Провадження № 1-кс/686/417/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю ініціатора клопотання адвоката ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000009,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням, в якому просив скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06.09.2022 року у кримінальному провадженні № 0000009 на автомобіль «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 та ключ запалювання до нього.

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що ОСОБА_5 є власником автомобіля «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ще з червня 2021 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

01 вересня 2022 року слідчим ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 вказаний автомобіль та ключ запалювання до нього було вилучено.

Постановою цього ж слідчого від 01 вересня 2022 року цей автомобіль та ключ запалювання до нього визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06 вересня 2022 року на цей автомобіль та ключ запалення до нього накладено арешт з тимчасовим позбавленням власника автомобіля права на його відчуження, розпорядження та користування.

З часу арешту автомобіля пройшло більше чотирьох місяців, він псується під відкритим небом, а його власник позбавлений можливості, принаймні, ним користуватися.

Про те, що арешт на автомобіль накладено необґрунтовано та у застосуванні цього арешту відпала потреба свідчать наступні обставини: до цього часу будь-якої підозри чи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення органи досудового слідства ОСОБА_5 так і не пред`явлено; будь-якої іншої підозри чи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, ніж по 4-х епізодах шахрайства на загальну суму 59 440 грн., органи досудового слідства не пред`явили і його батьку - ОСОБА_7 ; усі ці інкриміновані батькові ОСОБА_5 4 епізоди шахрайства на загальну суму 59 440 грн. вчинені через декілька місяців до придбання ОСОБА_5 арештованого автомобіля; до придбання автомобіля «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_2 ОСОБА_5 був власником інших автомобілів, які продав, а за виручені у тому числі від їх продажу кошти та кошти, які йому надала бабуся ОСОБА_8 від продажу житлового будинку у м. Бровари Київської області та земельної ділянки у м. Хмельницькому.

Ініціатор клопотання у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив скасувати арешт.

Слідча у судовому засіданні заперечила проти заявленого клопотання. Пояснила, що арешт накладений з метою забезпечення речового доказу та спеціальної конфіскації. Також указала, що автомобіль не зберіг на собі слідів кримінальних правопорушень, однак наполягає на необхідності продовження перебування його під арештом у частині усіх правомочностей: користування, відчуження та розпорядження.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

СУ ГУНП в Хмельницькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 23.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2,3,4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06.09.2022 було накладено арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на автомобіль «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Накладаючи арешт, слідчий суддя мотивував своє рішення необхідністю збереження транспортного засобу як речового доказу, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що автомобіль був придбаний на грошові кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 01.09.2022 року автомобіль «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 було визнано речовим доказом.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 25.06.2021 власником автомобіля «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 31.10.2022 було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна з тих підстав, що незважаючи на те, що ОСОБА_7 (батькові заявника) повідомлено про підозру за фактом незаконних заволодінь чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, які мали місце у період з 04.12.2021 по 08.12.2021, однак органом досудового розслідування встановлювалися також обставини ймовірного заволодіння ОСОБА_7 майном інших осіб, зокрема ОСОБА_9 , яке мало місце 31.05.2022 та ОСОБА_10 , яке відбувалося 28.05.2021, провадження за якими на сьогодні об`єднані із кримінальним провадженням № 0000009 та матеріали провадження свідчать про ймовірну обізнаність ОСОБА_5 про причетність ОСОБА_7 (його батька) до незаконного заволодіння ним чужим майном шляхом обману або зловживання довірою, а тому виснувано про достатність підстав вважати, що автомобіль може бути майном, у яке було перетворено грошові кошти, які ймовірно здобуті ОСОБА_7 злочинним шляхом, що обґрунтовує відповідність транспортного засобу критеріям речового доказу.

А тому слідча суддя відхиляє аргументи представника заявника про те, що автомобіль необґрунтовано було визнано речовим доказом, а у подальшому - арештовано.

Разом з тим, при вирішенні даного клопотання слідчим суддею враховується, що з моменту вилучення автомобіля пройшло понад 4 міс., на сьогодні ОСОБА_7 не повідомлено про підозру за фактом незаконних заволодінь чужим майном шляхом обману та зловживання довірою за період до 25.06.2021, тобто до набуття автомобіля у власність його сином ОСОБА_5 . Також не пред`явлено підозри у вчиненні кримінальних правопорушень і ОСОБА_5 .

До того ж, будь-яких доказів, які би обґрунтовували необхідність утримання майна органом досудового розслідування та позбавлення внаслідок цього його власника ОСОБА_5 можливості користуватися ним, з урахуванням наведених вище обставин і часу, який минув з моменту застосування заходу забезпечення майна, не надано.

Більше того, у судовому засіданні слідча також не обґрунтувала такої потреби, разом з тим наполягала на необхідності позбавлення власника майна права користування автомобілем, що з урахуванням вимог ч. 11 ст. 170 КПК України та тривалого періоду, протягом якого майно уже перебувало під обтяженням, не є виправданим.

А тому подальше збереження накладеного арешту в частині користування транспортним засобом порушуватиме справедливий баланс між інтересами власниками майна та завданнями кримінального провадження та потягне за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

Позбавлення власника майна права користування належним йому майном суттєво порушує особисті інтереси особи, яка не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні, однак тривалий час, зокрема більше чотирьох місяців позбавлений можливості користування своїм автомобілем. Тоді як стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод декларує право кожної фізичної або юридичної особи вільно володіти своїм майном.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не закінчено, однак на думку слідчого судді, скасування арешту з вказаного майна в частині заборони права користування автомобілем не створить будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження.

За таких обставин, приходжу до висновку, що можливо скасувати арешт в частині користування автомобілем «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , із залишенням обмежень щодо розпорядження та відчуження транспортного засобу.

Що стосується заяви в частині вимоги про повернення автомобіля ОСОБА_5 , слід зауважити, що відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно вилучене, невідкладно з моменту постановлення ухвали про скасування арешту, а тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000009 задовольнити частково.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06.09.2022 року у кримінальному провадженні №0000009 в частині заборони права користування автомобілем «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 .

В задоволенні решти клопотання, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя