Справа № 301/790/23

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2023 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава кримінальне провадження №0000015 від 15.01.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середньо-спеціальна, працюючого на посаді чергового гуртожитку ВСП «Виноградівський фаховий коледж Мукачівського державного університету», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто в тому, що він 14 січня 2023 року, близько 16 години 45 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Gold» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , разом з пасажиром переднього пасажирського сидіння, дружиною - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався у денний час доби, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ на ділянці автодороги державного значення Н-09 сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів», яка має по одній смузі руху у кожному напрямку зі сторони м. Мукачево у напрямку м. Іршава, де під час руху на відстані 720 м. від повороту до с. Мідяниця Берегівського району, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 1.2; 1.5; 2.3 «б»; 11.2; 11.3 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року.

ОСОБА_3 , будучи самовпевненим та самонадійним, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, при виборі безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку та дорожні умови, чим не втримав керований ним автомобіль у межах своєї смуги руху, внаслідок чого втратив керованість свого автомобіля і як наслідок допустив виїзд керованого ним автомобіля на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автопоїздом в складі сідельного тягача марки «Volvo» моделі «FН42Т» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та напівпричепа марки «Polkon» моделі «NW-192» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в той час рухався у зустрічному напрямку зустрічною смугою руху.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир переднього пасажирського сидіння автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Gold» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , колишня мешканка АДРЕСА_1 , згідно висновку судово-медичної експертизи отримала тілесні ушкодження у виді, саден шкірних покровів чола справа, крила носа справа та скроневої виличної та біля вушної ділянок справа, забійно-рваної рани м`яких тканин правої гомілки в нижній третині по задньо-внутрішній поверхні, тотального субархноїдального крововиливу конвекситальної та базальної поверхні півкуль з забоєм головного мозку, закритого перелому кісток склепіння та основи черепа, розриву атланто-окципітального зчленування з розривом спинного мозку, закритих переломів тіл ключиць зліва та справа, закритих переломів ребер зліва з 1 по 9 по середньо-ключичній лінії та справа з 1 по 12 по лопаточній лінії, розриву легенів, відкритого перелому кісток правої гомілки в нижній третині, закритого перелому кісток лівої гомілки в нижній третині. Враховуючи локалізацію, характер і механізм виникнення всіх встановлених тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_7 виникли від дії тупого предмету, які виникнули в пасажира переднього сидіння легкового автомобіля від удару та стиснення виступаючими частинами салону автомобіля, в момент зіткнення з перешкодою (іншим транспортним засобом), при цьому контакт з травмуючими чинниками відбувся майже одночасно. Тілесне ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми представленої переломом кісток черепа та тотальним субархноїдальним крововиливом, розриву атланто-окципітального зчленування з розривом спинного мозку, розрив легень, є небезпечні для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби» від 17.01.1995 слід кваліфікувати як тяжкі тілесні ушкодження та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 . Невиконання водієм ОСОБА_3 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, внаслідок яких потерпіла ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких померла на місці пригоди.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах зазначених в обвинувальному акті визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним зазначеного правопорушення, суду показав, що 14 січня 2023 року, близько 16 години 45 хвилин, керуючи автомобілем «Volkswagen», який належить його синові (потерпілому) ОСОБА_6 , їхав зі своєю дружиною ОСОБА_7 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, автодорогою зі сторони міста Мукачево до міста Іршава. Як сталась сама дорожньо-транспортна пригода він не пам`ятає, висловив припущення, що на час ДТП втратив свідомість через підвищення тиску, але не заперечує, що міг заснути за кермом, та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з зустрічним автомобілем. Щиро розкаявся. При призначенні покарання просить суд не застосовувати суворе покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 врахувати особу обвинуваченого, його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, також те, що потерпілий до обвинуваченого не має претензій ні матеріального ні морального характеру, що підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в день коли трапилась ДТП, а саме 14 січня 2023 року його батьки ОСОБА_3 , який є обвинуваченим, та мати ОСОБА_7 їхали додому. Близько 17 години до нього перетелефонував батько та повідомив, що вони потрапили в ДТП і що мати загинула. При цьому потерпілий в судовому засіданні підтвердив, що не має до обвинуваченого претензій ні матеріального ні морального характеру. Просить призначити покарання обвинуваченому не пов`язане з триманням під вартою.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченого, допит потерпілого, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дослідження матеріалів справи по процесуальних витратах та речових доказах.

Оцінюючі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст.286 КК України, оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66,67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст.286 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєного злочину, який за класифікацією ст. 12 КК України є тяжкий злочин. Дані про особу обвинуваченого : має постійне місце проживання, працює на посаді чергового гуртожитку ВСП «Виноградівський фаховий коледж Мукачівського державного університету», за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, раніше не судимий. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням. Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про необхідність обранням покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції статті, яка передбачає покарання за вчинений злочин за ч.2 ст.286 КК України. Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у скоєному визнав, щиро кається у вчиненому. Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком і покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин справи та враховуючи, що ОСОБА_3 , діючи всупереч вимог Правил дорожнього руху, скоїв дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої спричинено смерть потерпілому, суд вважає необхідним при призначенні йому покарання, окрім основного, застосувати також покарання додаткове - у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк. Підстав, що б давали суду не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, при розгляді справи не встановлено.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.02.2023 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 23.04.2023 включно. Клопотань про продовження чи обрання іншого запобіжного заходу обвинуваченому до суду не надходило.

Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експерта, які згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави, тому, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 витрат за проведення судових експертиз у загальній сумі 4530 грн. 72 коп. в дохід Держави.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2023 в порядку забезпечення кримінального провадження накладено арешт на майно. Відповідно до ст.174 ч.4 КПК України арешт майна підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.100, 124, 128, 174, 349, 368, 370, 374, 615 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків на ОСОБА_3 залишити без змін, із врахуванням визначених, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.02.2023, строків.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави процесуальні витрати у сумі 4530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень 72 коп. за проведення експертиз.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2023 у виді накладення арешту на майно - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000015 від 15.01.2023 :

- автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_2 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Берегівському РВП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Берегове, вул.Сільвая, 4, Закарпатської області повернути власнику ОСОБА_6 ;

- сідловий тягач марки «Volvo» моделі «FH42T» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_9 , мешканка АДРЕСА_3 , який переміщено з місця ДТП на спеціальний майданчик - стоянку великогабаритних транспортних засобів в с.Мідяниця Берегівського району та напівпричіп марки «Роlkob» моделі «NW-192» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_10 , мешканець с.Сушівці, без назви вулиці та номеру будинку, Білогірського району, Хмельницької області, який переміщено з місця ДТП на спеціальний майданчик-стоянку великогабаритних транспортних засобів в с.Мідяниця Берегівського району повернути володільцям.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1