Справа №718/186/23
Провадження №1-кп/718/6/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань, кримінальне провадження №№0000228 від 14.12.2022 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Берегомет Кіцманського району Чернівецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовозобов`язаного,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , 13.12.2022, приблизно о 21 год. 40 хв., з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на надання неправомірної вигоди за уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, знаходячись на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля марки «Пежо» білого кольору з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » на синьому фоні, надав інспектору СРПП ВП №2 (м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 , який відповідно до прим. 1 ст. 364 КК України є службовою особою та відповідно до своїх повноважень вправі складати протоколи про адміністративні правопорушення, неправомірну вигоду в сумі 1000 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень №УТ3696959, №СЛ7025998, №ЗБ4125599, №ТА0567483, №ТЕ3353277 шляхом поміщення їх в салоні автомобіля поблизу важеля перемикання швидкостей механічної коробки передач транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надав службовій особі неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Позиція учасників провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 369 КК України - визнав повністю. Пояснив, що того дня посварились з дружиною, при сварці він її вдарив два рази, після чого дружина викликала поліцію. Працівники поліції забрали його в Кіцманську БЛІЛ, де він проходив огляд на стан сп`яніння, результат показав позитивний. Одразу після проходження огляду, перебуваючи в авто поліцейського при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення домашнього насильства, він залишив для поліцейського, який складав матеріали 1000 гривень біля коробки передач. Неправомірну вигоду надав з метою уникнення відповідальності за скоєне. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Прокурор у судовому засідання, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Щодо міри покарання, вказав на необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі 2 тис. неоподатковуваних мінімумів, що становить 34 000,00 гривень. Речові докази: гроші - конфіскувати в дохід держави, диск з бодікамер залишити при матеріалах кримінального провадження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України доведена повністю.

Оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу, документів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України, за обставин наведених у вироку.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки останній умисно надав службовій особі неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Частиною 2 статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу винного, який раніше тричі притягувався до кримінальної відповідальності, при цьому судимість його погашена. Востаннє притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., які сплатив 21.02.2023. Крім того, ОСОБА_3 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, являється неодруженим, позитивно характеризується по місцю проживання, офіційно не працевлаштований, проживає та виховує чотирьох дітей, є військовозобов "язаним та призваний на військову службу за мобілізацією 13.02.2023 року. На обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте знаходиться на обліку у лікаря наркологаз діагнозом F 10.

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 - суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно і доцільно призначити покарання в межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 369 КК України, у редакції чинній на час вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, суд виходить як із суспільної небезпеки вчиненого, наявності пом`якшуючих покарання та обтяжуючої обставини, приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді штрафу, яке буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання аніж позбавлення волі.

Мотиви інших рішень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, клопотань щодо його обрання до суду не надходило, а тому беручи до уваги бездоганну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, призов на військову службу, відсутність підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.

Процесуальні витрати - відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Речовий доказ - 5 (п`ять ) купюр номіналом по 200 гривень №УТ3696959, №СЛ7025998, №ЗБ 4125599, №ТА0567483, №ТЕ3353277, які поміщено до сейф- пакета №PSP1214145 та знаходяться на зберіганні у філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» за адресою: 58013, м.Чернівці, вул.Героїв Майдану,244 - конфіскувати в дохід держави (а.с.23-27);

- диск «Alerus», DVD+R на якому записано відеозаписи: 0000000__0010, 00000_0_0001, 00000__0002, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження на а.с. 31 - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000228 .

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.

Суддя: ОСОБА_1