Справа № 743/505/20
Провадження №1-о/743/6/23
УХВАЛА

13 лютого 2023 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції з ДУ «Житомирська ВК № 4»),

у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки під час розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ріпкинського районного суду Чернігівської області перебуває заява ОСОБА_4 про перегляд вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.01.2021 стосовно нього за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що 25.01.2021 року вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі. Вирок набрав чинності 24.05.2021. У своїй заяві зазначає, що при винесенні вказаного вироку 25.01.2021, судом не були враховані недоведеність порубки дерев та розмір завданої шкоди, який не було розраховано відповідно до Такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу, підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників, затверджених Постановою КМУ №665 від 23.07.2008. Територія де відбувалась ця порубка не відноситься до Державного лісового фонду: 1) Відповідь Державного агентства лісових ресурсів України від 16.02.2021 № 02 /261 на адвокатський запит, в якій повідомлено, що запитувана земельна ділянка зазначена в додатку, не перебуває у постійному користуванні та не відноситься до Державного лісового фонду. 2) Відповідь ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 17.02.21 №29-25-0211-74/118-21 на адвокатський запит, в якій повідомлено, що зазначена в додатку земельна ділянка, що розташована на території Замглайської селищної ради не відноситься до лісу, належить до земель запасу державної власності (болота). 3) Відповідь ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.01.21 № 29-250211-20/118-21 на адвокатський запит в якому повідомлено, що зазначена в додатку земельна ділянка, що розташована на території Замглайської селищної ради не відноситься до лісу, не належить до земель лісогосподарського призначення. Якщо, територія, де відбувалася порубка, не відноситься до Державного лісового фонду і не є лісом, то правильно називати не лісові, а зелені насадження. Територія, де відбувалась порубка, знаходиться на території Замглайського торфо-брикетного заводу, де раніше вели видобуток торфу, з якого робили брикет. До цього часу цей завод не завершив свою діяльність документально і тому на землі якій він знаходився неможливо віднести до лісового фонду. Проведення експертизи у кримінальному провадженні за ознаками злочину передбаченого ст. 246 КК України, з метою визначення розміру шкоди, заподіяної довкіллю є обов`язковим. Наявність шкоди довкіллю та її розмір має бути доведено визначеними законом засобами доказування. Пунктом 6 ч. 2 ст. 242 КПК України передбачено, що розмір шкоди довкіллю визначається на підставі висновку експерта. Посилаючись на п.2 ст.11 КК України, ОСОБА_4 просить скасувати вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.01.2021 відносно нього і закрити кримінальне провадження за відсутності в його діях складу злочину.

Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, в зв`язку з тим, що вказані обставини були відомі заявнику під час розгляду справи як судом І інстанції, так і апеляційної, а тому вони не вважаються нововиявленими, а відтак підстави для перегляду вироку відсутні.

Заслухавши учасників, вивчивши заяву, а також матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської областівід 25.01.2021 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.

Вирок набрав чинності 24.05.2021.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Відповідно до положень ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно п. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Проте, нововиявленими обставинами - є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору.

Як встановлено з матеріалів справи, судом І інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, були досліджені та враховані обставини вказані ОСОБА_4 у своїй заяві, зокрема відповіді на запити адвоката ОСОБА_5 з приводу належності земельних ділянок, на яких проводилась вирубка дерев, до лісового фонду.

Крім того, апеляційним та касаційним судами були розглянуті апеляційна та касаційна скарги ОСОБА_4 , в яких останній також посилався на обставини викладені в заяві про перегляд вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.01.2021 стосовно нього за нововиявленими обставинами. В результаті розглялу скарг вказаний вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської областівід 25.01.2021 було залишено без змін.

Також, суд зазначає, що ОСОБА_4 визнано винуватим саме у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, що спричинило тяжкі наслідки, за які передбачена відповідальність за ч.4 ст.246 КК України.

Разом з тим, суд наголошує, що розрахунок завданих збитків визначено компетентним органом Державною екологічною інспекцією в Чернігівській області із посиланням на законодавчо встановлені Такси, затверджені Постановою КМУ від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоду, заподіяної лісу», з чим також погодилися апеляційні та касаційні інстанції при розгляді апеляційної та касаційної скарг.

Таким чином, суд вважає, що наведені заявником обставини були відомі йому під час судового розгляду, як судом І інстанції, апеляційної, так і касаційної, а тому наведені обставини, згідно ч.2 ст.459 КПК України, не відноситься до нововиявлених.

Отже, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишення заяви без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Керуючись ст.ст.369,459,460,462,464,467 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.01.2021 стосовно нього за нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через Ріпкинський районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів, з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2023 року.

Суддя ОСОБА_1