Номер провадження: 11-кп/813/616/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 року м. Одеса

колегія суддів судової палати у кримінальних справах Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одеса в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №40003104, № 0002082, № 0000847 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 29 вересня 2022 року, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, раніше неодноразово судимого,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, та на підставі санкцій вказаних статей призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити засудженому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України до покарання, призначеного за новим вироком частково приєдно засудженому ОСОБА_7 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2017 року у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено йому покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 залишено у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання тобто з 15.05.2020 року.

Зараховано в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 строк його тримання під вартою в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор" з 08 вересня 2017 року по 06 листопада 2017 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на корить держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 2 826,08 грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на корить держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 1 961,28 грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на корить держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 1 634,40 грн.

Питання з речовими доказами вирішено.

Згідно вироку 08 вересня 2017 року, приблизно в обідню годину, точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, знаходячись на території бази відпочинку «Черемшина», котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з корисливою метою та чітким умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, підійшов до спального корпусу №22, де шляхом вільного доступу через незачинене вікно проник до кімнати відпочинку №1 зазначеного корпусу. Далі продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 таємно викрав мобільний телефон марки Samsung GT-S8000, вартістю 1000 гривень, з sim-карткою мобільного оператора «Vodafone», вартістю 10 гривень, мобільний телефон марки Ergo, вартістю 300 гривень, та грошові кошти загальною сумою 1000 гривень купюрами різного номіналу, котрі належать потерпілому ОСОБА_8 , який перебував в смт.Затока, міста Білгород-Дністровський, Одеської області на відпочинку, та винаймав дану кімнату. Після чого обвинувачений ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Далі, 08 вересня 2017 року, приблизно в обідню годину, точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим,обвинувачений ОСОБА_7 , , будучи раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, знаходячись на території бази відпочинку «Мікрон», котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з корисливою метою та чітким умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, підійшов до спального корпусу №45, де шляхом вільного доступу через незачинене вікно проник до кімнати відпочинку №3 зазначеного корпусу. Далі продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 таємно викрав мобільний телефон марки LG D-802, вартістю 500 гривень, з sim-карткою мобільного оператора «лайфселл» вартістю 10 гривень, та грошові кошти загальною сумою 1100 гривень купюрами різного номіналу, котрі належать потерпілій ОСОБА_9 , яка перебувала в смт.Затока, міста Білгород-Дністровський, Одеської області на відпочинку, та винаймала дану кімнату. Після чого обвинувачений ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користьтарозпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Також, 08 вересня 2017 року, приблизно в обідню годину, точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим,обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимий за вчинення злочинів проти власності,знаходячись на території бази відпочинку «Мікрон», котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з корисливою метою та чітким умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, підійшов до спального корпусу №45, де шляхом вільного доступу через незачинене вікно проник до кімнати відпочинку №14 зазначеного корпусу. Далі продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 таємно викрав мобільний телефон марки Nokia RM-1011, вартістю 700 гривень, з картою пам`яті Micro SD об`ємом 512 mb,вартістю 20 гривень, sim-карткою мобільного оператора «Vodafone», вартістю 10 гривень, та грошові кошти загальною сумою 100 гривень купюрами різного номіналу, котрі належать потерпілому ОСОБА_10 , який перебував в смт. Затока, міста Білгород-Дністровський, Одеської області на відпочинку, та винаймав дану кімнату. Після чого обвиниувачений ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Далі, 14 серпня 2019 приблизно о 03 годині 51 хвилин, ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів майнового характеру, маючи не зняту та непогашену судимість, перебуваючи біля будинку №5 по розташованого вулиці Франко, в місті Білгород-Дністровський, Одеської області, звернув увагу на автомобіль марки АЗЛК 412 «Москвич» який був припаркований на відстані приблизно 8 метрів від парадної №1, зазначеного будинку.

В цей час у ОСОБА_7 виник корисливий умисел, заправлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вмісту багажного відсіку даного автомобіля, реалізуючи який, він, знаючи та розуміючи протиправність злочинного задуму, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля та натиском руки на кнопку запірного пристрою багажного відсіку, котрий не був замкнутий на ключ, відкрив його, чим отримав доступ до вмісту. Звідки таємно викрав бензопилу марки «ЗЕНІТ ВРL-52/457» котра належить власнику автомобіля марки АЗЛК 412 «Москвич» ОСОБА_11 , після чого з місця вчинення злочину зник обернувши викрадене на свою користь.

