Справа № 487/752/23
Провадження № 1-кс/487/402/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва скаргу представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2023 р . представник скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив зобов`язати ТУ ДБР у м. Миколаєві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно заступника командира бригади військової частини та працівників Миколаївської окружної прокуратури.

В обґрунтування скарги зазначив, що 03.02.2023 він направив на електронну адресу ТУ ДБР розташованого в м.Миколаєві заяву про вчинення злочину заступником командира бригади військової частини та працівниками Миколаївської окружної прокуратури. Відповіді від територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві він не отримав. Оскільки відомості до ЄРДР з поданої заяви у строк, визначений ст. 214 КПК України, внесені не були, витягу з ЄРДР він не отримав, тому вважає це бездіяльністю.

В судове засідання скаржник та його представник адвокат не з`явились. В заяві просили розглядати скаргу без їх участі, вимоги, викладені в скарзі підтримали та просили про її задоволення.

Представник уповноваженої особи ТУ ДБР , розташованого в м.Миколаєві в судове засідання не з`явився.

В заяві, направленій 28.02.2023 на адресу Заводського районного суду м.Миколаєва старший слідчий Першого слідчого відділу(з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні скарги ,посилаючись на те , що кримінальне правопорушення, передбачене ст.386 КК України, у вчиненні якого скаржник підозрює ОСОБА_6 та відносно якого просив внести відомості до ЄРДР не підслідне Державному бюро розслідувань. Що стосується працівників Миколаївської окружної прокуратури , твердження, які викладені в заяві скаржника не свідчать про вчинення ними саме кримінального правопорушення, а можуть бути розглянуті в порядку вимог КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державне бюро розслідувань" усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно зі ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідуваньдосудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, відповідно до якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298, прийнятим на виконання вимог КПК.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Судом встановлено, що заявник 03.02.2023 направив на електронну адресу ТУ ДБР розташованого в м.Миколаєві заяву про вчинення злочину, передбаченого ст. 386 КК України заступником командира бригади військової частини ОСОБА_6 та працівниками Миколаївської окружної прокуратури. Відповіді від територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві він не отримав. Але в подальшому в доповненнях до скарги він повідомив слідчого суддю про те , що отримав від уповноваженої особи ТУ ДБР , розташованого в м.Миколаєвв відповідь на його заяву. Але не згоден із висновками, викладеними в ній.

На думку скаржника, командир бригади військової частини м.Миколаєва ОСОБА_6 в свій рапорт завідомо вніс неправдиву інформацію щодо самовільного залишення 23.01.2023 року військової частини ОСОБА_3 , який в цей день викликався в якості свідка по кримінальному провадженню до Окружної прокуратури м.Миколаєва. Що стосується працівників Окружної прокуратури м.Миколаєва, то вони теж, на думку заявника вчинили кримінальне правопорушення, оскільки не забезпечили ОСОБА_3 негайний захист як свідка по кримінальному провадженню.

Заява скаржника отримана ТУ ДБР у м. Миколаєві 03.02.2023року, проте відомості з неї до ЄРДР не внесені.

28.02.2023 на адресу Заводського районного суду м.Миколаєва старший слідчий Першого слідчого відділу(з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 направив письмову заяву , в якій просив відмовити у задоволенні скарги , оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ст.386 КК України, у вчиненні якого скаржник підозрює ОСОБА_6 та відносно якого просив внести відомості до ЄРДР не підслідне Державному бюро розслідувань.Тобто заява ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 не містить об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, досудове розслідування яких здійснюється слідчими органів ДБР. Що стосується працівників Миколаївської окружної прокуратури , то твердження, які викладені в заяві скаржника не свідчать про вчинення ними саме кримінального правопорушення , а можуть бути розглянуті в порядку вимог КПК України. А також слідчим до заяви на адресу суду долучено відповідь ОСОБА_8 на його заяву від 03.02.2023 щодо внесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що посадові особи ТУ ДБР у м. Миколаєві, отримавши заяву ОСОБА_9 дотримались вимог чинного законодавства України: перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, підслідного Державному бюро розслідувань.

Таким чином , слідчий суддя вважає, що подана представником скаржника ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 заява не містить об`єктивних відомостей, які свідчать про вчинення злочину , підслідного Державному бюро розслідувань. Що стосується вчинення, на думку заявника, злочину працівниками Миколаївської окружної прокуратури , то твердження, які викладені в заяві скаржника не свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, а можуть бути розглянуті в порядку вимог КПК України. А тому відсутні підстави для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в його заяві .

На підставі вищевикладеного скарга представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню до Миколаївського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1