Справа № 932/3215/23
провадження № 1-кс/932/1280/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, поклавши на нього виконання таких обов`язків: за викликом прибувати до слідчого СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення профілактичного нагляду за підозрюваним, задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення можливості виклику підозрюваного, для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій; не спілкуватись із свідками та потерпілими і їх представниками у цьому кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є носіння, придбання, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий зазначив про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Про наявність ризику у виді можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, обізнаність щодо чого може спонукати підозрюваного до переховування, при тому, що наразі в країні діє воєнний стан, який значно поліпшує умови для втечі.

Про наявність ризику у виді можливості незаконного впливу на свідків свідчить наявність таких свідків, а також не встановлення усіх свідків у кримінальному провадженні. Відсутність на даний момент підтверджених фактів впливу підозрюваним на свідків не спростовує можливості здійснення ним таких дій в подальшому.

Про наявність ризику у виді можливості вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень свідчить відсутність у нього офіційного працевлаштування, тобто відсутність постійного заробітку.

Неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів слідчий обґрунтував неможливістю такими заходами запобігти встановленим ризикам.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання слідчого, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного тримання під вартою та не обрання щодо нього іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як надто суворого, вказуючи про достатність застосування до нього домашнього арешту, за місцем його проживання де він мешкає разом з бабусею, мамою, татом, братом та його жінкою. Він офіційно не працевлаштований, проте працює на мийці вже півтора місяці, займається тренуванням, має добру репутацію, ніколи не вчиняв дії протиправного характеру, раніше не судимий. За місцем реєстрації проживає постійно. Обґрунтованість підозри заперечує стверджуючи, що вилучена у нього граната йому не належить, оскільки він її не придбавав та не зберігав вдома. Гранату знайшли при обставинах, які дають підстави вважати, що її йому підкинули.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , вказавши на суворість запропонованого прокурором запобіжного заходу, наполягав на застосуванні більш м`якого виду запобіжного заходу, зокрема у виді нічного домашнього арешту, який здатен запобігти ризикам в разі їх встановлення судом. Наведені прокурором ризики не мотивовані та не підтверджені доказами. Обґрунтованість підозри не підтверджена, а викладені в ній обставини не відповідають дійсності, оскільки гранату було підкинуто з метою схилити останнього до співпраці. Такі саме гранати і при таких саме обставинах були відшукані в інших осіб, яких вважають причетними до викрадення людини. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, неофіційну роботу, постійно проживає за місцем реєстрації, а отже призначення йому нічного домашнього арешту є доцільним та справедливим, оскільки дозволить йому відвідувати роботу та тренуватися.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000889 від 29 березня 2023 року, повідомленням про підозру від 30 березня 2023 року, яке було вручене останньому 30 березня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється в наступному.

ОСОБА_5 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, у невстановлений спосіб, розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року № 292), придбав вибухову речовину, а саме ручну гранату Ф-1, після чого продовжуючи свою злочинну діяльність, став носити її при собі вулицями міста Дніпра, та переніс за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим почав носити та зберігати при собі вибухову речовину, а саме ручну гранату Ф-1, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, до моменту вилучення, тобто 29 березня 2023 року, коли у період часу з 20.20 год. до 23.16 год. співробітниками Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було проведено обшук за місцем його мешкання, у ході якого було виявлено та вилучено предмет, який відповідно до висновку експерта є найбільш ймовірно конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, який найбільш ймовірно відноситься до категорії вибухових речовин, котрий виготовлений промисловим способом, та відноситься до обмежено небезпечної категорії, який ОСОБА_5 не маючи відповідного передбаченого законом дозволу придбав та зберігав за місцем проживання.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною першою статті 263 КК України, як носіння, придбання, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри підтверджується: рапортом слідчого від 29 березня 2023 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10 лютого 2023 року, клопотанням про проведення обшуку від 06 березня 2023 року, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2023 року, протоколом обшуку від 29 березня 2023 року, постановою про відібрання зразків відбитків пальців рук від 29 березня 2023 року, заявою ОСОБА_5 від 29 березня 2023 року, постановами про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29 березня 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29 березня 2023 року (понятий), протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29 березня 2023 року (понятий), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 30 березня 2023 року ( ОСОБА_5 ), висновком експерта від 30 березня 2023 року, довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 30 березня 2023 року, довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 30 березня 2023 року, постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 30 березня 2023 року, протоколом допиту підозрюваного від 30 березня 2023 року, висновком експерта від 31 березня 2023 року.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній розуміє високу ймовірність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в разі доведення факту скоєння даного злочину.

Крім того, про підвищений ризик можливості переховування підозрюваного свідчить відсутність у нього стійких соціальних зв`язків розірвання яких мало б стримати його від відповідних дій або ж створити для нього істотні негативні наслідки.

На судовому засіданні встановлено, що підозрюваний постійно проживає зі своєю сім`єю за місцем реєстрації, проте він не має постійного місця роботи, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має дружини тощо, що свідчать про те, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду існує, проте не настілки виражений, щоб вимагати застосовування найсуворішого та виключного виду запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає недоведеним ризик, визначений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків (поняті), оскільки прокурором щодо цього не надано доказів та не наведено переконливих доводів.

Посилання прокурора на специфіку дослідження показів свідків, яка передбачає їх повторний допит під час судового розгляду, до моменту якого підозрюваний має можливість вплинути на них, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки при вирішенні даного питання значення мають обставини, які свідчать про високу ймовірність такого впливу, що з матеріалів справи не вбачається.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає недоведеним, оскільки підозрюваний раніше не судимий, інших правопорушень не вчиняв, про такі наміри не повідомляв, співпрацює зі слідством, підозрюється у вчиненні не корисливого злочину.

Зазначаючи про вказаний ризик прокурор посилається виключно на відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, відсутність постійного доходу, що само по собі без сукупності інших обставин є недостатнім для відповідних висновків. Згідно з характеристикою від 31 березня 2023 року за місцем проживання підозрюваний зарекомендував себе з позитивної сторони.

Додаткових доводів щодо схильності підозрюваного до вчинення інших злочинів прокурор не навів, а слідчий суддя їх не встановив.

Отже, слідчий суддя вважає, що запобігти встановленому ризику щодо можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, передбаченого статтею 181 КПК України, оскільки ним передбачено ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрювану особу, які обумовлюють її постійне місцезнаходження за місцем проживання та негайне реагування правоохоронних органів в разі їх не виконання.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких захисник та підозрюваний заявляли про їх недостатність, можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі від трьох до семи років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; наявність у нього соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність у нього постійного місця роботи; репутацію підозрюваного та його майновий стан; не повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на не доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Вирішуючи дане питання, слідчий суддя також врахував, що висновок прокурора про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу фактично не аргументований переконливими обставинами та носить формальний характер, здебільшого посилаючись на тяжкість злочину.

При цьому, слідчий суддя вважає, що підстав для застосування до підозрюваного нічного домашнього арешту, як про це заявила сторона захисту, немає, оскільки в такому разі неможливо буде запобігти встановленому судом ризику, адже підозрюваний буде вільний у пересуванні у денний час, протягом якого буде неможливо контролювати його поведінку і вчасно відреагувати на вчинення неправомірних дій.

З наведених підстав неможливе застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 58 діб, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати це житло цілодобово.

Для виконання запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

за кожною вимогою прибувати до слідчого, прокурора та суду;

не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Підозрюваного доставити у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали - до 26 травня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1