Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4177/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 22.11.2022 у кримінальній справі №296/4177/22 0000023) за ст. ст. 258-3 ч. 1, 260 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Макіївка, Донецької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 2583, ч. 2 ст. 260 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 2583 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

- за ч. 2 ст. 260 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Початок строку відбування основного покарання вирішено обчислювати з дати затримання ОСОБА_7 у порядку приведення вироку до виконання.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час проведення судових портретних експертиз, судової фототехнічної експертизи в сумі 3 922 гривень 80 копійок.

Залишено в силі арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10.06.2022 на майно ОСОБА_7 : квартиру спільного заселення у формі приватної власності з розміром частки 1/1 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 8700831); транспортний Mersedes-Benz 280, 1985 p.в., кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; транспортний засіб IFA HLS, 1984 p.в., шасі № НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; транспортний засіб BSS NV34.27.24CT, 1990 р.в., шасі № НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вирішено залишити без змін.

Згідно вироку, судом першої інстанції визнано доведеним обвинувачення ОСОБА_7 в участі у терористичній організації та у діяльності не передбаченого законом збройного формування, - за таких обставин.

Керівниками терористичних груп, що діяли на території окремих районів Донецької області, 7 квітня 2014 року з метою продовження здійснення терористичної діяльності шляхом об`єднання даних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинну організацію «Донецька Народна Республіка», яка відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною, та видано «Акт про проголошення державної самостійності «Донецької Народної Республіки».

Для реалізації загального злочинного умислу, спрямованого на зміну меж території та державного кордону України шляхом відокремлення від України території Донецької області на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у складі терористичної організації «ДНР» утворено так звані «політичний» та «силовий» блоки. Терористична організація «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників «політичного» та «силового» блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Учасники «ДНР» займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством громадян та інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

На виконання загального злочинного умислу учасники терористичної організації «ДНР» на території окремих районів Донецької області вчинили збройні напади на установи органів місцевого самоврядування, будівлі правоохоронних та інших державних органів, захопивши їх, та взяли під контроль зазначені території.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі, відображені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у зверненні до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року за № 106-VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22 липня 2014 року за № 1597-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року за № 337-VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22 липня 2014 року за № 1596-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 4 лютого 2015 року за № 145-VIIІ, Законі України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року за № 2268-VIIІ.

У 2014 році ОСОБА_7 , перебуваючи на території Донецької області, будучи достовірно обізнаним про вищевказану злочинну діяльність терористичної організації «ДНР», добровільно став її учасником, вступивши до неодноразово реорганізованого її підрозділу - «Гвардійської оперативно-тактичної групи «Кольчуга» 1 Армійського корпусу Народної міліції терористичної організації «ДНР», (військова частина НОМЕР_7 ), (далі ГОТГ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »). Вказаний підрозділ терористичної організації попередньо мав назви: «Окрема бригада особливого призначення «Кальміус» Корпусу народної міліції Міністерства оборони «ДНР»; «1 артилерійська бригада особливого призначення «Кальміус» Корпусу народної міліції Міністерства оборони «ДНР»; «Гвардійська оперативно-тактична група «Кольчуга» 1 Армійського корпусу Міністерства оборони терористичної організації «ДНР».

У складі ГОТГ «Кольчуга» Сіткін перебуває на посаді «командира протитанкового артилерійського дивізіону» у псевдо військовому званні «підполковник» та використовує позивний « ОСОБА_8 ».

Водночас установлено, що ГОТГ «Кольчуга» має організовану структуру військового типу з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; у ньому проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатну для використання вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухівку.

Особовий склад ГОТГ «Кольчуга» використовує військову техніку та інше військове майно. Учасникам цього збройного формування присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади. За ГОТГ «Кольчуга» закріплено окремі знаки розрізнення, бойовий прапор, бланки, печатки, військові квитки.

До складу ГОТГ «Кольчуга» входять наступні підрозділи військового типу: штаб, протитанковий артилерійський дивізіон, гарматний артилерійський дивізіон, гаубичний артилерійський дивізіон, реактивний артилерійський дивізіон, зенітно-ракетний взвод, служба радіаційного, хімічного та бактеріологічного захисту, фінансова служба, медична служба, відділ психологічного забезпечення та інші підрозділи, які підпорядковуються командиру та його заступникам.

Керівниками ГОТГ «Кольчуга» визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в збройному опорі правоохоронним органам України і Збройним Силам України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєнні інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Створення ГОТГ «Кольчуга» не передбачено жодними нормативно-правовими актами України.

Згідно з ч. 6 ст. 17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

З огляду на вищевикладені обставини, ГОТГ «Кольчуга» є не передбаченим законом збройним формуванням.

При цьому, ОСОБА_7 , будучи учасником не передбаченого законом збройного формування ГОТГ «Кольчуга», в період з 2014 року по даний час, перебуваючи на території Донецької області, брав участь у його діяльності відповідно до визначених за ним обов`язків, зокрема:

- чинив збройний опір та незаконну протидію виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил (далі АТО та ООС), у складі протитанкового артилерійського дивізіону ГОТГ «Кольчуга» незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР», в окремих районах Донецької області вздовж лінії зіткнення з силами АТО/ООС, в тому числі й шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них;

- організовував управління та координував діяльність підрозділів протитанкового артилерійського дивізіону ГОТГ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відповідав за бойову підготовку та готовність вказаного дивізіону, підтримання в ньому «військової дисципліни», а також за станом обліку особового складу, озброєння військової техніки та боєприпасів вказаного підрозділу;

- здійснював бойові чергування на позиціях ГОТГ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та у місцях його постійної дислокації;

- керував діями підлеглих бойовиків;

- забезпечував боєздатність та управління вогнем протитанкового артилерійського дивізіону ГОТГ «Кольчуга»;

- брав участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного не передбаченого законом збройного формування;

- брав участь у заходах, направлених на популяризацію діяльності ГОТГ «Кольчуга» серед цивільного населення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 за ст. ст. 258-3 ч. 1, 260 ч. 2 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України через не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченого та вичерпанням можливості їх отримання. Твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушенням судом вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду та недоведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та порушення права обвинуваченого на захист, оскільки останній не надав особисті пояснення та не був присутній під час судового розгляду.

Заслухавши доводи захисника в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 в участі у терористичній організації та у діяльності не передбаченого законом збройного формування за вказаних у вироку обставин є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються сукупністю повно досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів.

Зокрема, наведеними у вироку фактичними даними повідомлень ВКР УСБУ в Житомирській області від 20.12.2018 та 01.06.2017, протоколів огляду фото та відеоматеріалів з мережі «Інтернет», відеохостингу «Youtube.com» та оптичних дисків; протоколів тимчасового доступу до речей і документів; протоколу огляду та подальшого аналізу інформації, що міститься на оптичних дисках від 09.02.2022, журналу судового засідання Корольовського районного суду м. Житомира від 21.09.2017, а також висновків експертиз, - про обставини формування не передбаченого законом збройного формування ГОТГ «Кольчуга» терористичної організації «ДНР» та певної участі у вказаному збройному формуванні обвинуваченого ОСОБА_9 , який в період з 2014 року по даний час, перебуваючи на території Донецької області, обіймав посаду командира протитанкового дивизіону, мав військове звання підполковник, використовував позивний « ОСОБА_8 » та певний номер мобільного телефону, чинив збройний опір та незаконну протидію виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил (далі АТО та ООС), у складі протитанкового артилерійського дивізіону ГОТГ «Кольчуга» в окремих районах Донецької області вздовж лінії зіткнення з силами АТО/ ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі брав безпосередню участь у бойових діях проти них; організовував управління та координував діяльність підрозділів протитанкового артилерійського дивізіону ГОТГ «Кольчуга», відповідав за бойову підготовку та готовність вказаного дивізіону, підтримання в ньому «військової дисципліни», а також за станом обліку особового складу, озброєння військової техніки та боєприпасів вказаного підрозділу; здійснював бойові чергування на позиціях ГОТГ «Кольчуга» та у місцях його постійної дислокації; керував діями підлеглих бойовиків; забезпечував боєздатність та управління вогнем протитанкового артилерійського дивізіону ГОТГ «Кольчуга»; брав участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного не передбаченого законом збройного формування; брав участь у заходах, направлених на популяризацію діяльності ГОТГ «Кольчуга» серед цивільного населення.

На відеозаписах, знятих з метою пропаганди ідей терористичної діяльності «ДНР» ОСОБА_9 давав інтерв`ю, перебуваючи на території військової частини у військовій формі з відповідними знаками розрізнення, представлявся командиром протитанкового артилерійського дивизіону, розповідав про ведення бойових дій проти ЗСУ на лінії розмежування.

