Провадження №: 1-кс/755/242/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003906 від 07.12.2022 року, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою, поданою в порядку п.10.ч.1 ст.303 КПК України, на повідомлення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003906 від 07.12.2022 року.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з?явилися.

Згідно норми ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Будучи ініціатором даного судового провадження, володіючи інформацією про надходження скарги до суду, адвокат ОСОБА_3 на розгляд скарги не з`явився, провадженням у справі не цікавиться.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

У силу ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника.

Як вбачається з матеріалів скарги, адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження поважності неявки до суду не надав.

Разом із тим, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/.

Нормою п.10 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів скарги, Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003906 від 07.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Із тексту скарги вбачається, що 08.12.2022 року, начальником відділення СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 повідомлено про підозру ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Із матеріалів скарги вбачається, що 05.01.2023 року слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_6 повідомлено ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України

Відповідно до ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри, з врахуванням положень ст.17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею, відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України, на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

Також, згідно практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з?ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду скарги підлягає з?ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимог глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст.276, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_4 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.276-278 КПК України, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.214, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003906 від 07.12.2022 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя