КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/497/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2022 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
при участі:
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 жовтня 2022 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Знам`янка Знам`янського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, безробітного, не одруженого, без утриманців, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, в останнє:

-17.08.2021 року вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк шість місяців,
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування, на строк 56 днів, до 14 грудня 2022 року включно, із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_8 , під час дії воєнного стану, 26 серпня 2022 року, умисно, таємно, шляхом розбиття вікна, проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки викрав грошові кошти у сумі 15 000 гривень, прикраси із золота та металеві прикраси, ноутбук, викраденим розпорядився на власний розсуд, - загалом спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди у розмірі 91 884 гривень 02 копійки.

Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити клопотання слідчого частково, застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у межах строку досудового розслідування, на строк 56 днів, із визначенням застави.

Своє рішення слідчий суддя районного суду вмотивував наступним.

Слідчим у клопотанні та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що може перешкодити належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, або може створити загрозу для виконання завдань кримінального судочинства.

Слідчий суддя прийшов до переконання про можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на учасників судового провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, враховано слідчим суддею й обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Зокрема враховано: підозру пред`явлено у вчиненні тяжкого, умисного злочину, вчиненого під час воєнного часу.

З урахуванням всіх обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що належна процесуальна поведінка підозрюваного, та забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків можливе за умови застосування щодо нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується та оскаржує його в апеляційному порядку адвокат підозрюваного ОСОБА_7 , який просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, і свої вимоги мотивує наступними доводами.

Слідчий суддя не дослідував обставини, на які посилається у судовому рішенні, як от: підозрюваний не працював, зловживає алкогольними напоями, підозрюється в іншому кримінальному провадженні по трьом епізодам.

Дані характеристики особи підозрюваного ОСОБА_8 заперечені останнім, джерело їх походження не відоме.

Підозрюваний є інвалідом ІІІ групи, працює по найму у міру можливості.

ОСОБА_8 не перешкоджав і не перешкоджає встановленню істини у справі, натомість добровільно повідомив про обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказав, де перебувають речі, що він взяв із будинку потерпілої.

ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, підтримує зв`язки із родичами, що стримує його від переховування від досудового розслідування.

Зі слів підозрюваного він з об`єктивних причин не зміг явитись до слідчого 17 жовтня 2022 року, в інші дати він являвся на виклики слідчого, і з ним проведені слідчі дії.

У правоохоронних органів є контроль за поведінкою підозрюваного, однак слідчий суддя не оцінив можливості застосування щодо ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу, зокрема як домашній арешт.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді, обравши стосовно запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Причетність ОСОБА_8 до інкримінованого кримінального правопорушення (обґрунтованість підозри) підтверджується наданими прокурором інформацією та фактами:заява про вчинення кримінального правопорушення від потерпілої ОСОБА_9 , протоколи огляду місця події від 26.08.2022 із фото таблицею та від 30.08.2022, протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 27.08.2022, від 20.09.2022, рапорт оперуповноваженого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 , протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 31.08.2022, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.08.2022, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 31.08.2022, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 31.08.2022.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії умисних, тяжких, корисливих, санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_8 безробітний, не навчається, сталого джерела доходу для існування не має, з 2000 року перебуває на обліку КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» з приводу легкої розумової відсталості, не одружений, без утриманців, негативно характеризований по місцю свого проживання як безробітна особа, яка зловживає алкогольними напоями та має схильність до вчинення крадіжок (характеристика виконкому Знам`янської міськради Кіровоградської області).

Також, слід зауважити, ОСОБА_8 багаторазово судимий: двічі у 2011 році, у 2014 році, двічі у 2019 році, востаннє у 2021 році, що підтверджується долученою до матеріалів клопотання довідкою про судимість (аркуш 40).

Засуджений ОСОБА_8 за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, в тому числі тяжких.

Відповідно до даних цієї ж довідки стосовно ОСОБА_8 направлено до місцевих судів три обвинувальних акти про обвинувачення за вчинення кримінальних правопорушень проти власності.

Сукупновказане свідчить про схильність підозрюваного ОСОБА_8 до протиправної, асоціальної поведінки, до вчинення кримінальних правопорушень, про його нехтування принципу мирного володіння майном, зважаючи на безробіття та відсутність сталого джерела доходу, - до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, і в цілому, про небажання стати на шлях виправлення, соціюватись у суспільстві, підвищену суспільну небезпечність.

У даному кримінальному провадженні тільки нещодавно розпочате досудове розслідування, триває збирання доказів, проведення слідчих дій.
Враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 , зважаючи на тяжкість інкримінованого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за його вчинення, з високою ймовірністю - вчинити нові (аналогічні) кримінальні правопорушення.
З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту, в тому числі з приводу неврахування слідчим суддею вимог ст. ст. 177-178 КПК України, спростовуються зазначеним вище.

Крім того, як альтернативний запобіжний захід судом визначено заставу.

Як слідує з матеріалів клопотання, слідчий суддя, з урахуванням вимог ст. ст. 182, 183 КПК України, при визначенні розміру застави врахував суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , особу останнього, його матеріальний стан.

На підставі вказаного суд визначив ОСОБА_8 заставу у мінімальному розмірі в межах п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України, - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Тобто, дії суду відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 жовтня 2022 року, якою стосовно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування, на строк 56 днів, до 14 грудня 2022 року, із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 гривень, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4