Дата документу 19.08.2022
Справа № 334/4169/19
Провадження № 1-в/334/116/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

При секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя подання старшого інспектора Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» про звільнення від призначеного покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , 0 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який немає на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 11 березня 2020 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих законом мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання старшого інспектора Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» про звільнення від призначеного покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 засуджений 11 березня 2020 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Вирок відносно громадянина ОСОБА_3 надійшов на виконання до Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» 11.03.2020 року.

Згідно ч.1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Громадянин ОСОБА_3 квитанцію про сплату штрафу в передбачений законом термін до органу пробації не надавав.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає що воно підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 п.1ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, а саме: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Вирок відносно ОСОБА_3 набрав законної сили 11.04.2020 року.

Згідно ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. Як надав роз`яснення Верховний суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 24 грудня 2015 року,розглядаючи справу № 5-324кс15 правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватися із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає у тому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом - судом. Адже відповідно до частини першої статті 389КК ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема, відповідно до частини першої статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду, згідно роз`яснення Верховного суду України, вирішувати неправомірно. Чинним законодавством не передбачено порядок направлення подання до органів поліції на підставі ст.389 ч.1 КК України для встановлення факту ухилення від виконання покарання у вигляді штрафу.

На підставі ч.4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Існування в КК цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності. Загальними умовами, за яких особа, крім тих, що засуджені за злочини, передбачені ст. ст. 437-439 і ч. 1 ст. 442, або за інші злочини до довічного позбавлення волі, звільняється від відбування покарання відповідно до ст. 80, є: 1) закінчення зазначених у ч. ч. 1 і 3 ст. 80 строків; 2) невчинення протягом цих строків нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину; 3) неухилення засудженого від відбування покарання.

Враховуючи, що з моменту набрання вироком законної сили минув зазначений у ч. 1 п.1 ст.80 КК України строк, а також те, що факт ухилення від відбування покарання у вигляді штрафу не був встановлений, а також відсутність факту вчинення особою нового злочину, та керуючись п.14 ст. 539 КПК України та ч.1,3,4 ст. 80 КК України, суд вважає подання задовольнити.

На підставі п.14 ст.539 КПК України, ч.1 ст. 80 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності згідно з вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1