УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/10125/22

Провадження №: 1-кс/755/360/23

"16" лютого 2023 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2022 року за № 0002830 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу (далі КК) України, встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання прокруора групи прокурорів про накладення арешту на майно, у зв`язку зі здійсненням у цьому кримінальному провадженні розслідування та необхідністю встановлення обставин визначених ст. 2, 91 Кримінальним процесуальним кодексом (далі КПК) України при наявності на те передумов визначених ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Встановлені органом досудового розслідування обставини у ході розслідування та наведені у клопотанні відомості на підтвердження доцільності застосування заходу забезпечення кримінального провадження

СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві розслідується наведене кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_5 (номер свідоцтва 7521, контактні дані: АДРЕСА_1 , не житлове примішення №202 (літ.А)), тел. НОМЕР_1 , було здійснено 31.08.2022 р. о 11 год. 25 хв. державну реєстрацію змін відомостей про юридичну, зміну інформації про здійснення зв`язку з юридичною особою, зміну кінцевого бенефіціарного власника (контролера) та зміну керівника і відомостей про керівника юридичної особи чому свідчить запис №009002888.

Відповідно до вказаних змін новим головою правління гаражно-будівельного кооперативу «Лівобережний» назначений ОСОБА_6 .

Разом з тим, при проведенні слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування з`ясовано, що документи, які були подані приватному нотаріусу ОСОБА_5 , для проведення реєстраційної дії відносно ГБК «Лівобережний» містять явні ознаки підробки.

Більш того, слідством встановлено, що після поновлення у правах голови ГБК «Лівобережний» ОСОБА_7 , невстановленими особами здійснено повторну безпідставну зміну керівництва кооперативу використання завідомо підроблених документів (допит ОСОБА_7 від 25.01.2023).

У світлі чого заявники просять накласти даний арешт з метою регламентованою п. 1) ч. 2 ст. 170 КПК шляхом застосування заборонити державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти будь -які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо гаражно-будівельного кооперативу «Лівобережний» (код ЄДРПОУ 22921858, який розташований за адресою: 02098, м. Київ, вул. Березняківська, 29-Б) та заборонити вносити будь-які записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо наведеного гаражно-будівельного кооперативу.

Позиція сторін

Прокурор групи прокурорів прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

В свою чергу, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести цей судовий розгляд за даної явки.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог КПК, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки ГБК є речовим доказом, згідно постанови слідчого від 12 грудня 2022 року.

Ба більше, ухвалою слідчого судді цього місцевого суду ОСОБА_9 від 28 грудня 2022 року накладено арешт на майно, за адресою: 02098, м. Київ, вул. Березняківська, 29-Б, гаражно-будівельний кооператив «Лівобережний» (), свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи А00 № 324609 від 24.07.1995 (номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 1 002888), шляхом заборони відчуження, розпорядження майна.

З огляду на зазначене та в ключі того, що відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, а заявник просить застосувати зовсім інші заборони, котрі не витікають з норм ч. 1 ст. 170 КПК, слідчий суддя вважає, за слушне відмовити в задоволенні такого клопотання про арешт майна.

Фактично йдеться про визначення способу виконання ухвали від 28 грудня 2022 року, однак останній (спосіб) визначається у порядку ст. 534 КПК судом в межах справи, якої застосований сам арешт.

Згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є в т.ч. те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тим самим, у справі є дійсними обставини визначені ч. 1 ст. 173 КПК як підстава для відмови у задоволенні клопотання, а саме установленість факту не доведеності необхідності такого арешту з дотриманням вимог ст. 170 КПК у редакції Закону № 720-IX від 17.06.2020.

У той час, як застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань.

Дотримання встановленої правової процедури здійснення процесуальної дії означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону.

Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед прокурором у певний момент досудового розслідування кримінального провадження.

Дотримання належної правової процедури здійснення процесуальної дії визначеної людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні і публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.

Порушення порядку визначеного ст. 170 КПК у редакції Закону № 720-IX від 17.06.2020 призводить до нівелювання завдань кримінального провадження, окреслених у ст. 2 КПК, що полягають в охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

Тим самим, у ключі наведеного слід констатувати, що завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України № 1402-VIII є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи наведені обставини вважає за слушне відхилити дане клопотання, так як не доведено саму необхідність такого арешту в спосіб запропонований прокурором з дотриманням вимог ст. 170 КПК у редакції Закону № 720-IX від 17.06.2020.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:

відмовити у задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2022 року за № 0002830 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя Оксана БІРСА