Справа № 947/6636/23
Провадження № 1-кп/947/776/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Одесі в спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 04.01.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 04.01.2023 року приблизно о 11 годині 15 хвилин, більш точний час у ході проведення дізнання не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, 14 Д поблизу магазину «Сільпо», вчинив словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на фоні ревнощів. Під час якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у нього виник протиправний умисел на завдання останньому фізичного болю. У подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_3 наніс удари двома руками стиснутими, в кулак, в область обличчя ОСОБА_4 , окрім цього наніс удари ногами по тулубу останнього, завдавши йому фізичний біль і не спричинивши тілесних ушкоджень.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України - умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, згідно якої він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а, також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України за кваліфікацією: умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок, усвідомив протиправність своєї поведінки, щиро покаявся, має постійне місце проживання, а тому вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства і до нього при усіх зазначених обставинах, можливо застосувати покарання у вигляді громадських робіт.

Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним та достатнім для виправлення винного і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, судом враховано, що ОСОБА_3 не є особою, на яку розповсюджується обмеження, передбачені ч. 3 ст. 56 КК України.

Також, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу, оскільки за встановлених судом обставин даного кримінального провадження, відомості щодо офіційного працевлаштування ОСОБА_3 відсутні, дані про його дохід у матеріалах провадження також відсутні, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що в разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, воно становитиме для нього особистий надмірний тягар.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 373-376, 381- 382 КПК України , ч. 1 ст. 126 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: оптичні DVD-R диски - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його отримання учасниками судового провадження.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1