Справа № 567/1297/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Острог Рівненської області, зареєстроване та фактичне місце проживання : АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.345 КК України,-

в с т а н о в и в:

31 липня 2022 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні квартири по місцю проживання за адресою : АДРЕСА_1 під час конфлікту, який виник між ним та його співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя останньої, чим заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді : рани на 0,5 см правіше перенісся, яка відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 94 від 01.08.2022 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Окрім того, під час виконання службових обов`язків в добовому наряді поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 та інспектором сектору патрульної поліції Відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , які 31.07.2022 о 08 год. заступили на добове чергування у групу реагування патрульної поліції ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, 31.07.2022 о 21.54 год. на лінію «102» ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення про домашнє насильство за адресою : АДРЕСА_1 , яке скеровано для розгляду для групи реагування патрульної поліції у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Прибувши на місце виклику, працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_6 вчинив конфлікт зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , в ході якого наніс останній тілесні ушкодження.

З метою припинення конфліктної ситуації та складання адміністративних матеріалів, поліцейський сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ст.ст.23, 31, 45 Закону України «Про Національну поліцію» покладено обов`язок виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню правопорушення, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживати заходів з метою виявлення та припинення правопорушень, вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок вчинення кримінального, адміністративного правопорушення, а в разі невиконання законних вимог застосовувати заходи примусу, перебуваючи у форменому одязі, виконуючи свої службові обов`язки, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_6 , підійшов до останнього та розпочав розмову.

Однак, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що до нього підійшов працівник поліції, який виконує службові обов`язки, діючи умисно та протиправно, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, умисно штовхнув ОСОБА_5 внаслідок чого останній вдарився спиною об стінку. В подальшому ОСОБА_6 схопив поліцейського за шию та продовжив боротьбу. Вказаними протиправними діяннями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій гомілці по передній поверхні в верхній третині, почервоніння шкіряних покровів на лівій заднє-боковій поверхні шиї, синця на спині в проекції правої лопатки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №93 від 02.08.2022 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.345 КК України визнав повністю та пояснив, що він проживає з ОСОБА_4 однією сім`єю у незареєстрованому шлюбі впродовж 8 років та вони виховують спільну дитину. 31.07.2022 р. у вечірню пору він затримався біля магазину та повернувся додому у стані алкогольного сп`яніння, в подальшому у нього з ОСОБА_4 виник конфлікт, в ході якого він наніс їй один удар кулаком правої руки у ділянку обличчя. Остання зателефонувала до поліції та на її виклик прибули два працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які почали з`ясовувати обставини конфлікту. В ході з`ясування обставин події він лежав на дивані та поліцейський ОСОБА_5 почав проводити з ним бесіду виховного характеру. В подальшому він встав з дивану та штовхнув ОСОБА_5 у ділянку плечей, в результаті чого останній вдарився спиною об стіну. В подальшому він схопив поліцейського ОСОБА_5 за руку і горло та між ними виникла боротьба. Пояснив, що поліцейський ОСОБА_5 був у форменному одязі, та він усвідомлював, що останній перебуває при виконанні службових обов`язків. Зазначив, що поліцейський ОСОБА_5 йому будь-яких тілесних ушкоджень не заподіяв. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення у потерпілої ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , обіцяє в майбутньому не вчиняти подібних кримінальних правопорушень, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона впродовж 8 років проживає разом з ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та вони виховують спільну дитину. 31.07.2022 року близько 21 год. 30 хв. вона з дитиною перебувала за місцем свого проживання : АДРЕСА_1 та додому з магазину у стані алкогольного сп`яніння повернувся її чоловік ОСОБА_6 , з приводу чого між ними виникла суперечка, в ході якої останній завдав їй один удар кулаком правої руки у ділянку обличчя, що й спонукало її зателефонувати до поліції. На її виклик прибули двоє працівників поліції, одним з яких був ОСОБА_5 . Останній почав проводити з ОСОБА_6 профілактичну бесіду. В подальшому ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_5 у груди, при цьому останній будь-яких тілесних ушкоджень для ОСОБА_6 не завдавав. Після цього вона вибігла на вулицю та не бачила як далі відбувалися події. Пояснила, що вона з ОСОБА_6 примирилася, будь-яких претензій до нього не має, вона його вибачила, та при визначенні міри покарання покладається на розсуд суд, водночас вказуючи на можливість призначення покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він працює поліцейським СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області та 31.07.2022р. близько 21 год. на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_1 чоловік вчиняє домашнє насильство відносно своєї дружини. Він спільно з напарником ОСОБА_8 прибули за вказаним викликом та в ході з`ясування обставин події ОСОБА_4 пояснила, що у неї з ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого останній завдав їй удар в обличчя. На його запитання ОСОБА_4 повідомила, що має намір подати відповідну заяву про вчинення ОСОБА_6 відносно неї правопорушення. ОСОБА_5 пояснив, що в подальшому він підійшов до ОСОБА_6 , який лежав на ліжку та вдавав, що спить. Коли він почав з ОСОБА_6 бесіду профілактичного характеру з приводу недопущення насильства у сім`ї, останній встав та присів на ліжко. В подальшому ОСОБА_6 зірвався з ліжка та напав на нього. ОСОБА_6 штовхнув його у груди та він вдарився спиною об стіну, ОСОБА_6 схопив його руками в ділянці шиї та намагався душити. Зазначив, що він перебував у форменому одязі, який було пошкоджено, та він раніше складав відносно ОСОБА_6 адміністративний матеріал, у зв`язку з чим ОСОБА_6 було достовірно відомо, що він поліцейський при виконані службових обов`язків. Вищевказана подія фіксувалася з використанням нагрудної «боді-камери». В подальшому ОСОБА_6 було затримано та складено відповідні процесуальні документи. При призначенні покарання ОСОБА_6 вказав на можливість його звільнення від відбування покарання із встановленням іспитового строку.

