Справа № 347/278/20
Провадження № 1-кп/347/51/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 15.01.2020 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Брустурів Косівського району Іване Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні немає нікого, раніше судимого, депутатом не обирався.

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Косівського районного суду перебувало кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України. Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , був раніше засуджений, а саме: 05.06.2019 Рівненьким районним судом Рівненської області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Однак, ОСОБА_4 , на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та під час іспитового строку, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_4 , проживає разом зі своєю мамою ОСОБА_6 та рідним братом ОСОБА_7 у АДРЕСА_1 .

Починаючи з 2019 року, у зв`язку із систематичним зловживанням ОСОБА_4 алкогольними напоями, вчиняв сімейні конфлікти з своєю матір`ю ОСОБА_6 , які супроводжувалися нецензурною лайкою, образами та вчиненням насильницьких дій відносно матері.

Так, 26.01.2019, приблизно о 09.00 годині, за місцем свого проживання у господарстві, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 умисно вчинив відносно своєї матері психологічне насильство, що виразилося у словесних образах потерпілої.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06.03.2019 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та протягом 2019 року, не припиняючи своїх протиправних дій та продовжуючи свою неправомірну поведінку, вчергове вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , що призвело до її психологічних страждань, та виразилось у втраті енергійності, втомі фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Крім того, 14.11.2019, приблизно о 14.00 годині ОСОБА_4 , за місцем свого проживання, у господарстві, розташованому у АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї матері психологічне насильство, що знову виразилося у словесних образах потерпілої, погрозах фізичною розправою, висловлюванні нецензурною лайкою щодо неї. завданні морального та психологічного тиску, приниженні її честі та гідності.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області 19.11.2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 173-2 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності за малозначністю діяння, обмежившись усним зауваженням.

Відтак, 15.01.2020 року, приблизно о 10.00 годині, ОСОБА_4 , за місцем свого проживання, а саме у господарстві, розташованому у АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно ОСОБА_6 , психологічне насильство, що виразилося у словесних образах потерпілої погрозах фізичною розправою, завданні морального та психологічного тиску, приниженні її честі та гідності.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства в сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став та продовжив умисно систематично вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері, а саме 15.01.2020, приблизно о 10.00 годині, за місцем спільного проживання у господарстві, розташованому у АДРЕСА_1 , на побутовому ґрунті вчиняв із потерпілою словесні конфлікти і сварки, що супроводжувались гучними криками, грубою нецензурною лайкою та погрозами застосування фізичної сили відносно потерпілої, внаслідок чого ОСОБА_6 зазнала психологічних та моральних страждань, у зв`язку з чим остання звернулась до Косівського НІ 1 ГУНП в Івано-Франківській області із повідомленням про вчинення щодо неї її сином ОСОБА_4 домашнього насильства, що зафіксовано у протоколі - заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 15.01.2020 і кваліфіковано органом досудового розслідування за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Внаслідок умисних систематичних, протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано психологічних страждань, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну, відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Під час судового розгляду, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив клопотання захисника задовольнити, та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання захисника. Ствердила, що оскільки строки визначені ст. 49 КК України, про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України сплили, а відтак клопотання захисника є обгрунтованим.

Заслухавши доводи клопотання захисника, з`ясувавши думку обвинуваченого та прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг ч. 2 ст. 49 КК України.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченої; згода обвинуваченої на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється виключно судом, а згідно з нормами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", передбачене у ст. 49 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17 звернуто увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Суд враховує те, що ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за яке, відповідно до санкції ст. 126-1 КК України, передбачене покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинено 15.01.2020 року, тобто з часу його вчинення минуло більше трьох років, перебіг давності не переривався, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

За таких обставин, суд, за наявності згоди обвинуваченого, приходить до висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно нього.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 на стадії судового розгляду не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 283-288, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000025 від 15.01.2020 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1