Справа № 211/1657/23
Провадження № 1-кп/211/336/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 23.02.2023року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вакуленчук Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого відповідно до ст.89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

встановив:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового провадження.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.02.2023 всупереч вимогам Положення №511 від 20.05.2009 «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел на використання завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме - посвідчення водія, за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет», незаконно, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи підроблене посвідчення водія видане на його ім`я ТСЦ 0541, серії НОМЕР_1 від 04.01.2023 для власних цілей з метою його подальшого використання. Після чого, ОСОБА_4 23.02.2023 приблизно о 12 год. 30 хв. керуючи автомобілем ЗАЗ110206 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , та маючи при собі завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , рухаючись по трасі Дніпровське шосе в бік м. Кривий Ріг був зупинений інспектором ППП в м. Кривий Ріг ОСОБА_6 відповідно до п.3 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». В ході перевірки документів, водію було запропоновано надати документи для посвідчення особи. В цей час, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія. Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 є підробленим, оскільки він раніше придбав зазначене посвідчення за допомогою Інтернет сайту та надав інспектору поліції вищевказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 і таким чином використав завідомо підроблений документ. Після перевірки інспектором патрульної поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 в базі даних МВС, було встановлено, що дане посвідчення водія ОСОБА_4 не отримував у законному порядку, внаслідок чого у поліцейського виникли сумніви щодо справжності наданого документу, та на місце було викликано СОГ ВП№1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Так, 23.02.2023р. у період часу з 13 год. 08 хв. по 13 год. 18 хв. на узбіччі дороги поруч з блок постом у напрямку в`їзду до міста, за адресою: м. Кривий Ріг Довгинцівський район вул. Дніпровське Шосе, у присутності двох понятих, в ході огляду місця події було вилучено підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 заповнене на ім`я « ОСОБА_4 ». Відповідно до інформації з Головного сервісного центру МВС РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області Територіального сервісного центру МВС №1243 (вих. №31/4-1243-380 від 03.03.2023), інформація про видачу посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Єдиному державному реєстрі МВС відсутня. Відповідно до висновку експерта за №СЕ-19/104-23/7957-ДД від 09.03.2023, у вищезазначеній експертизі, встановлено що бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України. Усі зображення лицьового та зворотного боків посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_4 , нанесені способом термографічного друку за допомогою знакосинтезуючого типу термосублімаційного принтера тощо, текст з персональними даними нанесено способом ретрансферного друку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документу.

15.03.2023р. між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України. Відповідно до укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового провадження беззастережно визнав свою винуватість в зазначеному діянні, щиро розкаявся і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угод узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 850грн.

У судовому засіданні прокурор просив угоди затвердити. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисникОСОБА_5 також просили затвердити угоди про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься докримінального проступку.

Під час перевірки угод встановлена їх відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст.470-473, та Кримінального Кодексу України. Їх умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України використання завідомо підробленого документу; обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.4 ст.358 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що вищезазначену угоду про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 850грн., що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України та санкції зазначеної статті.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновків, що наявні всі підстави для затвердження угод про визнання винуватості.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи у розмірі 1132грн. 68коп., відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 15.03.2023 року, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000043 від 23.02.2023року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Процесуальні витрати за проведення експертизи №СЕ-19/104-23/7957-ДД від 09.03.2023 у розмірі 1132грн 68коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 - залишити в матеріалах кримінального провадження; один оптичний DVD-R диск на якому містяться три відеозаписи, що датовані 23.02.2023р. залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1