У Х В А Л А

14 грудня 2022 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0002109 від 13.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2022 року представник потерпілого ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження. В обґрунтування якої зокрема зазначив, що 29.03.2022 року дізнавачем СД Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0002109 від 13.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. З даною постановою він не згоден, вважав її передчасною, незаконною, а тому її слід скасувати.

Звертав увагу, що у постанові дізнавача про закриття кримінального провадження зазначено, що кримінальне провадження закривається на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення. Однак п.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження в разі, коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, а не події. Тобто із постанови дізнавача взагалі не зрозуміло на якій підставі закрито кримінальне провадження.

Крім того, під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. При наявності доказів, дізнавач вирішила, що їх недостатньо для пред`явлення підозри ОСОБА_6 , взагалі не посилаючись в своїй постанові на конкретні докази і факти, навпаки вказавши в своїй постанові дані інших осіб, які не відносяться до даного кримінального провадження.

Стверджував, що 02.12.2022 року він ознайомився з матеріалами кримінального провадження та дізнався, що 29.03.2022 року дізнавач винесла постанову про закриття кримінального провадження. Потерпілий не знав про існування даної постанови, з матеріалами кримінального провадження після винесення постанови не ознайомлювався, копію постанови про закриття кримінального провадження не одержував.

Посилаючись на викладене, просив слідчого суддю: 1) поновити строк на оскарження постанови дізнавача від 29.03.2022 р. про закриття кримінального провадження №0002109; 2) скасувати постанову дізнавача СД Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 29.03.2022 р. по кримінальному провадженню №0002109.

В судове засідання, представник потерпілого не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Скаргу просив задовольнити.

В судове засідання, дізнавач також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності. Надала до суду матеріали кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Неявка в судове засідання учасників кримінального провадження, на думку слідчого судді не є перешкодою для розгляду клопотання на підставі наявних матеріалів, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, заявником зокрема може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів кримінального провадження №0002109 від 13.06.2019 вбачається, що постановою дізнавача від 29.03.2022, кримінальне провадження було закрито. При цьому, доказів того, що потерпілому була надіслана вказана постанова та ним вона отримана, матеріали кримінального провадження не містять.

В той же час, з матеріалів кримінального провадження також вбачається, що представник потерпілого ознайомився з матеріалами кримінального провадження лише 02.12.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що клопотання представника потерпілого про поновлення строку на оскарження постанови дізнавача про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, оскільки скарга на оскаржувану постанову була подана протягом десяти днів з дня ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, у тому числі й постановою про закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.

В провадженні Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області перебувало кримінальне провадження №0002109 від 13.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Постановою дізнавача від 29.03.2022 вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому, постанова зокрема мотивована тим, що за результатами проведеного досудового розслідування і вичерпання джерел отримання даних, доказів на підтвердження спрямованості намірів невстановлених осіб на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні та настання від таких дій наслідків не отримано.

Відповідно до ч.1 ст.164 КК України, кримінальна відповідальність настає за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.

З об`єктивної сторони, вказане кримінальне правопорушення, характеризується як активною поведінкою, так і пасивною поведінкою суб`єкта кримінального правопорушення та представляє собою тривале, систематичне і наполегливе ухилення боржника від виконання свого обов`язку, вчинення ним будь-яких діянь, спрямованих на невиконання рішення суду, як-от: приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця тощо.

Частина 5 ст.38 КПК України передбачає, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно зі ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Під час судового розгляду, слідчим суддею були досліджені матеріали кримінального провадження №0002109 від 13.06.2019 року, які надіслані дізнавачем. Так з пояснень ОСОБА_6 від 21.06.2019 року, зокрема вбачається, що вона ніде не працює, так як потрібно доглядати за дітьми та прооперованим чоловіком.

В той же час, матеріали кримінального провадження не містять будь яких доказів на підтвердження або спростування вказаних пояснень ОСОБА_6 .

Отже, є не зрозумілим, на підставі яких доказів, дізнавач зробив висновок про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки версія ОСОБА_6 про причину несплати аліментів непідтверджена доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга представника потерпілого є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального проводження №0002109 від 13.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України задовольнити.

2. Постанову дізнавача Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 29.03.2022 року про закриття кримінального провадження №0002109 від 13.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України скасувати.

3. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, та в частині поновлення процесуального строку на оскарження постанови про закриття кримінального проводження, може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги. В іншій частині, ця ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8