Ухвала

іменем України

26 грудня 2022 року

м. Київ

справа №757/16485/22-к

провадження № 51 - 4151 впс 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Київського апеляційного суду про визначення підсудності кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001171 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст.185, ч. 1 ст. 255 Кримінального кодексу України (далі - КК),

встановив:

До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло подання Київського апеляційного суду про визначення підсудності кримінального провадження щодо ОСОБА_4 .

Подання мотивовано тим, що обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні № 0001171 направлено до Печерського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки останнє за часом інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення вчинене у м. Рига Латвійської Республіки. З огляду на викладене, зважаючи на те, що порушення правил підсудності тягне за собою скасування будь-якого судового рішення, голова Київського апеляційного суду порушує питання про визначення підсудності вказаного кримінального провадження.

Учасникам судового провадження було повідомлено про дату, час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та заяв про відкладення розгляду подання на іншу дату не надійшло.

Перевіривши доводи наведені у поданні, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як слідує із обвинувального акта у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст.185 КК (пособництво у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення чи інше сховище, вчинене в особливо великих розмірах, у складі злочинної організації, за попередньою змовою групою осіб) та ч. 1 ст. 255 КК (участь у злочинній організації).

При цьому, точна дата та час вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів, а також останнє місце вчинення кримінальних правопорушень саме на території України, слідством в обвинувальному акті не встановлені.

Відповідно до позиції Верховного Суду місце вчинення кримінального правопорушення, в контексті ч. 1 ст. 32 КПК, визначає територіальну юрисдикцію лише у випадку, якщо воно встановлено з деталізацією, достатньою для визначення меж юрисдикції суду першої інстанції. Якщо встановлене органом досудового розслідування місце вчинення злочину охоплює територію, яка підпадає під юрисдикцію кількох судів, що вправі здійснювати провадження в першій інстанції, така вказівка не дозволяє визначити територіальну підсудність за загальним правилом, зазначеним у першому реченні частини 1 статті 32 КПК.

Виходячи з приписів статті 32 КПК, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Із матеріалів провадження убачається, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001171 за обвинуваченням ОСОБА_5 , був затверджений 30 червня 2022 року прокурором в приміщенні Головного слідчого управління Національної поліції України за адресою: вул. Богомольця, 10, м. Київ ( в межах юрисдикції Печерського районного суду м. Києва).

Оскільки, з обвинувального акту не вбачається конкретного місця вчинення злочину на території України, колегія суддів не вбачає порушень правил територіальної підсудності у цьому кримінальному провадженні.

Крім цього слід зазначити, із системного аналізу ст. 34 КПК вбачається, що колегія суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого вирішує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, за наявності підстав, передбачених вказаною статтею КПК, однак не наділена повноваженнями визначати підсудність кримінального провадження, як про це просить у поданні голова Київського апеляційного суду.

З огляду на викладені обставини та з урахуванням положень кримінального процесуального закону, колегія суддів касаційного суду вважає, що відсутні підстави для задоволення подання Київського апеляційного суду.

Керуючись ст. 32, 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Подання Київського апеляційного суду про визначення підсудності кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001171 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст.185, ч. 1 ст. 255 КК, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3