Справа № 357/3109/23
У Х В А Л А

31 березня 2023 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000153 від 12.01.2023, про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тетіїв, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні новонароджену дитину та бере участь у вихованні двох малолітніх дітей, не депутата, пенсіонера з інвалідністю ІІ групи, раніше судимого

в с т а н о в и в :

31.03.2023 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до клопотання та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_5 підозрюється слідчим у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: в тому, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про режим воєнного стану», Указом Президента України ОСОБА_8 за №64/2022 від 24.02.2022 о 05 годині 30 хвилин введено воєнний стан на території України строком на 30 діб. У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 за №133/2022 від 14.03.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 за № 255/2022 від 18.04.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 строком на 30 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 за № 341/2022 від 17.05.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 строком на 90 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 за № 573/2022 від 12.08.2022 року «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 за № 757/2022 від 07.11.2022 року «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 за № 58/2023 від 06.02.2023 року «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Так, відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України - зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку N 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992р. № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293)завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання, носіння, зберігання бойових припасів в невстановлений слідством час, дату та місці, усвідомлюючи, що вказаний предмет є боєприпасом, всупереч встановленому Законом порядку, незаконно придбав гранату «Ф-1», із запалом типу УЗРГМ-2, з маркуванням на важелі «-81 УЗРГМ 2 583», яку приніс до свого місця проживання по АДРЕСА_1 та, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, сховав вказану гранату в господарській споруді цього домоволодіння.

29 березня 2023 року в період з 19.17 по 00.28 години, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , в присутності понятих та власника домоволодіння ОСОБА_9 , в господарській споруді домоволодіння АДРЕСА_1 виявлено та вилучено гранату «Ф-1», із запалом типу УЗРГМ - 2, з маркуванням на важелі «-81 УЗРГМ 2 583»,яка відповідно до акту знешкодження вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 29.03.2023 року № 249, являється боєприпасам, який ОСОБА_5 зберігав за місцем проживання, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 30.03.2023 року затримано на підставі ч.1 п.1 ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування 30.03.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтовуючи ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду, слідчий посилається на ту обставину, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Слідчий зазначає, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі.

При оцінці переховування від правосуддя слідчий просить взяти до уваги поряд з іншими обставинами як загрозу відносно суворого покарання, виходячи з рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 3131 5/96 від 25.04.2000, а також фактори пов`язані з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять майновим станом сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, у які особа піддається кримінальному переслідуванню про що вказується у рішенні ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови».

Обґрунтовуючи ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий посилається на ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вироком Голосіївського районного суду від 11.01.2011 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, під час іспитового строку вчинив новий злочин за ч. 2 ст. 185 КК України, в зв`язку із чим його засуджено вироком Тетіївського районного суду від 24.07.2013 за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. Також після звільнення 14.06.2017 з місць позбавлення волі з умовно достроковим звільненням на 9 місяців 5 днів ОСОБА_5 через 6 місяців з дня закінченням умовно-дострокового звільнення 17.10.2018 вчиняє новий злочин, передбачений ч. 3 ст. 296 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на наявність вказаних у клопотанні ризиків. Крім того, прокурор просив врахувати також ту обставину, що після звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 повідомено про підозру у вчиненні ще одного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Водночас прокурором підтверджено, що підозрюваний має новонароджену дитину та проживає з батьком, що має ампутовані нижні кінцівки.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати до нього будь який інший більш м`який запобіжний захід. При цьому з приводу підозри у вчиненні злочин, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України він зазначив, що своєї вини у його вчиненні не визнає. Про наявність гранати у підсобному приміщенні йому нічого не відомо. Оскільки до господарського приміщення є вільний доступ, гранату туди міг покласти будь-хто. Стверджує, що сам особисто зі зброєю ніколи справи не мав і не знає як з нею поводитись.

