ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/1386/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/224/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ст.81 КК України
УХВАЛА

Іменем України

01 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 щодо застосування до неї умовно - дострокового звільнення.

Згідно ухвали на даний час засуджена ОСОБА_8 перебуває в ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)». Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджено вироком Апеляційного суду м. Києва від 03.06.2001 року за ст. ст. 93 п. «А», 142 ч. 3, 222 ч. 1, 69, 17, 93 п.п. «а, «г,» «з», «и» «і» УК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна. Ухвалою Верховного суду України від 03.06.2001 року вирок Апеляційного суду м. Києва змінити. Призначити ОСОБА_8 засудженою до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Суд першої інстанції вважав, щоможливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачене ст. 81 КК України може застосовуватися до осіб які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк. Разом з тим, законодавством України про кримінальну відповідальність передбачено механізм захисту прав осіб, які засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, шляхом помилування.

В апеляційній скарзі засуджена просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати норми ст. 82 КК України, замінити покарання на певний строк з урахуванням положень ст. ст. 69, 69-1 КК України, де загальний строк відбутого покарання не перевищуватиме 30 років позбавлення волі, або застосувати умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи засудженої та її захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів провадження, засуджена ОСОБА_8 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з клопотанням про умовно - дострокове звільнення від покарання. Своє клопотання мотивувала тим, що у справі за конституційними скаргами ОСОБА_9 щодо відповідності Конституції України (Конституційності) ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 82 КК України та за конституційною скаргою ОСОБА_10 щодо відповідності Конституції України ч. 1 ст. 81 КК України Конституційний суд України зобов`язав з метою реалізації ст. 3, 23, 28 Конституції України та приведення Кодексу у відповідність до Конституції України, а також з огляду на міжнародні зобов`язання, що їх взяла на себе Україна шляхом набуття членства в Раді Європи обов`язком Верховної Ради України є законодавчо забезпечити реалістичну перспективу звільнення осіб засуджених до довічного позбавлення волі, від подальшого відбування такого покарання шляхом упорядкування порядку зміни довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням або умовно-достроковим звільненням. При цьому засуджена ОСОБА_8 зазначала, що потрібно враховувати, що заміна, невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням не має бути передумовою умовно-дострокового звільнення. Окрім того, Конституційний Суд України вважає, що особі котру засуджено до довічного позбавлення волі, має бути також, за і проти, забезпечено безперешкодне надання безоплатної вторинної правової допомоги з метою належної підготовки документів, що потребуються, та захисту її інтересів підчас розгляду питання про умовно-дострокове звільнення та/або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням шляхом судового перегляду.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_8 щодо застосування до неї умовно дострокового звільнення, суд першої інстанції проаналізував норми національного законодавства, практику Європейського суду з прав людини та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Так, згідно ст. 81 КК України, обов`язкової умовою для можливого звільнення засудженого від відбування покарання умовно - достроково є фактичне відбуття ним певного строку покарання залежно від тяжкості вчиненого ним злочину. При цьому суд позбавлений можливості визначити, який строк необхідно відбути засудженим до довічного позбавлення волі, а тому колегія суддів погоджується, що чинне законодавство України не має механізму захисту осіб, які засуджені до довічного позбавлення волі.

Чинна ст. 82 КК України у ч.5 передбачає, що покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років.

Натомість, як вбачається із змісту заяви засудженої а.с. 2-4 вона, будучи засудженою до довічного позбавлення волі звернулась до суду першої інстанції з клопотанням про застосування до неї умовно-дострокового звільнення встановленого ст. 81 КК України, що не передбачено діючим законодавством оскільки існуючий механізм передбачає спочатку заміну цього покарання на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_8 щодо застосування до неї умовно дострокового звільнення, тому оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та мотивованою, підстави для її скасування відсутні.

Разом з цим, до повноважень апеляційного суду належить перегляд рішень суду першої інстанції у випадках встановлених процесуальним законом.

Отже, вимога про застосування до засудженої положень ст. 82 КК України, на думку колегії суддів виходить за межі повноважень апеляційного суду оскільки це не було предметом розгляду суду першої інстанції, а правові інститути заміни покарання або його невідбутої частини більш м`яким та умовно-дострокове звільнення від відбування покарання хоча і є дещо спорідненими але відрізняються один від одного.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді