Справа № 201/8952/22
Провадження № 1-кс/201/3304/2022
УХВАЛА
14 листопада 2022 року м. Дніпро
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кліщієвка Бахмутського району Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, з неповною середньо-технічною освітою, не працюючого, утриманців не маючого, не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,
В судовому засіданні приймали участь:
- підозрюваний ОСОБА_5
- представник Служби у справах дітей ОСОБА_7
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також на необхідності проведення ряду слідчих дій, слідчий просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування із заставою із утриманням в ДУ «ДУВП № 4».
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечив, наголосив, що якщо є можливість, змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, повідомив, що хоча дійсно вчиняв дії, які йому інкримінують, втім робив це із політичних міркувань, а тому вину не визнає.
Захисник підтримав позицію свого підзахисного, наголосивши про недоведеність ризиків, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Законний представник Служби у справах дітей просила вирішити клопотання на розсуд суду.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Встановлено, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України Конституції України.
Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.
Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 та строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022.
Так, з 16.06.2022 до 16.08.2022 громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи стійкі проросійські переконання, перебуваючи у м. Бахмут, Донецької області (більш точна адреса в ході розслідування не встановлена), діючи умисно, поширював інформацію про переміщення, рух та розташування збройних Сил України, використовуючи можливість їх ідентифікації на місцевості, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС рф шляхом збройної агресії, із застосування зброї незаконно вторглися на територію України через державний кордон в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти з метою окупації України, використовуючи власний мобільний телефон марки Xiaomi, за допомого встановленого у ньому Інтернет-месенджеру «Telegram», що зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , яким останній користується під ім`ям « ОСОБА_9 », в особистій переписці з користувачем, що зареєстрований під ім`ям « ОСОБА_10 », повідомив останньому про місце зайняття бойових позицій підрозділами артилерії ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце скупчення особового складу ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_3 на території Бахмутського району Донецької області, чим поширив в умовах воєнного стану інформацію про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, з можливістю їх ідентифікації на місцевості, тобто такої інформації, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України.
16.08.2022 о 12 годині 20 хвилин слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
16.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.
19.08.2022 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.10.2022, визначивши заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів, що становить 148 860,00 грн.
10.10.2022 постановою заступника керівника Донецької обласної прокуратури строк досудового розслідування, у кримінальному провадженні №0003107 від 08.08.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, продовжено до 3 місяців, а саме до 16.11.2022.
12.10.2022 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 строк тримання під вартою продовжено до 16.11.2022, визначивши заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів, що становить 148 860,00 грн.
14.11.2022 продовжено строк досудового розслідування до 5 місяців, тобто до 16.01.2023.

Щодо обґрунтованості підозри.
Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, виходячи з наступного.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення з додатками; відповіддю на виконання доручення слідчого; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , в ході якого було оглянуто телефон в якому встановлено месенджер «Telegram» із зареєстрованим акаунтом « ОСОБА_9 » на мобільний номер ОСОБА_5 ; рапортом з копією протоколу за результатами проведення НС(Р)Д; протоколом тимчасового доступу до речей і документів; допитом свідка ОСОБА_11 ; рапортом з матеріалами організації, проведення та результатами, щодо проведення НСРД; протоколом тимчасового доступу до речей і документів; висновком комп`ютерно-технічної експертизи; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 з протоколом пред`явлення для впізнання за голосом.

Вказані здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Щодо існування ризиків.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчим суддею встановлено, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1,2,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, виходячи з наступного.

На переконання суду підозрюваний ОСОБА_5 спроможний:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 де проживають його батьки, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , поблизу вказаних населених пунктів на даний час відбуваються активні бойові дії, а агресія, яку здійснює Російська Федерація стосовно України, може спричинити до тимчасової окупації вказаних населених пунктів та призвести до ухилення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності. (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

2) підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування;

3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, вмовлянь незаконно впливати на свідків, які на даний час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину, а саме в ході допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 вказав на свою одногрупницю, яка звела його із особою на ім`я « ОСОБА_10 » та остання обізнана про вчинення ОСОБА_5 даного злочину;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а саме в разі знаходження в місцях проживання та реєстрації з використанням іншим мобільних телефонів, може відновити контакти з « ОСОБА_10 » та продовжити надавати йому інформацію про місця скупчення особового складу ЗСУ та військової техніки.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_14 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 вчинив злочин, під час воєнного стану.

