Справа № 446/659/17
Провадження № 1-кп/451/1/23
УХВАЛА

судового засідання

14 березня 2023 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Радехівського районного суду Львівської області при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 13.01.2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України клопотання адвоката ОСОБА_4 про повернення речових доказів

за участю сторони та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

установив:

6.03.2023 року до суду поступило письмове клопотання адвоката ОСОБА_4 про повернення речових доказів при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 13.01.2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України (а.с.210).

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор висловив думку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки долю речових доказів суд вирішує при постановленні вироку.

Представники потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали думку прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Піхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бузи законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року. Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тгар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується па тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

За правилами ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Суд встановив, що постановою слідчого слідчого відділу Кам`янка- Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 12.02.2016 року, системний блок жовтого кольору марки «Atlon l600», системний блок чорного кольору марки «Atlon», корпус з надписом «Asus», які упаковані в паперову коробку №1, комутатор марки «Extraling» моделі «OLT4GE» s/n 8, комутатор марки «BDCOM» модЬлі «OLT Р3310В» с/н 9, комутатор марки «6EPON- OLT» моделі «Е8604Т» с/н 5, ODF-24 на 24 порти 2 штуки, які поміщенні в картонну коробку № 2, ODF-96 на 96 портів, маршрутизатор microtik марки «CCR» моделі «1016-12G» с/н 46870436с3181402, два медіа конвектори з зарядними пристроями марки «Planet» моделі «FT808A20» та марки «Euro optics» моделі «10/10011000м», дроти з фішками, які поєднувались до «ODF» упаковані в коробку № 3, блок безперебійного живлення марки «Тгірр- iite» s2207AYOAP810900011 упаковано в коробку № 4, подільник світлового сигналу марки «Eurocon» моделі «2CHCWDM Demux Module» с/н EG-PCWDМ- OADM02 з впаяними чотирма дротами, блок безперебійного живлення марти «Tripp-lite» s2347AYOAP810800110 упаковано в коробку № 5, системний блок чорного кольору з надписом «ВТС», системний блок з передньою панелю чорнопу кольору з надписом на кулері «Chieftec» упаковано в коробку № 6, маршрутизатор марки «Brocade» моделі «Ni-CE-2000» s01SA28E02W, маршрутизатор марки «Foundry» моделі «4002-6НА» с/н 13J00NH, які упаковано в коробку № 7 визнано речовими доказами по кримінальному провадженні №0000032 від 13.01.2016, які після проведення експертизи, скеровані для забезпечення збереження начальникові Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області та в даний час перебувають у приміщенні суду, окрім системного блоку з передньою панелю чорного кольору з надписом на кулері «Chieftec», який упаковано в коробку № 6 (а.с.161-161 зворот).

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, що були надані суду, вирішується судом під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Обвинувальний акт перебуває на розгляді у суді, а відтак долю всіх речових доказів, відомості щодо яких були відображені в матеріалах кримінального провадження, буде вирішуватись разом з постановленням вироку за наслідками розгляду обвинувального акту.

Керуючись ст.ст.98, 100,370, 372, 374 КПК України, суд -

постановив :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про повернення речових доказів відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено 3 квітня 2023 року.