Дата документу 02.02.2023
Справа № 334/5824/22
Провадження № 1-кп/334/339/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0001723 від 03.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжі, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

30.03.2012 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений 05.05.2015 за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.04.2015 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік, 6 місяців, 8 днів;

17.12.2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до нового покарання не відбутої частки покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 30.03.2012 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 8 днів. Звільнений 22.02.2019 по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У період часу 02.10.2022 з 11 години 00 хвилин до 05 години 50 хвилин 03.10.2022, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку № 6 по проїзду Дружній у місті Запоріжжі, побачив у дворі транспортний засіб марки «ЗАЗ», моделі «1102», у кузові білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 та знаходиться в користуванні ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 , шляхом демонтажу з ущільнювача правого заднього скла автомобіля, проник до приміщення салону зазначеного автомобіля, де шляхом демонтажу замку запалення з-під пластикової панелі приборів власноруч привів в дію двигун, отримавши при цьому можливість керувати автомобілем.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 поїхав з місця скоєння злочину на вказаному автомобілі марки «ЗАЗ», моделі «1102», 1989 року випуску, у кузові білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , згідно висновку експерта №884-22 від 17.11.2022 вартістю 21940 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, що дійсно, він через заднє скло заліз в автомобіль марки «ЗАЗ», моделі «1102», у кузові білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 та завів двигун і поїхав з двору. Поїхав на ньому на Кічкас, оскільки знав, що там можливо здати автомобіль на запчастини та продав його за 5000 грн. В скоєному розкаявся, вибачився перед потерпілою, добровільно повернув даний автомобіль ОСОБА_6 . Під час досудового слідства він співпрацював зі слідством. Просив суд дати йому іспитовий термін для виправлення.

Крім повного визнання вини ОСОБА_4 , його винуватість у скоєному злочині, підтверджується також дослідженими в ході судового розгляду доказами, які є належними та допустимими, а саме:

Висновком експерта №СЕ-19/108-22/12261-Д від 13.10.2022 судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4,6 «Дактилоскопічні дослідження»;

Висновком експерта №884-22 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 17.11.2022 року.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч.2 ст.289 КК України відноситься до тяжкого злочину.

ОСОБА_4 , раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах, свою вину в вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся, матеріальну шкоду відшкодував, шляхом повернення майна.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Суд не враховує в якості обтяжуючої обставини рецидив злочину, вказану в обвинувальному акті, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, тобто утворює з попереднім повторність злочинів і виключає їх рецидив.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 , враховуючи його відношення до скоєного, визнання ним вини та щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди, а також враховуючи позицію прокурора, який просив суд призначити покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2022 року, накладено арешт на автомобіль марки «ЗАЗ», моделі «1102», у кузові білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 та який знаходиться в користуванні ОСОБА_6 зазначений арешт транспортного засобу необхідно скасувати, відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи №СЕ-19/108-22/12261-Д від 13.10.2022 в розмірі 1132,68 гривень, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст..75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1132,68 грн. (одна тисяча сто тридцять дві гривні 68 коп.).

Скасувати арешт автомобіля марки «ЗАЗ», моделі «1102», у кузові білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що знаходиться в користуванні ОСОБА_6 накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2022 року.

Речові докази: автомобіль марки «ЗАЗ», моделі «1102», у кузові білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_6 та переданий їй на відповідальне зберігання залишити за належністю.

Скляна кружка прозора з ручкою до спец. пакету №5271938, дактокарта на ім`я ОСОБА_4 до спец. пакету №2731890, 2 сліди папілярних узорів до спец. пакету №2731889, 1 слід папілярних узорів до спец. пакету №2731888, замок запалювання від автомобіля до спец. пакету №WAR1197610, що передані на відповідальне зберігання до камери схову Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, книга обліку №2, порядковий номер 33798 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1