Провадження №: 1-кс/755/168/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про продовження строку виконання покладених обов`язків, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку дії запобіжного заходу щодо нього у вигляді застави, у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2022 за № 0000055 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 307 ч. 1 ст. 263 КК України, установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з цим клопотанням про продовження строку виконання покладених обов`язків, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного у межах строку дії запобіжного заходу щодо нього у вигляді застави, яке умотивував дійсністю у провадженні обставин визначених п. п. 1-3 ч. 1, ч. 5, ч. 7 ст. 194, ст. 177, 199 КПК України.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності продовження строку виконання обов`язків

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 з метою незаконного збуту наркотичних засобів на території м. Києва невизначеному колу осіб.

Так, ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно, з метою подальшого збуту за попередньою змовою з ОСОБА_8 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, тим самим незаконно придбав, невстановлену кількість наркотичного засобу кокаїну з метою подальшого збуту.

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут за попередньою змовою з ОСОБА_8 наркотичного засобу кокаїну вирішив незаконно збути частину отриманого від невстановленої досудовим розслідуванням особи, наркотичного засобу - кокаїну у великих розмірах.

Так, 14.10.2022 за адресою: м. Київ проспект Перемоги 55/2, згідно постанови про проведення оперативної закупки, у присутності понятих працівниками ГВ «Д» УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київські області було проведено огляд громадянина ОСОБА_9 та вручено останньому грошові кошти у сумі 14500 гривень, 2600 доларів США, для проведення оперативної закупки.

Після цього о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_10 та домовився про зустріч з ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 з метою купівлі психотропної речовини - амфетаміну в великих розмірах, наркотичного засобу кокаїну у великих розмірах та боєприпасів калібру 5.45х39.

Після цього о 17 год. 51 хв. ОСОБА_9 прибув за адресою: м. Київ, вул. Регенераторна 4 де його зустрів ОСОБА_10 та в подальшому останні попрямували до приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 де їх чекав ОСОБА_5 .

В подальшому о 17 год. 58 хв. ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 та обговорив продаж ОСОБА_9 наркотичного засобу кокаїну, після цього о 18 год. 55 хв. ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 зайшли до приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_9 перераховує грошові кошти частину з них віддає ОСОБА_10 а іншу частину ОСОБА_8 , крім того ОСОБА_9 передав грошові кошти у сумі 2600 доларів США громадянину ОСОБА_5 за наркотичний засіб кокаїн.

Після цього ОСОБА_8 передає ОСОБА_9 , поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить в своєму складі психотропну речовину амфетамін та боєприпаси калібру 5.45х39, та в подальшому останні чекають ОСОБА_5 з наркотичним засобом - кокаїном.

В подальшому о 21 годині 18 хв. до приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 зайшов ОСОБА_5 та передав ОСОБА_8 2(два) поліетиленові пакети червоного кольору з наркотичним засобом - кокаїном та дві таблетки особливо небезпечної психотропної речовини ПМА.

Після цього 14.10.2022 в ході проведення огляду місця події в період часу з 22 год. 10 до 23 год. 05 хв., за адресою: м. Київ, вул. Каунаська 12/2, громадянин ОСОБА_9 добровільно надав для вилучення поліетиленовий пакет з пазовим замком з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін у великих розмірах загальною масою 8,571 г., два поліетиленові пакети з порошкоподібно речовиною світлого кольору, що містить в своєму складі наркотичний засіб - кокаїн у великих розмірах масою 13,594 г., поліетиленовий пакет з 2(двома) таблетками фіолетового кольору, що містять в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб ПМА масою 0,446 г., та боєприпаси калібру 5.45х39 у кількості 28 штук, які ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 збули в ході проведення оперативної закупки за грошові кошти в сумі 14500 гривень та 2600 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу у великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , з метою незаконного зберігання з метою збуту психотропних речовин.

Так, ОСОБА_11 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно, з метою подальшого збуту за попередньою змовою з ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, тим самим незаконно придбав, невстановлену кількість психотропної речовини - амфетамін з метою подальшого збуту.

В подальшому ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 почав незаконно зберігати в автомобілі марки «Шевроле Круз» номерний знак НОМЕР_1 частину отриманого від невстановленої досудовим розслідуванням особи, психотропної речовини - амфетаміну з метою подальшого незаконного збуту.

