Справа № 525/18/23
Провадження № 1-кп/525/43/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2023 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2023 за №0000001 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, за станом здоров`я інвалідності не має, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, раніше судимого 03.11.2022 Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 в селищі Велика Багачка Миргородського району Полтавської області скоїв кримінальний проступок при наступних обставинах.

30.12.2022 близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, затіяв сварку зі своїм вітчимом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході якої ОСОБА_5 взявши в праву руку скляну пляшку, умисно наніс нею один удар в область потилиці ОСОБА_4 , внаслідок чого відповідно до висновку судово-медичного експерта №29 від 03.01.2023 останній отримав тілесні ушкодження: синець, що розташований на верхній повіці правого ока, садно, що розташоване на межі тім`яно-потиличної ділянки голови, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив усі обставини скоєння кримінального проступку, свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні надав пояснення щодо обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку, які узгоджуються з фабулою обвинувачення. Повідомив суду, що дійсно він є вітчимом ОСОБА_5 . Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого потерпілий не має, просив суворо ОСОБА_5 не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оскільки фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій не має, учасникам судового розгляду роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за доцільне не досліджувати доказів стосовно цих обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Отже, заслухавши покази потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що своїми діями, які виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, його дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст. 125 КК України, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 враховує, що останній вчинив кримінальний проступок, кримінальне правопорушення вчинив щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, сталого джерела доходу не має, при цьому враховує думку потерпілого, який при призначенні покарання обвинуваченому просив суворо останнього не карати. Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує те, щоб покарання не було для нього «непосильним тягарем» у розумінні практики Європейського суду з прав людини.

Тому беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та з метою запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, слід призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання відносно нього запобіжного заходу, відповідних клопотань під час розгляду кримінального провадження заявлено не було.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено, витрати по кримінальному провадженню та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 176-179, 369-371, 373-376, 394, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувати.

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1