В судовому засіданні встановлено, що обставини справи встановлені даним вироком, а саме місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінальних правопорушень, форма вини і мотиви кримінальних правопорушень ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, та за ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція учасників судового розгляду щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України обвинуваченим скоєно кримінальний проступок та нетяжкий злочин.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує, що він по місцю проживання характеризується посередньо, тимчасово не працює, є особою, якій встановлено 3 групу інвалідності довічно, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП (злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського).

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» №34 від 02.08.2022 року ОСОБА_6 під спостереженням лікаря-нарколога не перебуває, водночас перебуває під спостереженням лікаря-психіатра з приводу легкої розумової відсталості.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 5/22 від 30.08.2022 р. ОСОБА_6 під час вчинення інкрімінованого йому суспільно-небезпечного діяння був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на даний час здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 станом на 31.07.2022 року на психічні розлади (захворювання) не страждав. На даний час ОСОБА_6 на психічні розлади (захворювання) не страждає. ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття.

В той же час, відповідно до ст.67 КК України обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно виписки з протоколу медичного освідчення на предмет сп`яніння № 194 від 01.08.2022 р., ОСОБА_6 о 00 год. 10 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння (результат огляду 2,1 проміле).

Відповідно до змісту досудової доповіді, складеної Рівненським районним сектором №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області вбачається, що ОСОБА_6 характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. З врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Ця функція потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, і за змістом якої суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, суд, урахувавши тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини провадження, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому покарання із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вид і строк призначеного покарання, обставини, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно підсудного не обирався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.100, 122, 124, 370, 374 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання :

- за ч.1 ст.125 у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт;

- за ч.2 ст.345 у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.2 ст.345 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_6 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази у справі : диск для лазерних систем зчитування інформації «CD-R Artex», на зовнішній поверхні якого наявний надпис «31.07.2022 боді-камера» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1