490/770/23 02.02.2023
н/п 1-кс/490/1246/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/770/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000130 від 24.01.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна - високовольтного кабелю розміром приблизно 10-15 метрів та два ідентичні алюмінієві бідони, які ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 01.02.2023 року під розписку видав працівникам поліції, в рамках кримінального провадження № 0000130 від 24.01.2023 року.

На обґрунтування клопотання вказано, що в провадженні слідчого відділу ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000130 від 24.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 24.01.2023 року до ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що в період часу з 19.01.2023 року по 24.01.2023 року невстановлена особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 проникла на територію домоволодіння, звідки таємно в період воєнного стану здійснила крадіжку майна належного заявнику.

Потерпілий ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 мав у власності садово-будівельну тачку сірого кольору, високовольтний кабель розміром приблизно 10-15 метрів, алюмінієву каністру на 30 та 40 літрів, два ідентичні алюмінієві бідони.

01.02.2023 року ОСОБА_4 05.09.1992 року добровільно, під розписку, видав працівникам поліції високовольтний кабель розміром приблизно 10-15 метрів та два ідентичні бідони.

В подальшому відповідно до ст. 100 КПК України вилучені речі визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Прокурор у судове засідання не зявився, надавши заяву прол розгляд клопотання за його відсутності.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, внесені до ЄРДР за №0000130 від 24.01.2023 року.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.. Арешт майна допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 171 КПК України, визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним або третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані документи та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Статтею 190 ЦК України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Поняття речі визначено ст. 179 ЦК України, відповідно до якої річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою.

Прокурор клопотанням від 01.02.2023 року порушує питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на високовольтний кабель приблизно 10-15 метрів, та два ідентичні алюмінієві бідони, які 01.02.2023 року добровільно передав співробітникам поліції ОСОБА_4 .

При цьому ані у клопотанні, а ні у доданих до нього матеріалах немає відомостей щодо ідентифікації речей, не зазначені характеризуючи ознаки алюмінієвих бідонів, їх об`єм, або інше, не зазначено також визначеного, виміреного розміру високовольтного кабелю.

Також встановлено, що клопотання взагалі не містить відомостей щодо власника майна, про накладення арешту на яке просить прокурор, адреси проживання/перебування такої особи, що позбавляє суд можливості встановити належний склад учасників процесу та, відповідно, унеможливлює розгляд клопотання з дотриманням вимог КПК України щодо повідомлення учасників процесу.

Тобто, клопотання не відповідає вимогам ст.171 КПК України та підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000130 від 24.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повернути для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, протягом строку, встановленого ч.3 ст.172 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1