Тим самим, своїми умисними діями, котрі виразились в таємному викраденні чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 спричинив майнову шкоду потерпілому у розмірі 1 499 гривень 95 копійок.

Також, 15 травня 2020 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин,обвинувачений ОСОБА_7 , повторно, будучи раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, з прямим умислом та корисливою метою, направленою на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 , який знаходився на парковці між будівлями 13-Б та 13-В по вул. Сонячній м. Б-Дністровський Одеської області.

Скориставшись тим, що його дії залишаться непоміченими, ОСОБА_7 , за допомогою ножиць проник до автомобілю, звідки таємно, навмисно, з корисливих мотивів викрав майно ОСОБА_12 , а саме:

-Акумуляторну батарею «Forse 60», вартістю 400 грн.;

-Клей-пістолет «Sigma» з силіконовими паличками, вартістю 100 грн..

Всього обвинувачений ОСОБА_7 таємно, навмисно з корисних намірів викрав майно ОСОБА_12 на загальну суму 650 гривень, завдавши при ьому потерпілому шкоду на вищевказану суму, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 15 травня 2020 року, приблизно о 03 годині 05 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , повторно, будучи раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, з прямим умислом та корисливою метою, направленою на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля «Рено» д/н НОМЕР_2 який знаходився на парковці між будівлями 13-Б та 13-В по вул. Сонячній м. Б-Дністровський Одеської області.

Скориставшись тим, що його дії залишаться непоміченими, ОСОБА_7 , шляхом розбиття заднього бокового скла автомобіля проник до багажного відділення автомобілю, звідки таємно, навмисно, з корисливих мотивів викрав майно ОСОБА_13 , а саме:

-Гідравлічний домкрат Lavita LA JNS-03 синього кольору, вартістю 250 грн.

Всього обвинувачений ОСОБА_7 таємно, навмисно з корисних намірів викрав майно ОСОБА_13 на загальну суму 250 гривень, завдавши при цьому потерпілому шкоду на вищевказану суму, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд тарозпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , просить застосувати до нього ст.72ч.5 КК України зарахувавши один місяць перебування під вартою в СІЗО за два місяці, т.я. вважає, що злочин ним був вчинений в травні місяці 2017 року, коли Закон ще діяв.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 який підтримали апеляційні вимоги, думку прокурора, яка просила апеляційні вимоги обвинуваченого залишити без задоволення, заслухавши сторони в судових дебатах, під час яких вони залишились на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 ст. 409 КПК України - підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 413 КПК України - неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення ухвалюється іменем України, завдяки чому воно сприймається як воля держави, а вирок, зокрема, визнається засудженим як правова оцінка державою його діяння.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2,3 ст.185 КК України, за які він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, висновки суду є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, у своїй сукупності з письмовими доказами, про що у вироку наведено докладні мотиви у відповідності до ст. 374 КПК України.

На думку суду апеляційної інстанції покарання призначене ОСОБА_7 за своїм видом та розміром, є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, вважає, що суд першої інстанції з наведенням достатніх мотивів та посиланням на норми закону обґрунтував своє рішення щодо призначення покарання, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його вимоги в апеляційній скарзі щодо зміни вироку в частині призначеного покарання ОСОБА_7 , через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину, що покарання є занадто тяжким.

За змістом ст. 50 КК України - покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів. Відповідно до ст.65 КК України - суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання, судом першої інстанції в дотримання вимог ст. 65 КК України, роз`яснень чинного законодавства «Про практику призначення судами кримінального покарання», додержано принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, призначеного ОСОБА_7 , враховано характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, з дотриманням принципу розумності, виваженості та справедливості.

Що до доводів обвинуваченого про необхідність застосувати до нього ст.72ч.5 КК України зарахувавши один місяць перебування під вартою в СІЗО за два місяці, т.я. вважає, що злочин ним був вчинений в травні місяці 2017 року, коли Закон ще діяв, то кеолегія суддів вважає їх безпідставними, т.я. ОСОБА_7 не знаходився під вартою в період дії Закону України №838-VIII від 24.12.2015 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок чи ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 вересня 2022 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, з дня вручення йому копії судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: _________________ ___________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3