ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24 березня 2023 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Фастів заяву слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача СД Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2023 до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача СД Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , щодо невручення йому копій процесуальних докуменів у кримінальному провадженні № 0000099 від 22.11.2012, № 0000487 від 10.04.2014, № 0000109 від 18.06.2016.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2023 для розгляду провадження було визначено суддю ОСОБА_3 .

22.03.2023 суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 було заявлено заяву про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача СД Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 ,

Заява про самовідвід обґрунтовується тим, що скаржник подав скаргу на бездіяльність дізнавача СД Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , та просить зобов`язати дізнавача задовольнити його клопотання від 13.03.2023 у повному обсязі та вручити скаржнику копії процесуальних докуменів у кримінальному провадженні № 0000099 від 22.11.2012, № 0000487 від 10.04.2014, № 0000109 від 18.06.2016. При цьому, слідчий суддя зазначає, що 12.05.2020 до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка була розподілена на згідно протоколу автоматизованого розподілу на слідчого суддю ОСОБА_3 .. В своїй скарзі ОСОБА_4 в тому числі посилається на ухвалу слідчого судді ОСОБА_3 та зазначає про неправомірні дії при її винесені в кримінальному провадженні № 0000099 від 22.11.2012 року, а саме у відмові у задоволені його скарги. 12.05.2020 слідчою суддею ОСОБА_3 було заявлено заяву про самовідвід від розгляду зазначеної скарги ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яка ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 від 18.05.2020 була задоволена. При розгляді заявленого відводу, судом було встановлено, що постановлення у справі судового рішення під головуванням судді ОСОБА_3 за будь-якою юридичною природою може викликати сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості судді при розгляді справи.

22.03.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява судді Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 надійшла в провадження судді ОСОБА_1 .

Суддя ОСОБА_3 , скаржник ОСОБА_4 та інші учасники справи, які беруть участь у кримінальному провадженні, про дату, час та місце розгляду були повідомлені завчасно та належним чином, однак у судове засідання не з`явились, що не перешкоджає її розгляду.

Дослідивши заяву про самовідвід судді, матеріали скарги, що відносяться до даної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З аналізу змісту п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідує, що саме наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є підставою для його відводу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

П.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, передбачено право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності .

Важливим може визнаватись забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадян до суду, справедливість та невідворотність судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

ОСОБА_4 в даному випадку було подано скаргу на бездіяльність дізнавача СД Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 при проведенні досудового розслідування, у тому числі, кримінального провадження № 0000099 від 22.11.2012, від участі у розгляді скарги в рамках якого слідчого суддю ОСОБА_3 вже було відведено ухвалою суду 18.05.2020.

Зазначена обставина можє викликати сумнів в учасників кримінального провадження, щодо справедливого його розгляду, незалежним і безстороннім судом та постановлення справедливого та виваженого судового рішення у справі. Постановлення у справі судового рішення під головуванням слідчого судді ОСОБА_3 за будь-якою юридичною природою може викликати сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості судді при розгляді справи, а тому для недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України, тому заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31,75, 80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача СД Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 ..

Передати матеріали скарги до канцелярії суду для визначення іншого судді у справі в порядку, встановленому ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_6