Справа № 629/5614/21
провадження № 1-кп/632/21/23

У Х В А Л А

16 березня 2023 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , представника потерпілого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Згідно із ухвалою Харківського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, з покладанням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту був застосований до 15 грудня 2022 року включно та продовжений згідно із ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2022 року по 08 лютого 2023 року.

Ухвалою суду від 01 лютого 2023 року задоволено клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Зазначений запобіжний захід продовжений по 01 квітня 2023 року.

При цьому щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до цієї ж дати продовжені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

28 лютого 2023 року обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду із письмовим клопотанням про зміну умов застосованого щодо нього запобіжного заходу - з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби.

В клопотанні обвинувачений просить суд взяти до уваги погіршення стану його здоров`я та проходження стаціонарного лікування, а також те, що на своє лікування він вимушений витрачати значні кошти, які він не заробляє.

Разом із цим обвинувачений послався на те, що він працевлаштований у ТОВ «Компанія БОТІК».

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 просив задовольнити подане ним клопотання з наведених у ньому підстав.

Захисники ОСОБА_13 і ОСОБА_14 зазначене клопотання підтримали, вважають, що воно є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Прокурор заперечуючи щодо задоволення клопотання вказав, що обставини на які посилається обвинувачений вже були предметом розгляду як при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так і при його продовженні. Нових обставин ОСОБА_6 не наведено.

Представник потерпілого ОСОБА_16 - адвокат ОСОБА_17 проти задоволення клопотання заперечував, оскільки, на його думку, більш м`які умови застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу не забезпечать належну процесуальну поведінку останнього.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах питання, яке вирішується, суд доходить висновку про доцільність залишення без змін умов застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, ступінь яких не зменшився, та інші більш м`які умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень проти власності, як за попередньою змовою, такі у складі організованої групи, організатором якої він є, у тому числі особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення тяжких злочинів проти власності. В той же час суд, по даній справі, знаходиться на стадії судового розгляду, докази судом на даний час не досліджені, по справі не здійснено допит свідків та потерпілих.

Окремо щодо стану здоров`я обвинуваченого суд зазначає наступне.

При вирішенні питання доцільності зміни умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд враховує, що стороною захисту не надано жодних переконливих доказів, які свідчать про неможливість перебування особи під цілодобовим домашнім арештом, і будь-які належні докази, які б свідчили про те, що наявні у ОСОБА_6 хвороби унеможливлюють перебування його під цілодобовим домашнім арештом, суду не надані.

В той же час суд звертає увагу сторони захисту на можливість звернення до суду із аргументованими заявами про отримання дозволів для здійснення візитів до закладів охорони здоров`я.

Крім того, у ст. 49 Конституції України закріплено, що у державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно.

Із наданих суду документів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 проходив лікування, тобто отримував медичну допомогу, у комунальному закладі охорони здоров`я, що відповідно до наведеної норми є безоплатним.

Разом із цим суду не надано жодного доказу про те, що обвинувачений ОСОБА_6 проходив лікування, яке потягло значні грошові витрати, або потребує такого лікування.

Таким чином, враховуючи в сукупності зазначені вище ризики, які, на думку суду, є наявними і достатніми для залишення без змін раніше застосованого запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну умов запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби відмовити.

Керуючись ст. ст. 201, 331 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну умов запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3