Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.2 ст. 345 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та перекладача ОСОБА_10 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу № 295/14957/19 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_11 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 31.01.2022 за ст. 348 КК України щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінград Російської Федерації, громадянина Росії, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 348 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Початок строку відбуття покарання вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України вирішено зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 у період з 09.08.2019 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Виправдано ОСОБА_9 в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України за недоведеністю винності вказаної особи у пред`явленому обвинуваченні.

Вирішено стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_7 50000 (п`ятдесят тисяч) грн у відшкодування моральної шкоди та відмовлено у задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 18000 грн.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 348 КК України, - замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за таких обставин.

Близько 12 год 50 хв 09.08.2019 у приміщенні бутіку №24 на території речового комплексу ТРЦ «Глобал» по вул. Київській, 77 в м. Житомирі (за місцем роботи ОСОБА_12 ) ОСОБА_7 , виконуючи свої повноваження дільничного офіцера поліції, передбачені Законом України «Про національну поліцію», здійснював опитування свідків з приводу неправомірних дій ОСОБА_9 (цивільного чоловіка ОСОБА_12 ), який перебував у вказаному бутіку.

В цей же час, та у тому ж місці у ОСОБА_9 , якому було достовірно відомо, що ОСОБА_7 , який пред`явив службове посвідчення та був одягнений у формений одяг із шевронами, є дільничним офіцером поліції при виконанні службових обов`язків, виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство вказаного працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх умисних дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_9 , поводячи себе зухвало під час того, як дільничний офіцер поліції ОСОБА_7 спілкувався із однією з працівниць бутіку, підійшов до ОСОБА_7 зі спини та, утримуючи у своїх руках предмет, схожий на металеву трубу, зненацька наніс нею один удар по спині та один удар в потилично-скроневу ділянку голови ОСОБА_7 . В подальшому від нанесених ударів потерпілий ОСОБА_7 впав на підлогу та швидко піднявшись з неї, вибіг з вищевказаного бутіку, а ОСОБА_9 в свою чергу, переслідуючи ОСОБА_7 , намагався спричинити йому ще один удар по голові, проте не наздогнав останнього та таким чином намагався заподіяти смерть працівнику правоохоронного органу.

Внаслідок вказаних злочинних дій, ОСОБА_13 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: садна на правій верхній кінцівці та синця на правій нижній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; забійної рани на голові, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Виправдано ОСОБА_9 в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України в тому, що близько 13 год 09.08.2019 після втечі ОСОБА_7 . ОСОБА_9 у тому ж місці таємно викрав рюкзак чорного кольору вартістю 499 грн 17 коп, що належить потерпілому ОСОБА_7 , з іншими речами, що не мають матеріальної цінності.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_11 зі змінами та доповненнями, внесеними захисником ОСОБА_14 та обвинуваченим ОСОБА_9 ставиться питання про зміну вироку в частині засудження ОСОБА_9 за ст. 348 КК України, - перекваліфікацію дій обвинуваченого зі ст. 348 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, призначення менш суворого покарання та зменшення розміру відшкодування моральної шкоди потерпілому. Не заперечуючи факту заподіяння ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та доведеності винності обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, посилаючись на свою оцінку доказів, твердять про недоведеність умислу обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого та не усвідомлення обвинуваченим що він спричинив тілесні ушкодження працівникові правоохоронного органу, оскільки потерпілий був одягнений у чорний одяг без розпізнавальних знаків та не мав жетону; невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи; порушення судом вимог кримінального процесуального закону при оцінці доказів; неправильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 348 КК України. Вказують також про недопустимість як доказів: відеозапису з камери спостереження ТРЦ «Глобал», оскільки той був здобутий потерпілим незаконно під час судового розгляду та не був відкритий стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України; протоколів огляду місця події від 09.08.2019 за участю свідка ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_7 ; протоколу затримання ОСОБА_9 від 09.08.2019; протоколів проведення слідчих експериментів від 25.08.2019 за участю потерпілого та від 21.08.2019 за участю свідка ОСОБА_15 ; висновків №729 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09.08.2019 та №2702 від 29.08.2019, - оскільки вказані докази отримані неуповноваженими слідчими (у матеріалах справи відсутня постанова про призначення групи слідчих), огляд місця події проводився без дозволу орендодавця ОСОБА_16 та без ухвали слідчого судді; одяг потерпілого було вилучено під час огляду місця події в іншому кримінальному провадженні №00; слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_15 проводився за участі як понятої свідка ОСОБА_17 , яка є заінтересованою в результатах кримінального провадження, без згоди власника та іншого володільця приміщення бутіка АДРЕСА_2 ; не встановлення судом мотивів вчинення кримінального правопорушення та необґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову про відшкодування завданої потерпілому моральної шкоди.

Заслухавши доводи захисника та пояснення обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги зі змінами та доповненнями, міркування потерпілого та прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Висновки суду першої інстанції щодо виправдання обвинуваченого в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.

З матеріалів справи також видно, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 показав, що він дійсно заподіяв ОСОБА_7 алюмінієвою трубкою вагою близько 500 гр встановлені органом досудового розслідування тілесні ушкодження, однак, не мав наміру на вбивство потерпілого та не усвідомлював, що останній є працівником правоохоронного органу. Показав також, що вказана трубка не була ним заздалегідь підготовлена для нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, та постійно перебувала у приміщенні торгівельного «бутіку», де працювала його співмешканка ОСОБА_12 .

Встановлені судом першої інстанції факти заподіяння обвинуваченим потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень у вигляді: забійної рани на голові, садна на правій верхній кінцівці та синця на правій нижній кінцівці, що потягли короткочасний розлад здоров`я, шляхом нанесення ударів по голові та спині невстановленим предметом, схожим на металеву трубку, не оспорюються стороною захисту та підтверджуються наведеними у вироку показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідків очевидців ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , у тому числі, при проведенні слідчих експериментів за участю потерпілого та свідка ОСОБА_15 , висновками судово-медичної експертизи №2702 від 27.08.2019 про виявлення у потерпілого ОСОБА_7 вказаних легких тілесних ушкоджень, які могли виникнути за вказаних у вироку обставин.

Показання ОСОБА_9 про предмет, яким він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , - алюмінієву трубку діаметром близько 2 см, довжиною близько 35 см та вагою близько 500 гр., яка не була ним заздалегідь приготовлена та постійно знаходилась у бутіку для використання з метою побуту, відповідають показанням свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_17 про вказаний предмет, та не спростовані іншими доказами. Органом досудового розслідування не було виявлено та долучено до справи знаряддя кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав недостовірними показання обвинуваченого про те, що він не усвідомлював той факт, що ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу, оскільки послідовні пояснення потерпілого про те, що він був одягнутий у формений одяг з шевронами та у присутності ОСОБА_9 представився, назвавши свою посаду працівника поліції та показав своє службове посвідчення, підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_17 .

Судом першої інстанції обґрунтовано визнано недопустимим висновок № 729 від 09.08.2019 щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки він стосується не обвинуваченого, а іншої особи.

При збиранні цих та інших доказів будь-яких порушень прав громадян не встановлено.

Доводи обвинуваченого про відсутність в матеріалах справи постанови про визначення групи слідчих у даному кримінальному провадженні є не обґрунтованими, оскільки вказана постанова долучена прокурором під час апеляційного розгляду 09.12.2022 ( а. с. 27 т. 5).

У вироку обґрунтовано, з урахуванням правового висновку, що міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.01.2020 у справі № 754/1428/17, надано належну обґрунтовану оцінку доводів сторони захисту про недопустимості доказів, зокрема, відеозапису події. З такими висновками погоджується колегія суддів.

Разом з тим, з урахуванням сукупності всіх доказів у даній справі, зокрема, наведених у вироку показань свідка ОСОБА_18 про почуту нею погрозу вбивством, з огляду на поведінку обвинуваченого до, під час та після заподіяння поліцейському ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, їх локалізації, тяжкості та механізму заподіяння, не встановлення знаряддя кримінального правопорушення, колегія суддів визнає, що у даній справі поза розумним сумнівом не доведено умислу ОСОБА_9 на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 , а тому висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, не відповідають фактичним обставинам справи та є необґрунтованими.

Однак, сукупністю вищевказаних злочинів поза розумним сумнівом доведена винність ОСОБА_9 в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, що підлягає кваліфікації за ч. 2 ст. 345 КК України.

Тому вирок підлягає відповідній зміні з метою перекваліфікації встановлених судом першої інстанції дій обвинуваченого зі ст. 348 КК України на ч. 2 ст. 345 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 345 КК України, суд апеляційної інстанції враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, виходячи з усіх обставин справи, дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, посередньо характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому колегія суддів визнає, що покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Не зважаючи на вищевказані зміни щодо кваліфікації дій обвинуваченого, висновки суду першої інстанції в частині розміру відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок злочину є обґрунтованими з урахуванням понесених потерпілим моральних та фізичних страждань, справедливими та відповідають майновому життєвому рівню обвинуваченого.

Тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404, 409 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 зі змінами та доповненнями, внесеними захисником ОСОБА_14 та обвинуваченим ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 31.01.2022 щодо ОСОБА_9 змінити.

Перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_9 зі ст. 348 КК України на ч. 2 ст. 345 КК України та призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В решті вказаний вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: