САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1834/22
Провадження № 1-кп/726/24/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0002534 від 21.08.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та проживаючої в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючу, раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - суд

В С Т А Н О В И В:

20.08.2022 о 09:10 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні контейнера АДРЕСА_2, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану згідно указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, умисно, таємно, протиправно, скориставшись відсутністю власниці торгового контейнеру та сторонніх осіб, викрала із контейнеру жіночу шубу із хутра чорного кольору фірми «AFRODITE» вартістю, якої згідно висновку експерта від 09.11.2022 року № СЕ-19/126/22/8112-ТВ становить 28866,33 гривень.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця скоєного пішла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю, та пояснила суду, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, все так і було в дійсності, обвинувачений у вчиненому щиро кається. Матеріальну шкоду відшкодувала. Пояснила, що щось затьмарилося і вирішила викрасти шубу, бо склалися у сімї важкі матеріальні обставини , мати обвинуваченої хворіє на онко захворювання. Свою поведінку усвідомлює, просить суд суворо її не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має, вона вибачилась і повернула кошти.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників процесу в порядку ч.3 ст.349 КПК України поясненнями обвинуваченої, яка повністю визнав себе винною у вчиненні злочину, з`ясувавши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченій порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає повністю доведеною вину ОСОБА_4 в умисних діях, які вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які вона надала суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленою із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, доведена повністю, а остання вчинила вказане кримінальне правопорушення за обставин наведених у вироку.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд бере до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, фактичні обставини справи, характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнала в повному обсязі.

Судом також враховуються і дані про особу ОСОБА_4 , яка має постійне місце проживання, на обліку у лікара психіатра та нарколога не перебуває, одружена, проживає разом із матір`ю пенсійного віку, має посередній стан здоров`я (встановлений діагноз кіста лівої нирки, солевий діатез, злоякісне захворювання молочної залози, гіпертонічна хвороба 2 ст., високий кардіоваскулярний ризик), те, що раніше вона до кримінальної відповідальності не притягувалась, порушення кримінальне відбулося за важких сімейних обставинах.

З огляду на викладене, беручи до уваги особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №298/95/16-к (провадження №51-2501км18) вказав, що у частині 2 статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, виходячи з засад співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи вищезазначені положення ст. 69 КК України, реалізуючи надані суду дискреційні повноваження, керуючись суддівським розсудом, зважаючи на обставини кримінального провадження, а саме: враховуючи кількість та вартість викраденого майна, його вид, складні життєві (скрутне матеріальне становище) обставини, поганий стан здоровя, які спонукали ОСОБА_4 до вчинення злочину, позицію прокурора, який просив суд призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а потерпіла погодилась із такою думкою, за наявності встановлених кількох обставин, що пом`якшують покарання та при цьому істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, який на час судового розгляду виявив готовність понести відповідальність за вчинене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст. 185 КК України нижче від найнижчої межі, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Окрім того, суд приходить до висновку про необхідність звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки дане покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 65-67, 69, 75, ч. 4 ст. 185, КК України, ст. 181, 100, 342-380 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази - оптичний носій «DVD+R» із відеозаписом з камери відео нагляду - залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 755,12 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Чернівецького Апеляційного суду через Садгірський районний суду м. Чернівці шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженому , який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії судового рішення

Головуючий суддяОСОБА_1