БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/530/23
Провадження № 1-кс/497/229/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт вилученого майна

21.03.23 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін кримінального провадження,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури про арешт вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000022 від 17.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 17.03.2023 до Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що в м. Болград по пр-ту Соборний, 101, зупинено мешканця м. Болград у якого при собі зберігаються наркотичні засоби.

Виїздом на місце слідчо-оперативної групи у ОСОБА_4 виявлено та вилучено паперовий згорток у якому знаходився поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною зеленого кольору, яка зовні схожа на психотропну речовину та саморобний пристрій для її вживання. Паперовий згорток та поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною зеленого кольору упаковано у спеціальний пакет експертної служби МВС України N«0497005. Саморобний пристрій який складається з мастикової трубки світлого кольору 7 см. та пластмасової колби 4 см., кінці яких з`єднані синьою ізоляційною стрічкою та який упаковано у спеціальний пакет експертної служби МВС України №0497002.

У зв`язку з викладеним, та тим що на думку органу дізнання, вилучена речовина зеленого кольору, в ході огляду місця події може являти собою психотропну речовину, а тому є предметом вказаного кримінального проступку, в поряду ст. 98 КПК України вилучене майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000022.

На думку прокурора, з метою збереження вилученого майна та необхідності його дослідження в ході слідчих дій, за результатами проведення яких зазначене майно може бути використане як речовий доказ, засобом чи предметом вчинення кримінального правопорушення, а його знищення унеможливлює встановлення всіх істотних обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з цим є необхідність у накладанні на нього арешту судом, що зумовлено необхідністю збереження цього речового доказу в тому ж стані, що і на момент його вилучення.

Прокурор в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність (а.с.19).

Особа, в якої вилучено майно ОСОБА_4 також не прибув в судове засідання, не заперечував, щодо задоволення клопотання та судовий розгляд просив провести у його відсутність (а.с.18).

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

17.03.2023 до Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що в м. Болград по пр-т. Соборний, 101, зупинено мешканця м. Болград у якого при собі зберігаються наркотичні засоби (а.с.7).

За цим фактом сектором дізнання Болградського РВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000022 від 17.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України (а.с.4).

Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури (а.с.5).

Слідчо-оперативна група на місці події у ОСОБА_4 виявила та вилучила паперовий згорток у якому знаходився поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною зеленого кольору, яка зовні схожа на психотропну речовину та саморобний пристрій для її вживання. Паперовий згорток та поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною зеленого кольору упаковано у спеціальний пакет експертної служби МВС України N«0497005. Саморобний пристрій який складається з мастикової трубки світлого кольору 7 см. та пластмасової колби 4 см., кінці яких з`єднані синьою ізоляційною стрічкою та який упаковано у спеціальний пакет експертної служби МВС України №0497002.09.03.2023 року, про що складено протокол огляду місця події від 17.09.2023 року (а.с.9-12).

На підставі постанови дізнавача СД Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 17.03.2023 року вилучене майно, визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.с.13).

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту тимчасово вилученого майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

За змістом ст. 170 КПК України […] арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так згідно протоколу огляду місця події від 17.03.2023 року(п`ятниця), уповноваженою особою здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків о 19:25 годині було вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні прокурора (а.с.1-2), та у самому протоколі (а.с.9-12) на яке прокурор просить накласти арешт.

Клопотання про арешт вилученого майна складено в понеділок 20.03.2023 року (а.с.1), та передано до канцелярії суду, що підтверджується вхідним номером на супровідному листі (а.с.20).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

З огляду на викладене, прокурором дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Таким чином, існують достатні обставини, які підтверджують, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, призведе до приховування та/або зникнення речових доказів, наявних в ньому, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та здійснити арешт вищевказаного вилученого майна, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.78, 98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно на підставі протоколу огляду місця події від 17.03.2023 року, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 17.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, шляхом позбавлення права відчуження, розпоряджання та користування, а саме на:

- паперовий згорток та поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною зеленого кольору, який упаковано у спеціальний пакет експертної служби МВС України №0497005;

- саморобний пристрій який складається з пластикової трубки світлого кольору 7 см. та пластмасової колби 4 см., кінці яких з`єднані синьою ізоляційною стрічкою, який упаковано у спеціальний пакет експертної служби МВС України №0497002.

Вилучене майно здати на зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського РВП ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Болград, пр. Соборний, 97.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на начальника СД Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1