В подальшому, 29.11.2022 року в період часу з 22 години 41 хвилини по 23 годину 40 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Дорогожицька 10 в гаражному кооперативі «Телеком» було проведено обшук автомобіля марки «Шевроле Круз», яким користується ОСОБА_11 державний номерний знак НОМЕР_1 за участю ОСОБА_11 під час якого було виявлено та вилучено металеву коробку з ланцюжком всередині якої поліетиленовий пакет з пазовим замком з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить в своєму складі психотропну речовину амфетамін - масою 0,725 г., яку ОСОБА_11 незаконно придбав та зберігав у вказаному автомобілі з метою подальшого збуту за попередньою змовою з ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду грошових коштів, протоколами огляду місця події, висновками експертів, протоколами проведення оперативних закупок, протоколами огляду купців, протоколом обшуку, рапортами працівників поліції, показами свідків та іншими матеріалами в їх сукупності.

30.11.2022 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

01 грудня 2022 року ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

09.12.2022 від ДУ «Київський слідчий ізолятор» надійшло повідомлення про звільнення ОСОБА_5 з під варти у зв`язку з внесенням застави.

Двохмісячний строк досудового розслідування у даному провадженні закінчується 30 січня 2023 року однак, в зв`язку з тим, що для завершення розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій, а саме: завершити проведення експертиз матеріалів речовин та виробів, а також комп`ютерно-технічних експертиз, які перебувають на виконанні в експертів Київського НДЕКЦ МВС України; за результатами проведених експертиз згідно ст. 279 КПК України повідомити підозрюваним про зміну раніше повідомлених підозр, отримати в повному обсязі розсекречені матеріали проведення негласних слідчих (розшукових) дій, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування. Крім того керівником Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_12 20.01.2023 року винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців та продовжено строк досудового розслідування до 28 лютого 2023 року включно.

Враховуючи викладене, на даний час продовжують існувати та не зменшились наступні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- п.1 ч.1 ст.177 КПУ України підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого він на цей час підозрюється, а саме у вчиненні тяжкого злочину за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 9 років може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження. Враховуючи, спосіб зберігання та збуту наркотичного засобу встановлено, що ОСОБА_5 , ретельно приховував свою злочинну діяльність, вчинив особливо тяжкий злочин з прямим умислом, усвідомлював суспільну небезпеку вчиненого діяння та не бажав його викриття правоохоронними органами.

- п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення покарання за кримінальне правопорушення в якому він на цей час підозрюється може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що в ході проведення обшуків були залучені поняті та підозрюваному надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних на думку сторони обвинувачення підозрюваний може незаконно впливати на зазначених свідків з метою зміни показів останніми в ході досудового розслідування та судового розгляду.

Також, на цей час триває виконання судових експертиз по решті вилучених речовин, тому будучи обізнаним про експертну установу експертам якої доручено проведення відповідних експертиз останній може незаконно впливати на зазначених експертів з метою дачі ними завідомо неправдивих висновків.

- п. 4 ч.1 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином. Так, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 , є лише складовою частиною добре налагодженої злочинної мережі збуту наркотичних засобів на території України, будучи усвідомленим про наявні шляхи постачання та подальші шляхи збуту наркотичних засобів, перебуваючи на свободі остання може перешкоджати органу досудового розслідування встановлювати інших можливих співучасників, зокрема організаторів злочинної діяльності пов`язаної з поширенням незаконної пропозиції наркотичних засобів на території міста Києва.

- п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 , офіційно не працюючий може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не має стабільного джерела прибутку та свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ним вказаного злочину.

Враховуючи викладене, менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для забезпечення належної кримінально-процесуальної поведінки підозрюваний ОСОБА_5 , та запобігання зазначеним ризикам.

Враховуючи викладене, менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для забезпечення належної кримінально-процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , та запобігання зазначеним ризикам.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, з підстав викладених у його мотивувальній частині, у т.ч. з урахуванням того, що обставини визначені у п. п. 1-3 ч. 1, ч. 5, ч. 7 ст. 194, ст. ст. 177, 199 КПК є дійсними.

Сторона захисту уважала за можливе не продовжувати дію обов`язків покладених на підозрюваного, оскільки ризики зі сторони підозрюваного відсутні.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідча суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення порушеного питання, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Так, останній (порядок) визначає, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

При цьому, порядок встановлений КПК України (процесуальний порядок, форма, процедура), як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к), з питання порушеного заявниками у даному зверненні (застосування запобіжного заходу) регламентує таке.

Частиною сьомою статті 194 КПК визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Статтею 199 КПК визначено, що нею рекламується порядок розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою в т.ч. таке клопотання, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Особливістю кримінальних процесуальних норм є те, що їхні структурні елементи (гіпотеза, диспозиція, санкція) у переважній більшості випадків не зосереджені в одній статті КПК, а окремо викладені законодавцем в різних статтях, іноді навіть розділах КПК України, а отже, зміст окремої норми може бути виявлено лише шляхом системного тлумачення положень КПК України (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року у справі № 5-272кс(15).

Тим самим, зміст окремої норми (ч. 7 ст. 194 КПК) судом установлено шляхом системного тлумачення положень КПК України та з`ясовано, що у разі виникнення питання слушності вчинення у кримінальному провадженні дій визначених реченням 2 частини 7 статті 194 КПК прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням для урегулювання питання указаного в реченні 1 частини 7 статті 194 КПК.

Таке клопотання, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про визначення обов`язків.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку покладення обов`язків, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій статті 199 КПК, виправдовують подальше повалення на підозрюваного раніше визначених обов`язків.

У порядку ч. 7 ст. 194 КПК можливо продовжити тільки обов`язки, які прямо указані в п.п. 1-9 ч. 5 ст. 194 КПК та котрі були уже покладені на особу за ухвалою суду при визначення застави.

Адже, застава має забезпечувати дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно застава забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків (частина 1 статті 182 КПК).

Обов`язки підозрюваного та обвинуваченого визначені в статті 42 КПК, зокрема, це прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Ці обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого виходячи з його процесуального статусу - статусу підозрюваного, обвинуваченого відповідно. Строк дії цих обов`язків співпадає з часом перебування особи у відповідному статусі та їх виконання не залежить від застосування до такої особи запобіжного заходу (крім обов`язків, передбачених статтею 42 КПК). Разом з тим саме з метою забезпечення виконання у тому числі і цих обов`язків для забезпечення дієвості кримінального провадження за наявності, зокрема, відповідних ризиків до особи можуть застосовуватися запобіжні заходи, зокрема, застава.

Ці обов`язки визначені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК та покладаються на особу при застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, за умови доведення прокурором наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, з метою необхідності запобігання цим ризикам (частина 5 статті 194 КПК). Такі обов`язки покладаються на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений (частина 7 статті 194 КПК).

Суд окремо звертає увагу на правову конструкцію норми частини 5 статті 194 КПК, яка містить імперативний припис щодо зазначення слідчим суддею про обов`язок підозрюваного (без визначення строку цього обов`язку) прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Окремо від цього слідчий суддя зобов`язує підозрюваного виконувати один або декілька обов`язків, передбачених пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК (на строк не більше двох місяців).

Обов`язки визначені статтю 42 КПК, в тому числі прибувати за викликом уповноваженої особи, та ті, що передбачені статтею 194 цього Кодексу, не є взаємовиключними чи альтернативними.

Згідно до частини 8 статті 182 КПК неявка належним чином повідомленого підозрюваного, обвинуваченого за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин або порушення інших покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків є окремими підставами для звернення застави в дохід держави.

Отже, застава забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, покладених на нього як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених слідчим суддею, що передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК.

Суд звертає увагу, що ухвалою слідчого судді альтернативний запобіжний захід у вигляді застави був визначений для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК, та окремо на нього були покладені процесуальні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК.

При внесенні застави заставодавцем було достовірно відомо, виконання яких процесуальних обов`язків, забезпечує застава, і строк, яких саме обов`язків був визначений слідчим суддею.

У той час, як після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Тобто, в такому разі скасовуються лише обов`язки підозрюваного, передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, а не запобіжний захід у вигляду застави в цілому.

З моменту припинення строку дії покладених слідчим суддею обов`язків, застава забезпечує виконання обов`язків, покладених на підозрюваного КПК.

Припинення строку дії обов`язків не визначена як підстава для припинення застави.

Застави, яка не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (частина 11 статті 182 КПК).

Як зазначалось вище, процесуальний закон не обумовлює строк дії запобіжного заходу припиненням строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного слідчим суддею, припинення дії ухвали.

З цього слідує, що обов`язки, покладені слідчим суддею, є строковими, а застава, яка забезпечую виконання процесуальних обов`язків, не є обмеженою конкретним строком. Такий висновок підтверджується, зокрема, змістом частини 6 статті 181, частини 7 статті 194, частини 4 статті 196, статтями 197 та 211 КПК. Цими нормами визначається строковість затримання, запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту, а також обов`язків, покладених слідчим суддею відповідно до статті 194 КПК.

Застава припиняється у разі її скасування, зміни на інший запобіжний захід, постановлення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження (статті 203 КПК).

У цьому провадженні не надані докази припинення застави, зазначені в статті 203 КПК.

Отже, розглядаючи питання дійсності у провадженні обставин, котрі вказують на слушність вчинення дій указаних реченням 2 частини 7 статті 194 КПК, Суд зауважує таке.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України), відповідно останні застосовуються тільки при дійсності цих даних.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для продовження строку застосування обов`язків, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обов`язки, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний, згідно ст. 178 КПК України , оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Саме клопотання, згідно ст.ст. 199, 184 КПК України, повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Тим самим, надаючи відповіді на усі вказані питання, Суд зауважує, що, в цій ситуації, відносно підозрюваного установлено такі дані, як-то: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, м. Луганськ, українець, громадянин України, не працюючий, з вищою освітою, одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Установлено, що підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має задовільні соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію.

Підозрюваному у цьому провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно, аналізуючи указані фактори у цьому провадженні слідча суддя ураховує, що застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України), а відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Тобто, вимога щодо розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином; вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

З урахуванням того, що (1) докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16), у той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК України ), а (2) слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Проаналізувавши долучені до даного клопотання документи за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, слідча суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, у якому йому повідомлено про таку підозру, оскільки в своїй сукупності указують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що цей підозрюваний, міг вчинити правопорушення.

Уважати підозру явно не прийнятною, не дивлячись на пояснення захисту, усе ж таки не можливо, так як, на їх противагу стороною обвинувачення надано не менш важливі дані (протоколи слідчих дій) та які усе ж таки указують на те, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною, у той, час як оцінка наданих доказів, з точки зору їх належності та допустимості, не у питанні вірогідності причетності особи до певного діяння, а наявності факту вини, має бути забезпечена судом.

Адже факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, то слід відмітити метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, у той час, як підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідча суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.

Та з його урахуванням слідчий суддя погоджується з висновком про наявність ризиків визначених переховування та впливу.

Обставини визначені ст. 199 КПК є дійсними. Так наявні у справі дані свідчать про те, що (1) заявлені ризики не зменшився, які виправдовують перебування особи під дією обов`язків; 2) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про визначення обов`язків, є дійсними та вагомими.

У той же час, власне наявність ризиків та не можливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про визначення обов`язків є підставою для подальшого застосування обов`язків визначених частиною 5 ст. 194 КПК, у порядку ч. 7 вказаної статті наведеного Кодексу, а тому визначаючись з тим, які саме з них на даному етапі у кримінальному провадженні убезпечить від його настання (установленого ризику/-ів), слідчий суддя ураховує таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Згідно ухвали слідчого судді від 01.12.2022 у разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Також, цією ж ухвалою суду встановлено термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту винесення ухвали, тобто, в силу ст. 115 КПК,.

Відповідно до ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Визначаючи строк дії обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК Суд ураховує, що відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК такий строк не може бути більше двох місяців та перевищувати термін досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 369-372, 376, 395 КПК України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити .

Строк виконання покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов"язків, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку дії запобіжного заходу щодо нього у вигляді застави, визначеного ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01.12.2022, а саме:

- не відлучатись за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи, продовжити до 28.02.2023.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що, згідно п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвала оскарження не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 15:15 год. 27.01.2023.

Слідча суддя ОСОБА_1