Вказані ризики встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дають підстави вважати, що він без застосування до нього запобіжного заходу може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності та враховуючи характер дій підозрюваного, які пов`язані з проведенням військової агресії Російської Федерації проти України .

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 неможливе, оскільки, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків:

- застосування особистого зобов`язання не можливе у зв`язку з тим, що воно не буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

- застосування особистої поруки не можливе у зв`язку із відсутністю у підозрюваного осіб, які б могли взяти на себе передбачені законом процесуальні обов`язки;

- застосування домашнього арешту не можливе, оскільки м. Бахмут Донецької області та с. Кліщієвка Бахмутського району Донецької області, знаходиться поблизу, де на даний час відбуваються активні бойові дії, що може спричинити до тимчасової окупації міста та призвести до ухилення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Висновки.
Подане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу, встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій та враховується, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України, враховуються дані про особу підозрюваного, суспільне ставлення до даного виду злочинів, наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків, та вважає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе запобігти встановленим ризикам.

Крім того строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 спливає 16.11.2022, однак закінчити досудове розслідування у зазначений строк не представляється можливим, оскільки в кримінальному провадженні було отримано дозвіл Дніпровського апеляційного суду на використання матеріалів НС(Р)Д в іншому кримінальному провадженні, однак на даний час з вказаного судового рішення не знято гриф обмеження доступу, що унеможливлює його долучення до матеріалів кримінального провадження та використання для направлення до суду.

Вказане судове рішення має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки воно визначає допустимість використання отриманих в ході тимчасового доступу до речей і документів протоколів за результатами проведення НС(Р)Д, в яких містяться докази вчинення ОСОБА_5 даного злочину.

Також внаслідок особливої складності кримінального провадження, ще необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: провести огляд висновка комп`ютерно-технічної експертизи; перевірити причетність ОСОБА_5 до вчинення аналогічних або інших злочинів, у разі встановлення такої причетності отримати відповідні матеріали; після отримання всіх матеріалів необхідно направити запит до ОСУВ «Хортиця» на предмет підтвердження або спростування інформації, яку поширив ОСОБА_5 ; отримати від оперативного підрозділу матеріали виконання доручення слідчого; визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вказаних слідчих (розшукових) дій потребує додаткового часу. Результатів вказаних слідчих (розшукових) дій матимуть істотне значення для досудового розслідування та судового розгляду.

Направлення обвинувального акту до суду без їх проведення недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події. Для проведення експертизи та зазначених процесуальних дій необхідний строк не менше п`яти місяців.
Крім того, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.
Оскільки інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, то з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, клопотання підлягає задоволенню.
У зв`язку з чим в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт слід відмовити.

Щодо строку застосування запобіжного заходу.
У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Тому, оскільки строк досудового розслідування продовжений до 16.01.2023 року, а тому саме до цього строку в межах 60 діб, але не більше строку досудового розслідування, слідчий суддя може обрати запобіжний захід, тобто до 12 січня 2023 року включно.

Щодо застави.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з цим, згідно положень ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зважаючи на те, що 19.08.2022 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.10.2022, визначивши заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів, що становить 148 860,00 грн, вважає за доцільне залишити визначений слідчим суддею розмір застави.

Інші питання.
Щодо визначення місця утримання підозрюваного, виходжу з того, що діючий кримінально-процесуальний закон, у тому числі, з метою проведення ефективного досудового розслідування, надає право слідчому визначати місце перебування підозрюваного, у зв`язку з чим, клопотання сторони обвинувачення щодо чіткого визначення в увалі слідчого судді місця утримання підозрюваного, є таким, що не в повній мірі відповідає процесуальному закону.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.
Строк дії обраного під час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 148 860 грн продовжити в межах строку досудового розслідування, але не більше, ніж 60 днів, тобто до 12 січня 2023 року включно.
У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.
З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки:
- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінального провадження.
Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.
У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
В задоволенні інших вимог клопотання слідчого відмовити.
В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1