Справа № 307/4661/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/599/22 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2022 за № 0000687 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Накладено арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження тимчасово вилученим майном, а саме:

- автомобілем марки «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 перебуває у власності ОСОБА_8 , мешканки АДРЕСА_1 ;

- автомобілем марки «MERCEDES-BENZ V 220 D», державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 ;

- автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_4 , що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 .

Тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , вирішено негайно передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 , мешканці АДРЕСА_1 .

Тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ V 220 D», державний номерний знак НОМЕР_3 , вирішено негайно передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 .

Тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_4 , вирішено негайно передати на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_3 .

Попереджено власників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також володільця майна ОСОБА_10 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором та слідчим не наведено доказів, які б давали підстави для накладення арешту у виді заборони користування транспортними засобами, а визнання їх речовими доказами не є співрозмірним з наслідками арешту транспортних засобів. Підозра будь-якій особі не пред`явлена, огляд транспортних засобів проведений, збитки не встановлені та учасник ДТП ОСОБА_10 заперечує спричинення йому тілесних ушкоджень внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, на думку слідчого судді, наразі іншого способу арешту, крім заборони їх відчуження та розпорядження не вбачається.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що транспортні засоби, в накладенні арешту на який частково відмовив слідчий суддя, визнано речовими доказами, оскільки вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть містити інші відомості, які можуть бути корисні як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити повністю та накласти арешт на майно із забороною розпорядження, користування та відчуження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони обвинувачення та сторони захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що вказані сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення апеляційного розгляду та даних про поважність причин неявки не подавали; судове провадження повинно бути розглянуто з дотриманням приписів щодо розумних строків його розгляду та положень КПК України у межах строку досудового розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення, в розумінні вимог статті 173 КПК України, доведено правову підставу для арешту вказаного у клопотанні майна, а саме транспортних засобів, та можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні та правильно наклав на них із забороною розпорядження і відчуження ними та з передачею на відповідальне зберігання фактичним власникам до закінчення досудового розслідування.

Колегія суддів, погоджується з висновками слідчого судді про те, що заборона або обмеження користування відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, за викладених вище обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання слідчого, яке погоджено прокурором, а також те, що на даний час по кримінальному провадженні проводяться процесуальні дії, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню з метою збереження знаряддя вчиненого кримінального правопорушення, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.

Крім того, як вбачається з резолютивної частини ухвали районного суду, власників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також володільця майна ОСОБА_10 згідно до вимог ст. 388 КК України попереджено про кримінальну відповідальність щодо необхідності збереження арештованого майна.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді в частині відмови в задоволенні клопотання слідчого, колегія суддів не знаходить.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді