Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

28 лютого 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції з представником потерпілих адвокатом ОСОБА_8 кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000039 від 14 березня 2021 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 серпня 2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Більська Воля, Вараського (Володимирецького) району, Рівненської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 серпня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 13729 грн. 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальні збитки у сумі 9746 грн. 86 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 100000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 матеріальні збитки у сумі 185991 грн. 31 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 50000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в особі комунального некомерційного підприємства Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня» витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 3955 грн. 53 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

За вироком суду 13 березня 2021 року, приблизно о 10 год. 18 хв., ОСОБА_6 , рухаючись автомобілем марки «RENAULT Тrаfіc», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автомобільній дорозі Рівненська в місті Вараш, в напрямку вулиці Соборна, наближаючись до перехрестя дороги Рівненська з вулицею Героїв Небесної Сотні, не врахував дорожньої обстановки та перед вказаним перехрестям всупереч п.10.1, п.12.3, п.14.2 б), в) та лінії 1.1 дорожньої розмітки розділу 34 Правил дорожнього руху України (далі Правил), не вмикаючи покажчик повороту ліворуч, перетнувши розмітку 1.1. Правил, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого, зокрема порушень вимог п.10.1 та лінії 1.1 дорожньої розмітки розділу 34 Правил, допустив зіткнення з автомобілем марки «DODGE JOURNEY», номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 , який в цей час рухався в зустрічному напрямку.

В результаті вказаної дорожньої-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Невідповідність дій водія автомобіля марки «RENAULT Тrаfiс», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 вимогам п.10.1 та лінії 1.1 дорожньої розмітки розділу 34 Правил, у вказаній дорожній обстановці з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку із скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі захисник покликається на незаконність та необґрунтованість вироку суду першої інстанції, неповноту судового розгляду, порушення права на захист та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує на те, що суд всупереч ст. 337 КПК України вийшов за межі висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, взяв на себе повноваження сторони обвинувачення та встановив форму вини «необережна» і вказав на порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху, чого не було у формулюванні обвинувачення, де зазначалось лише слово «Правил» і не вказано, де, коли і ким прийняті та/або затверджені такі правила.

Зазначає, що обвинувальний акт від 28.07.2021 року відносно ОСОБА_6 є формалізованим, де відсутня повна та докладна інформація щодо висунутого обвинувачення.

Вважає, що суд позбавив сторону захисту достатньої сукупності процесуальних засобів для представлення доказування своїх правових позицій та спростування правових позицій сторони обвинувачення, постановивши ухвалу від 11 травня 2022 року про відмову у тимчасовому доступі до медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення № 702 КНП ВМР «Вараська багатопрофільна лікарня» на ім`я ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ухвалу від 28.07.22 року про відмову у призначенні комісійної експертизи.

Покликається на неналежність і недопустимість як доказів постанови про призначення судової інженерно-транспортної експертизи від 12.07.21 року, висновку експерта від 22.07.21 року № СЕ-19/118-21/6494-ІТ, експертного висновку № 67 судово-медичної експертизи від 14.07.2021 року.

Звертає увагу, що копія заяви потерпілого ОСОБА_11 , датована 11.05.21 року, не була відкрита в порядку ст. 290 КПК України стороні захисту.

Вважає, що досліджений судом витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000039 датований в часі датою занесення до вказаного реєстру 14.03.21 року містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, де підроблено надпис «ч.2» інкримінованої статті обвинуваченому, оскільки частина друга вказаної норми могла бути занесена до реєстру в часі не раніш як 26.07.2021 року. Попередня правова кваліфікація була за ч.1 ст. 286 КК України. Дані обставини, на думку сторони захисту, свідчать, що всі зібрані докази у даному кримінальному провадженні є неналежними і недопустимими, як «плоди отруєного дерева».

На думку сторони захисту, сторона обвинувачення не надала суду переконливих доказів щодо встановлення механізму спричинення ступеня тяжкості і характеру тілесних ушкоджень потерпілому в розумінні ч.2 ст. 242 КПК України.

Просить вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30.08.2022 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України скасувати, кримінальне провадження закрити.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого представник потерпілих ОСОБА_8 зазначає, що потерпілі та вона, як представник, не погоджуються з доводами апеляційної скарги захисника, вважають апеляційну скаргу сторони захисту безпідставною та необґрунтованою, а вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На думку потерпілих та їх представника витяг з ЄРДР відповідає вимогам ст. 214 КПК України, висновки експертиз не містять суперечностей, є обґрунтованими, відповідають вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, стороною обвинувачення дотримано порядок проведення експертиз згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства.

Вказує, що потерпілий ОСОБА_9 особисто письмово надавав добровільну згоду на вилучення оригіналу своєї медичної карти стаціонарного хворого № 702 заступнику начальника СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_12 , оригінал якої перебуває в КНП Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня».

Звертає увагу, що потерпілий ОСОБА_9 внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, які спричинили довготривалий розлад здоров`я, поніс матеріальні витрати на лікування та йому була спричинена моральна шкода, оскільки він був позбавлений можливості вести нормальний спосіб життя здорової людини, забезпечувати свою сім`ю та допомагати їй, що спричинило суттєві зміни в звичайному укладі життя, моральні та фізичні страждання.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30.08.2022 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України повністю у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, представника потерпілих, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст.84 КПК України визначено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України, суд першої інстанції проаналізував зібрані у кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Викладене у вироку формулювання обвинувачення визнане судом доведеним щодо порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, ґрунтується на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, які в свою чергу є належними, допустимими та достатніми для висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , який на підставі ст. 63 Конституції України, відмовився надавати покази, вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.

На підтвердження встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції послався на показання потерпілого ОСОБА_9 , які є послідовними, логічними, та такими, що підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом та викладені у вироку.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що 13 березня 2021 року, в ранковий час, він рухався автомобілем зі сторони АЗС «Журавлина». Приблизно на перехресті він помітив автомобіль «RENAULT Тrаfіc», який рухався зі сторони автовокзалу. При наближенні до перехрестя автомобіль «RENAULT Тrаfіc» різко прийняв положення ліворуч та виїхав на зустрічну смугу, після чого відбулось зіткнення з автомобілем під його керуванням. Вказав, що на місці події ОСОБА_6 повідомив, що визнає свою провину. Крім того, ОСОБА_6 пропонував не викликати працівників поліції і домовитись на місці, на що він не погодився. Вони викликали поліцію, а згодом його забрала карета швидкої медичної допомоги, оскільки у нього підвищився артеріальний тиск, а в лікарні у нього почався головний біль. Після обстеження у нього було виявлено перелом шиї, який він лікував тривалий час, при цьому йому одягнули корсет, у якому він ходив 4 місяці. Вказав, що обвинувачений ОСОБА_6 жодного разу до нього не звертався із пропозицією про відшкодування збитків.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував показання потерпілого ОСОБА_9 , оскільки його показання об`єктивно підтверджуються послідовними показаннями свідка ОСОБА_13 та узгоджуються з письмовими доказами у даному кримінальному провадженні щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, які викладені у вироку суду.

Так, судом першої інстанції надано відповідну правову оцінку і показанням свідка ОСОБА_13 (пасажира ОСОБА_9 ), яка з приводу встановлених судом обставин, які мали місце 13 березня 2021 року показала, що сидячи на задньому сидінні за водієм, почувши крик ОСОБА_9 , побачила, що на них лоб в лоб рухається автомобіль. Далі вона відчула удар, при цьому вдарилася головою об переднє сидіння водія та перебувала у шоковому стані. По приїзду таксі вона поїхала додому і що відбувалося на місці ДТП не бачила. Пояснила, що автомобіль під керуванням ОСОБА_9 їхав по правій смузі руху, зіткнення автомобілів відбулося на правій смузі руху, швидкість автомобіля під керуванням ОСОБА_9 була не високою.

Не залишено без уваги і показання потерпілого ОСОБА_10 , який показав, що по приїзду на місце ДТП автомобіль «DODGE JOURNEY», який належить йому, стояв в напрямку руху автостанції, трохи на узбіччі, автомобіль «RENAULT Тrаfіc», білого кольору, стояв під кутом на зустрічній смузі, з чого він зрозумів, що удар був фактично лоб в лоб. Пошкодження у автомобіля «DODGE JOURNEY» були спереду, трохи лівіше від центру, автомобіль «RENAULT Тrаfіc» був пошкоджений також спереду, десь посередині. При цьому автомобілі стояли приблизно в 5 см один від одного, на проїзній частині було розлите мастило.

Вищевказані показання потерпілих та свідка узгоджуються між собою та з іншими письмовими доказами, яким судом надана належна правова оцінка, а саме:

-даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13 березня 2021 року з доданою схемою місця ДТП від 13 березня 2021 року, а також ілюстративною таблицею від 13 березня 2021 року, чим об`єктивно відображаються обставини місця дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовано взаємне розташування автомобілів, підтверджуються місце зіткнення транспортних засобів марки «RENAULT» моделі Trafic, 2005 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та марки «DODGE» моделі «JOURNEY», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , чорного кольору, їх положення після пригоди, стан дорожнього покриття, механічні пошкодження автомобілів;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09 липня 2021 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 , у присутності понятих, детально розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 13 березня 2021 року, зазначивши та продемонструвавши дорожню обстановку, свою поведінку до, під час та після ДТП, продемонстрував розташування автомобілів до, під час та після дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджуються і співвідносяться із показаннями, наданими в суді самим потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_13 ;

-даними висновків експерта за №СЕ-19/118-21/5150-ІТ від 11 червня 2021 року та №СЕ-19/118-21/5146-ІТ від 15 червня 2021 року, якими підтверджується, що на момент проведення експертного дослідження робоча гальмівна система автомобіля «RENAULT Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_5 , знаходилася в працездатному стані, система рульового керування даного автомобіля знаходилася в працездатному стані, а також, що гальмівна система автомобіля «DODGE JOURNEY», реєстраційний номер НОМЕР_4 , знаходилася в працездатному стані, система рульового керування даного автомобіля знаходилася в стані відмови; несправності, які стали причиною повної відмови системи рульового керування автомобіля «DODGE JOURNEY», реєстраційний номер НОМЕР_4 , виникли під час даної дорожньо-транспортної пригоди;

-даними висновку експерта за №СЕ-19/118-21/5151-ІТ від 18 червня 2021 року щодо первинного контактування транспортних засобів, встановлення зіткнення автомобілів «DODGE JOURNEY», реєстраційний номер НОМЕР_4 , і «RENAULT Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_5 , на правій смузі руху вулиці Рівненська, в м.Вараш, Рівненської області, в напрямку від АЗС «Журавлина» до АС «Вараш», в районі лівої бокової частини автомобіля «DODGE JOURNEY»;

-даними висновку експерта №СЕ-19/118-21/6494-ІТ від 22 липня 2021 року, відповідно до якого в дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля «RENAULT Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_6 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п.9.2 б), п.10.1, п.12.3, п.12.4, п.13.1, п.14.2. б), в) та лінії дорожньої розмітки 1.1 Розділу 34 ПДР, водій автомобіля «DODGE JOURNEY», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_9 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 та п.12.4 ПДР. При заданому слідством комплексі вихідних даних, в умовах заданої дорожньо-транспортної обстановки, водій автомобіля «DODGE JOURNEY», реєстраційний номер НОМЕР_4 , з моменту виникнення небезпеки для руху не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «RENAULT Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_5 . В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «RENAULT Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_5 , вбачаються невідповідності вимогам п.10.1, п.12.3, п.14.2 б), в) та лінії 1.1 дорожньої розмітки розділу 34 ПДР, при чому невідповідності вимогам п.10.1 та лінії 1.1 дорожньої розмітки розділу 34 ПДР, з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди. В заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «DODGE JOURNEY», реєстраційний номер НОМЕР_4 , невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з б технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з скоєнням даної пригоди, не вбачається;

-даними висновку експерта №СЕ-19/118-21/5527-ІТ від 25 червня 2021 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «DODGE JOURNEY», ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ( ОСОБА_10 ) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13 березня 2021 року, станом на 13 березня 2021 року, складає 315991,31 грн.;

-даними висновку експерта №67 від 14 липня 2021 року за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_9 щодо виявлення у останнього тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, які виникли від дії тупого предмету, можливо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при обставинах та в термін вказаний в постанові.

Як вбачається з матеріалів провадження допитаний в судовому засіданні судово- медичний експерт Володимирецького міжрайонного відділення комунального закладу «Обласне бюро судово медичної експертизи» Рівненської обласної ради ОСОБА_14 підтвердив висновок №67 від 14 липня 2021 року проведеної ним судово-медичної експертизи ОСОБА_9 на підставі постанови слідчого від 08 липня 2021 року та наданої медичної карти стаціонарного хворого №702 на ім`я ОСОБА_9 .

У колегії суддів відсутні підстави ставити під сумнів висновок експерта щодо виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого та показання експерта ОСОБА_14 , з огляду на встановлення судом першої інстанції отримання органом досудового розслідування і передачу експерту відповідних документів у спосіб, передбачений законом та те, що судом не порушено принципу змагальності, передбаченого ст.22 КПК України у даному кримінальному провадженні, а відтак сторона захисту не була позбавлена в суді першої інстанції поставити всі необхідні питання експерту.