З приводу заявлених прокурором ризиків стверджує, що в силу свого стану здоров`я, а саме суттєвої втрати зору (має інвалідність 2 групи) йому тяжко пересуватись. Крім того він є особою, яка вживає наркотичні засоби та є учасником програми замісної терапії і у лікаря отримує препарати для заміщення наркотичних речовин. Має також захворювання ніг, що суттєво утруднює пересування. Крім того просить врахувати, що він проживає з дружиною, з якою мають спільну дитину та бере участь у вихованні двох дітей дружини віком 3 та 7 років. Крім того, з підозрюваним проживає його батько, який є інвалідом збройних сил та у якого ампутовані нижні кінцівки та він потребує постійного догляду.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, допитавши підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Слідчим у клопотанні викладені та прокурором в суді доведені обставини, що дають підстави на час розгляду клопотання обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а у матеріалах клопотання містяться відповідні докази, на які посилається слідчий у клопотанні. При цьому слідчий суддя звертає увагу, що для висновку щодо обґрунтованості підозри немає необхідності встановлювати наявність доказів, достатніх для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. В той час, наведені слідчим докази, дають достатньо підстав слідчому судді для висновку, що мала місце подія злочину, а зафіксовані в наданих слідчому судді доказах є достатньо фактів та інформації, що вказують на те, що саме ОСОБА_5 міг вчинити вказаний злочин.

Встановлюючи, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказують слідчий та прокурор, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до клопотання підставами застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим у клопотанні, відповідно до вимог п.5 ч. 1 ст. 184 КПК України, наведено обставини, які вказують на наявність ризику вчинення дій, передбачених п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та наведено посилання на матеріали, що підтверджують обставини, якими слідчий обґрунтовує заявлений ризик.

Слідчий суддя повністю погоджується з наведеними вище доводами прокурора, що на час розгляду клопотання існує високий ступінь ризику вчинення підозрюваним дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про наявність вказаного ризику свідчить та обставина підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, засуджувався до позбавлення волі та відбував дане покарання в установах виконання покарань і наразі знову підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину.

З огляду на вказані обставини та особу підозрюваного слідчий суддя доходить висновку, що у цьому конкретному випадку ризик вчинення нових кримінальних правопорушень є домінуючим, а тому саме він є визначальним при визначенні виду запобіжного заходу.

Хоча прокурором наведено обставини, які вказують на наявність ризику вчинення дій передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з огляду на встановлені під час розгляду клопотання обставини щодо особи підозрюваного, його умов та способу життя, наявності сім`ї, нещодавне народження дитини, незадовільного стану здоров`я, доходить висновку, що ризик переховування суттєво нівелюється.

Вирішуючи питання застосування такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ч. 1 ст. 132 КПК України, згідно з якою, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З урахуванням встановлених в ході розгляду клопотання обставин слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 як застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та що його незастосування унеможливить чи суттєво перешкодить досягненню завдання у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя відхиляє доводи прокурора на підтвердження обґрунтованості вимог у клопотанні про застосування запобіжного заходу ту обставину, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ще одного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

При цьому слідчий суддя виходить за наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 КПК України якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Указана норма прокурором дотримана не була. Закон передбачає подання прокурором конкретного процесуального документу, зміст якого має відповідати встановленим КПК України вимогам. Саме лише надання в судовому засіданні повідомлення про підозру не дає змоги слідчому судді зробити висновок щодо наявності обставин, що дають підстави на час розгляду клопотання обґрунтовано підозрювати особу у вчиненні ще одного кримінального правопорушення, та з`ясувати наявність відповідних матеріалів, якими такі обставини обґрунтовуються.

За таких обставин, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , характеру його вчинення, особи підозрюваного, ступеню ризиків вчинення дій передбачених п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя доходить висновку, що на даній стадії досудового розслідування для досягнення завдання у даному кримінальному провадженні є підстави для застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт строком на два місяці за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло в період з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня.

Слідчий суддя, виходячи з тих питань, які винесені на розгляд, доходить висновку, що потреби досудового розслідування обумовлюють покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду.

- не відлучатися з м. Тетіїва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України,-

постановив:

Клопотання ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000153 від 12.01.2023, про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 задовольнити частково.

У застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати запобіжний захід - тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_5 строком на два місяці за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши залишати житло в період з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня.

Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом по 31 травня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду.

- не відлучатися з м. Тетіїва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Строк дії покладених обов`язків по 31 травня 2023 року включно.

Копію ухвали направити для виконання до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, на території якого проживає підозрюваний та яка виконується в порядку, передбаченому ст. 202 КПК України.

Контроль за виконанням покладених на останню обов`язків покласти на службу превенції Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, на території обслуговування якого підозрюваний проживає.

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 04.04.2023 о 13 год. 55 хв.

Слідчий суддяОСОБА_10