Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
526/734/17: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях; про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Надіслано судом: 15.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 09.02.2023
Номер судового провадження: 11-кп/814/1297/23
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/734/17 Номер провадження 11-кп/814/1297/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2 суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора засудженогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 листопада 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено подання провідного інспектора Гадяцького районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_8 та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в с. Сергіївка Миргородського р-ну Полтавської обл.

Направлено ОСОБА_7 для відбування покарання у вигляді 2 років обмеження волі, призначеного за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з дня прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Ухвалюючи таке рішення місцевий суд послався на вчинення засудженим у період іспитового строку нового злочину, притягнення його до адміністративної відповідальності, відсутність поважних причин, які би унеможливлювали виконання ним покладених обов`язків, у зв`язку з чим дійшов висновку про умисне ухилення ОСОБА_7 від виконання покладених на нього обов`язків і небажання ставати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 листопада 2022 року та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання орану пробації.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що ОСОБА_7 навіть теоретично не міг ухилятися від відбування покарання, оскільки був звільнений від нього на підставі ст.75 КК України за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року, а тому на час розгляду подання органу пробації закінчились строки виконання цього вироку та засуджений не підлягав направленню для відбування покарання.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку прокурора та засудженого, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевірила матеріали кримінального провадження та особової справи, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК Українипередбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зіст.370 КПК Українисудове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно достатті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25 жовтня 2022 року представник Миргородського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області звернувся до Гадяцького районного суду Полтавської області з поданням про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року (а.к.п.82-84).

Суд першоїінстанції,направляючи засудженогодля відбуванняпокарання та спростовуючи твердження прокурора, послався, зокрема на те, що ОСОБА_7 ухилявся від відбування покарання, так як перебував у розшуку з 22 листопада 2017 року до 06 серпня 2019 року, через це строки давності виконання вироку подвоїлись до 6 років і станом на час розгляду подання не сплинули (а.к.п.91-93).

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду та вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне направлення засудженого для відбування покарання.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У такому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

За змістом ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Разом з цим, ст.80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою та засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Так,у силуп.2ч.1ст.80КК Україниособа звільняєтьсявід відбуванняпокарання,якщо здня набраннячинності обвинувальнимвироком йогоне буловиконано протягом трьох років у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

У ч.3ст.80КК Українипередбачено положенняпро те,що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

На підставі ж ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Між тим, що стосується ухилення від відбування покарання, як підстави для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, то воно є особливим юридичним фактом, який слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

За таких обставин, застосовність приписів ст.80 КК України визначається дослідженням і встановленням судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Предметом судового розгляду в суді першої інстанції в даному провадженні було подання органу пробації про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року.

За цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік і покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання (а.к.п.52-54).

06червня 2017року зазначенийвище обвинувальнийвирок набрав чинності (законної сили) та 07 червня 2017 року прийнятий для виконання, що підтверджується відповідним розпорядженням і довідкою (а.к.п.58, т.1 а.о.с.5).

Новий злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_7 вчинив 18 травня 2017 року, тобто, до набрання чинності вироком Гадяцькогорайонного судуПолтавської областівід 05травня 2017року, що встановлено у вироку Зіньківського районного суду Полтавської області від 07 липня 2022 року (т.2 а.о.с.184-187).

Таким чином, з дня набрання чинності вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року трирічний строк давності його виконання, передбачений п.2 ч.1 ст.80 КК України, станом на момент внесення та розгляду подання органу пробації (25 жовтня, 10 листопада 2022 року) закінчився.

При цьому, всупереч мотивам місцевого суду колегія суддів зауважує, що ОСОБА_7 згідно зі ст.80 КК України не міг ухилятись від відбування покарання за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року, так як відповідно до цього судового рішення був звільнений від відбування покарання в силу ст.ст.75, 76 КК України. Будь-яких даних, які би свідчили про скасування вказаного звільнення засудженого від відбування покарання та наявність підстав для виконання реального покарання у вигляді обмеження волі (до ухвалення оскаржуваного рішення), перевіркою матеріалів кримінального провадження та особової справи не встановлено. Більше того, 05 серпня 2020 року мало місце направлення органом пробації до суду подання, в якому порушулось питання щодо звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку з посиланням на відсутність порушень засудженим вимог ч.1 ст.78 КК України (а.к.п.67-69).

Тому за даних конкретних обставин положення ч.3 ст.80 КК України щодо зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку застосуванню не підлягали, а перебування засудженого протягом певного періоду в розшуку в рамках іншого кримінального провадження, на що послався суд першої інстанції, радше може свідчити за певних умов про невиконання ОСОБА_7 покладеного на нього обов`язку з`являтись до уповноваженого органу пробації зі встановленою періодичністю.

Однак, ураховуючи те, що на час внесення подання органу пробації закінчився строк давності виконання вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року, то місцевий суд не мав підстав для скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання та подальшого направлення засудженого відбувати реальне покарання у вигляді 2 років обмеження волі за названим вироком.

За таких обставин, судом першої інстанції допущено невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження та закон України про кримінальну відповідальність застосовано неправильно, через це оскаржувану ухвалу належить скасувати й ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання органу пробації.

Отже, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Гадяцькогорайонного судуПолтавської областівід 10листопада 2022року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні подання провідного інспектора Миргородського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...