З урахуванням аналізу кримінального законодавства, рішень Варшавської конференції 2001 року, Ради Безпеки ООН від 28.09.2001 №1373, положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом», заяви Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схвалену Постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 №337-VIII, суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеною винність ОСОБА_9 у вчиненні вказаних у вироку злочинів.

Повно досліджені судом першої інстанції докази, наведені у вироку, є належними, допустимими та достатніми для обґрунтованих висновків суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів поза розумним сумнівом.

Тому апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про недоведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні вказаних у вироку доказів.

Встановлені судом дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 2583 КК України як участь у терористичній організації, а також за ч. 2 ст. 260 КК України як участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

При призначенні покарання ОСОБА_9 суд першої інстанції, відповідно до положень ст. 65 КК України, обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, виходячи з усіх обставин справи; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, однак скоїв умисні тяжкий та особливо тяжкий злочин.

Вказане покарання за своїм видом та розміром є справедливим.

Справа розглянута судом першої інстанції та апеляційним судом з дотриманням вимог КПК України, зокрема, щодо форми спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого, за умови його належного повідомлення про підозру, а також шляхом публікації повісток про виклики в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на відповідних сайтах суду та Офісу Генерального прокурора.

Аналогічним способом до відома ОСОБА_9 було доведено зміст вироку суду першої інстанції.

Інститут спеціального кримінального провадження повністю узгоджується з нормами міжнародного права та практикою Європейського суду з прав людини.

Зокрема, серед положень Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків, ратифіковану Україною 26.09.2002, питанню виконання вироків, винесених у відсутність обвинуваченого присвячений окремий розділ.

Так, ч.ч. 1 ст. 21 Розділу 3 Частини II цієї Конвенції встановлено, що якщо Конвенція не передбачає іншого, виконання вироків, винесених у відсутність обвинуваченого, та постанов у кримінальних справах здійснюється за тими самими правилами, що й інших вироків.

До цього ж, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи № (75)11 від 19.01.1973 встановлено, що процедура заочного розгляду (trial in absentia) не порушує права обвинуваченого як на справедливий розгляд, так і на присутність i при розгляді його справи. У ній сформульовані умови та мінімальний перелік правил заочного розгляду, якими повинні користуватися держави-члени Ради Європи при розгляді справи за відсутності підсудного.

3 цього приводу Комітетом Міністрів Ради Європи також надано Рекомендації № R (87) 18 від 17.09.1987 «Про спрощення кримінального судочинства», згідно ч. 3 п. б розділу III яких, держави-члени повинні розглянути питання про надання своїм судам можливості, хоча б у випадках нетяжких злочинів та з урахуванням можливої міри покарання, слухати справи та виносити за ними рішення за відсутності обвинуваченого за умови, що його було належним чином поінформовано про дату слухань та про його право мати адвоката чи іншу особу, яка представляє його інтереси.

Сформована практика Європейського суду з прав людини з даного питання вказує: «Той факт, що судове засідання проводиться за відсутності підсудного не є саме по собі порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому відмова в доступі до правосуддя має місце, коли особа, засуджена заочно, не має можливості в подальшому досягти нового судового рішення стосовно обґрунтованості обвинувачення за фактичними та юридичними підставами після того, як воно було заслухано, якщо не встановлено, що вказана особа відмовилась від права на захист та на явку в суд, чи мав місце намір ухилитись від правосуддя». Відповідні позиції Суду викладені, зокрема, у справах «Да Лус Домінгеш Ферейра проти Бельгії» (№ 50049/99, п. 54), «Меденіца проти Швейцарії» (№ 20491/92, п. 54-55) «Кромбах проти Франції» (№ 29773/96), «Колоцца проти Італії» (№ 9024/80 п. 30).

При цьому, інститут спеціального кримінального провадження, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, передбачає можливість подання обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, апеляційної скарги поза межами загальних процесуальних строків, за умови надання обвинуваченим підтвердження поважності причин неприбуття на виклик, передбачених ст. 138 цього Кодексу (ч. 3 ст. 400 КПК України).

Таким чином, вищевказані вимоги, викладені у постановах ЄСПЛ, чинним законодавством України дотримано.

Тому доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими. Підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 22.11.2022 за ст. ст. 258-3 ч. 1, 260 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3 місяців з дня постановлення.

Судді: