У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, клопотання обвинуваченого у кримінальному провадженні за №0001083, внесеному до ЄРДР 07.11.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 06.04.2018 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2» Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 №770 (далі по тексту Перелік), тобто і метадон (фенадон), включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних засобів, включених до таблиці 2 Переліку:

- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 2 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону);

-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

07.11.2020 року приблизно о 08 годині 00 хвилині, ОСОБА_3 , проходячи повз будинку № 4, що по вул, Котляревського в м. Узин Білоцерківського району Київської області, незаконно придбав у не встановленої досудовим розслідування особи, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, паперовий згорток, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору.

Розгорнувши паперовий згорток, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, ОСОБА_3 пересвідчився за зовнішніми ознаками, що дана речовина є наркотичною, оскільки в минулому мав досвід вживання наркотичних речовин, помістив даний паперовий згорток із кристалоподібною речовиною білого кольору до лівої зовнішньої кишені куртки, в яку був одягнений, де незаконно зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Після цього, 07.11.2020 року, о 08 годині 20 хвилині, поблизу будинку № 19 по вул. Лесі Українки що в м. Узин Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_3 було затримано працівниками поліції за підозрою у зберіганні останнім заборонених в обігу речовин. В ході особистого обшуку у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено працівниками поліції, із зовнішньої лівої кишені куртки, в яку він був одягнений, паперовий згорток всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено - «метадон», маса метадону в речовині становить 0,038 г, яку ОСОБА_3 , умисно, незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України. Клопотання мотивовано тим, що він добровільно проходить курс лікування від наркоманії, що підтверджено довідками Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 25.08.2022 року та 09.11.2022 року. Зазначив, що добровільно звернувся до вказаного закладу, оскільки хоче жити нормальним життям, хоче позбавитися від наркотичної залежності. Курс лікування розрахований на 4 місяці. Майже 3 місяці, а саме з 18.08.2022 року він знаходиться в «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» на стаціонарному лікуванні від наркоманії та має намір його завершити.

Прокурор висловився про можливість звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, осеільки для цього наявні всі необхідні підстави.

Вивчивши обвинувальний акт, клопотання обвинуваченого, довідки Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 25.08.2022 року та 09.11.2022 року, заслухавши думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала курс лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до наданих суду довідок Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 25.08.2022 року та 09.11.2022 року убачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18.08.2022 року почав проходити курс добровільного стаціонарного лікування у вищевказаному лікувальному закладі та проходить по теперішній час. Діагноз - F 19.30 Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин. Стан відміни, неускладнений. F 17.25 Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання тютюну. Синдром залежності. Постійне вживання.

При цьому суд зауважує, що положеннями ч. 4 ст. 309 КК України визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Тобто приписи названої норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов: 1) добровільне звернення особи до лікувального закладу; 2) особою розпочато лікування від наркоманії.

Встановлення лише цих обставин є достатнім для прийняття рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України.

При цьому вказана норма є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею, обставини щодо її застосування.

Закон України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР містить дефініції таких понять: добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія" норма ч. 4 ст. 309 КК України за своїм характером є заохочувальною.

Законодавець, формулюючи умови для звільнення від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту ставив ціль вилікувати особу від захворювання на наркоманію, яке є тяжчим у порівнянні, наприклад, із захворюванням на алкоголізм.

Тому звернення особи до лікувального закладу навіть під час судового розгляду досягає тих цілей, для яких конструювалася ця норма.

Покарання особи, яка хворіє на наркоманію незалежно від того, чи звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над ціллю вилікувати особу.

Законодавцем не обмежено застосування ч. 4 ст. 309 КК України часом звернення до лікувального закладу і фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини.

Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркоманії можуть бути різними. Однак ключовим є самостійне добровільне прийняття рішення суб`єктом щодо необхідності такого лікування.

Так само і у ч. 4 ст. 309 КК України причини, які передували зверненню до лікувального закладу для лікування від наркоманії, не повинні перекреслювати сам факт такого звернення та ставити під сумнів добровільність як таку.

Законодавець визначає поняття примусового лікування осіб, хворих на наркоманію у ст. 16 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними».

Будь-яке інше звернення для лікування від наркоманії є добровільним.

Суд не може встановлювати додаткові умови для констатації факту добровільності.

Так само немає значення для застосування заохочувальних положень ч. 4 ст. 309 КК України факт попереднього перебування особи на обліку. Адже в особи можуть вперше діагностувати захворювання на наркоманію. Той факт, що особа вперше звернулася для лікування навпаки має слугувати підставою для її звільнення від кримінальної відповідальності шляхом застосування заохочувальної норми щодо неї.

Тобто захворювання на наркоманію може бути діагностовано вперше, і це не може бути перешкодою для використання положень ч. 4 ст. 309 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що у судовому засіданні було встановлено безумовні обставини регламентовані ч. 4 ст. 309 КК України, які дають достатні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він дійсно страждає на наркоманію, потребував лікування від неї, добровільно звернувся до лікувального закладу і проходить курс лікування, а не ухилявся в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, а провадження закриттю.

Вказане узгоджується з висновком Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним в Постанові об`єднаної палати від 29.11.2021 року справа № 357/11205/19, провадження № 51-2776 кмо 21.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України, ст. 284 КПК України, суд,

П О С ТА Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 закрити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні кристалічну речовину білого кольору, (метадон), яка запакована до спеціального пакету №5313671 та передано на зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_1