Таким чином, фактичні обставини кримінального провадження вказують на те, що суспільно небезпечний наслідок у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень був породжений конкретними діями обвинуваченого ОСОБА_6 , який грубо порушив ПДР, що свідчить про наявність однієї з обов`язкових ознак об`єктивної сторони складу злочину ? причинного зв`язку між порушенням ПДР обвинуваченим і зазначеними наслідками.

Покликання захисника щодо неналежності та недопустимості як доказу реєстру досудових розслідувань № 0000039 від14.03.2021 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 286 КК України не грунтується на вимогах закону в силу встановленої судом першої інстанції правомірності перекваліфікації дій обвинуваченого відповідно до постанови від 26 липня 2021 року з ч.1 ст. 286 на ч.2 ст. 286 КК України та відповідного належного обгрунтування з цього приводу, наведеного у вироку.

З огляду на викладене доводи сторони захисту щодо неналежності і недопустимості як доказів постанови про призначення судової інженерно-транспортної експертизи від 12.07.21 року, висновку експерта від 22.07.21 року № СЕ-19/118-21/6494-ІТ, експертного висновку № 67 судово-медичної експертизи від 14.07.2021 року є необгрунтованими. Крім того, дане питання стороною захисту порушувались і в суді першої інстанції, яке було предметом оцінки та доводи визнані неспроможними з наведенням відповідного мотивування у вироку, з чим погоджується і колегія суддів.

Покликання захисника на зазначення судом нормативно-правового акту як: «ПДР України», замість Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 № 1306, з відповідними змінами, не заслуговують на увагу, оскільки такий виклад не свідчить про існування описки чи помилки, що має вплив на зміст судового рішення, доведеність вини обвинуваченого та подальше виконання судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дав повну і належну оцінку дослідженим доказам в їх сукупності, обґрунтовано послався на них у вироку та дійшов вірного висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_6 ознак та складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Щодо виду та міри призначеного обвинуваченому покарання, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення передбачені статтями 66, 67 КК України обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави і суспільства.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Так, при вирішенні питання щодо виду та міри покарання судом першої інстанції в повній мірі дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та враховано суспільну небезпеку і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким необережним злочином, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, дані досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої, ризик повторного вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення оцінюється як середній, наслідки, які настали у потерпілого ОСОБА_9 - тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , невідшкодування останнім матеріальних збитків потерпілим та КНП ВМР «ВБР» за перебування на лікуванні потерпілого ОСОБА_9 . За наведених обставин суд прийшов до переконливого висновку про призначення покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, хоча і відноситься до злочинів вчинених з необережності, однак належить до злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, полягає в тому, що вчинюється джерелом підвищеної небезпеки, а саме транспортним засобом і в даному випадку внаслідок грубого порушення ПДР обвинуваченим, які він як водій повинен неухильно виконувати, оскільки його право на керування транспортним засобом з іншого боку покладає на нього обов`язок користуватися вказаним правом без завдання шкоди правам інших осіб, призвело до відповідних наслідків, у виді спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент їх заподіяння, що стосуються охоронюваної державою найважливішої соціальної цінності життя і здоров`я людини.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання кримінальним правопорушенням, виховання у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, а також відповідальності перед суспільством.

З огляду на зазначене доводи сторони захисту щодо суворості призначеного покарання обвинуваченому є необгрунтованими.

Висновок суду з приводу наявності підстав для задоволення позовних вимог потерпілих та прокурора до обвинуваченого щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди у визначених сумах є переконливим, враховуючи встановлення судом документально підтверджених матеріальних витрат та виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, беручи до уваги глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_9 , які зумовлені отриманими внаслідок ДТП тяжкими тілесними ушкодженнями, тривалий період лікування та відновлення здоров`я, істотне порушення його нормальних, звичних життєвих зв`язків і необхідність докладання додаткових зусиль потерпілим для організації свого життя, порушення нормальних, звичних життєвих зв`язків ОСОБА_10 внаслідок пошкодження належного йому автомобіля «DODGE JOURNEY» та неможливості його експлуатації від моменту ДТП, а також враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище обвинуваченого ОСОБА_6 .

Будь-яких порушень кримінального або кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом встановлено не було.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 серпня 2022 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3