Справа № 461/2627/23
Провадження № 1-кс/461/2044/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представників Комітету захисту прав адвокатів

та гарантій адвокатської діяльності ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000039 від 03.02.2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адвокату

ВСТАНОВИВ:

13.04.2023 року до Галицького районного суду м.Львова надійшло погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , здійснюючи адвокатську діяльність, на підставі свідоцтва № 002335 від 12.01.2022, виданого рішенням ради адвокатів Львівської області № 153 від 10.12.2021, діючи з корисливих мотивів, одержав неправомірну вигоду для себе та третьої, на даний час невстановленої, особи, за вплив на прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , які згідно примітки до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, позитивного рішення у наданні ОСОБА_14 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за наступних обставин.

Так, 23.01.2023 до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_14 з метою надання правової допомоги та отримання консультації, з приводу наявних в нього документів, які на його думку відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» дають право для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди для себе та третьої, на даний час невстановленої, особи, за вплив на прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 позитивного рішення у наданні відстрочки на підставі наявних документів.

У подальшому, 26.01.2023 близько 19:00 год., ОСОБА_5 перебуваючи в офісі, що за адресою: АДРЕСА_2 під час чергової розмови з ОСОБА_14 повідомив, що може допомогти йому в позитивному вирішенні питання про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, шляхом впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 з використанням наявних в ОСОБА_14 медичних документів, актів огляду та висновків лікарсько-консультативних комісій в максимально стислі терміни та при цьому висловив пропозицію, щодо передачі йому грошових коштів в сумі 1 200 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 43 872 грн.), з яких частина грошових коштів будуть надані посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 за позитивне вирішення його питання, а решту коштів в розмірі 500 доларів за сприяння ним у позитивному вирішенні такого питання.

Будучи поставленим в умови, за яких не надання неправомірної вигоди могло потягнути негативні для нього наслідки у зв`язку із проходженням ним військово-лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно виклику, ОСОБА_14 погодився на незаконні вимоги ОСОБА_5 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 висловив вимогу ОСОБА_14 про передачу частини неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США в якості завдатку, за вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 і пришвидшеному розгляді та позитивному прийнятті рішення у наданні ОСОБА_14 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

21.02.2023 орієнтовно о 18:00 год. ОСОБА_14 прибув в офіс ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де за вказівкою останнього, передав попередньо ідентифіковані грошові кошти в сумі 500 доларів США його помічнику - ОСОБА_15 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 .

В подальшому, 10.04.2023 близько 14:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму офісі, що за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив ОСОБА_14 , що йому вдалось зменшити розмір неправомірної вигоди до 1000 доларів США та висловив останньому вимогу про необхідність передачі йому іншої частини неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США.

12 квітня 2023 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

13 квітня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у зловживанні впливом, а саме в одержанні для себе та третьої особи неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане із вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, його значну суспільну небезпеку, орган досудового розслідування вбачає наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, яким неможливо запобігти у разі перебування підозрюваної на волі, а саме те, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на заявника, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність ОСОБА_5 , а також інших осіб до вчиненого кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення, слідчий просить клопотання задоволити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти клопотання. Надав пояснення аналогічні викладенні в письмову запереченні на клопотання. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Представник ради адвокатів у Львівській області в судовому засіданні ОСОБА_7 зазначив, що його органом досудового розслідування завчасно не було повідомлено про затримання ОСОБА_5 чи про проведення обшуку. Наголосив, що коли він прибув на місце проведення обшуку ОСОБА_5 вже був фактично затриманий. При цьому обшук не проводився.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку слідчого та прокурора, які просили задовольнити клопотання, думку підозрюваного та захисника, які заперечили проти задоволення клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_5 підозрюється органами досудового розслідування у зловживанні впливом, а саме в одержанні для себе та третьої особи неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане із вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-рапортом оперативного працівника УСБУ у Львівській області про виявлення кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 щодо зловживанні впливом, та одержанні для себе та третьої особи неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане із вимаганням такої вигоди;

-заявою ОСОБА_14 щодо вчинення кримінального правопорушення;

-показаннями свідка ОСОБА_14 щодо обставин вчинення ОСОБА_5 вищевказаних протиправних дій.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, слідчий суддя враховує наступне. У разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна. Прокурор довів слідчому судді, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»). ОСОБА_5 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір. Підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що може стимулювати підозрюваного до втечі.

Ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується тим, що на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні. Зокрема, не отримано наявних документів у ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яких можуть міститись відомості які мають значення для встановлення істини у справі.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується тим, що останній може незаконно впливати на заявника, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема, характером і способом вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному. Крім цього на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Тобто, ОСОБА_5 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення. Ризик, передбачений статтею 177 цього Кодексу слідчим та прокурором доведені. Проте, враховуючи, що ОСОБА_5 одружений, має на утримані двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також утримує матір ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є інвалідом третьої групи. Тобто має міцні соціальні зв`язки. Раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався. У інших кримінальних правопорушеннях не підозрюється. Підозрюваний ОСОБА_5 не переховувався від органу досудового розслідування. Тому прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тобто запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Таке рішення на думку суду узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, оскільки небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною ,що це не може служити виправданням утримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 28 січня 1993 року у справі W. проти Швейцарії).

З врахуванням вищезазначеного, суд вважає необхідним на підставі ч.4 ст.194 КПК України застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді застави забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя --

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000039 від 03.02.2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_5 .

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 134200 грн. з покладанням на ОСОБА_5 на строк до 11.06.2023 р. наступних обов`язків:

1) не відлучатись з м. Дрогобич Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утриматись від спілкування з свідками у кримінальному провадженні № 0000039 від 03.02.2023 року

4) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава підлягає внесенню на депозитний рахунок суду: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742; Банк отримувача ДКСУ, м.Київ ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0000757.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави , в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1