ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів секретаря судового засідання з участі: прокурора засудженого представника установиОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а :

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» ОСОБА_9 , погоджене з головою спостережної комісії ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2015 ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.263, ст.348, ч.1 ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 21.03.2016 зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 31.10.2014 по 20.02.2015, згідно зі ст.72 КК України. Початок строку відбування покарання 31.10.2014. Кінець строку відбування покарання 12.07.2023. Станом на 01.09.2022 ОСОБА_7 відбув 3/4 строку покарання 08 років 01 місяць 19 днів, невідбута частина становить 10 місяців 11 днів. Під час утримання в СІЗО м.Київ характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. З 05.04.2015 відбував покарання в ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8», де характеризувався позитивно, отримав 1 заохочення за сумлінну поведінку та активну участь у житті відділення. Стягнень не мав. З 14.12.2017 відбував покарання в ДУ «Бердичівська виправна колонія (№ 70)», де характеризувався позитивно, отримав 2 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Стягнень не мав. З 16.01.2022 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)». За період відбування покарання характеризується посередньо. Стягнень та заохочень не має. На даний час не працевлаштований, пенсіонер. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. У ставленні до представників адміністрації колонії ввічливий, виконує їх законні вимоги. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо, робить належні висновки. Періодично приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь у роботі самодіяльних організацій. Не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. На профілактичному обліку перебуває як особа, схильна до нападу. Має заборгованість за вироком суду, але з державної виконавчої служби документи про утримання позовів не надходили.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить дослідити його медичну карточку , так як він є інвалідом ІІ групи та інші хвороби.
Заслухавши доповідь судді, думки засудженого ОСОБА_7 та представника установи, які просили апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обміркувавши над наведеними в апеляційній скарзі доводами, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно вимог ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Тобто, висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_7 з 31.10.2014 перебуває в місцях позбавлення волі. Під час утримання в СІЗО м.Київ характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

З 05.04.2015 засуджений ОСОБА_7 відбував покарання у ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», за цей час характеризується позитивно, отримав 1 заохочення, за сумлінну поведінку та активну участь у житті відділення. Стягнень не мав.

З 14.12.2017 засуджений ОСОБА_7 відбував покарання у ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)», де характеризувався позитивно, отримав 2 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Стягнень не мав.

Крім того, із матеріалів провадження, зокрема, із характеристики на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі, а саме, у ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» перебуває з 16.01.2022, де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. На даний час не працевлаштований, пенсіонер. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. У ставленні до представників адміністрації колонії ввічливий, виконує їх законні вимоги. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо, робить належні висновки. Відповідно до ст.124 КВК України періодично приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст.127 КВК України приймає участь у роботі самодіяльних організацій. Відповідно до ст.123 КВК України не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. На профілактичному обліку перебуває як особа, схильна до нападу.

Згідно довідки ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» від 01.09.2022 про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_7 мав заохочення під час відбування покарання, в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» (14.07.2017) та ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)» (05.07.2021, 05.10.2021) (а.с.4).

Колегія суддів зазначає, що хоча вказані відомості і характеризують позитивно особу засудженого, проте у сукупності не дають підстави вважати, що ОСОБА_7 протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою довів своє виправлення, а тому відповідно до вищезазначених характеристик засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення та застосування до нього ст.81 КК України не доцільно.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції небезпідставно враховано те, що засуджений не довів зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці протягом усього строку відбування покарання, що він підлягає умовно-достроковому звільненню. При цьому місцевим судом враховано особу засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, а саме, посередню характеристику від 14.04.2021, яка міститься в матеріалах особової справи, складену на засудженого під час відбуття покарання в ДУ «Бердичівська ВК-70», та відповідно до якої 14.04.2021 засудженому відмовлено комісією установи у застосуванні пільги умовно-дострокового звільнення, оскільки він не став на шлях виправлення. Відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 14.04.2021 засуджений мав лише одне заохочення від 15.04.2016, а також те, що два заохочення засудженим отримано після 14.04.2021, та в цей же період він став позитивно характеризуватись, при цьому з 16.01.2022 під час відбування покарання в ДУ «Старобабанівська ВК-92» засуджений характеризувався посередньо, заохочень не мав, та ні подання, ні характеристика не містять відомості, чи став засуджений на шлях виправлення і чи визнає вину у вчиненому злочині. За таких обставин суд вважав, що наведене в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення і перевиховання, а його поведінка з дотримання вимог режиму відбування покарання не є такою, що може на даний час бути підставою для умовно-дострокового звільнення.

Колегією суддів також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Крім того, за змістом ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом суду, а не його обов`язком.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених та дійшов правильного висновку про відсутність обґрунтованих підстав, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, з врахуванням чого колегія суддів розцінює доводи засудженого як неприйнятні, вважаючи ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 рок законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді