Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/517/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2022 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого пресувальником ТОВ «Савіл» (зі слів), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 15 години 30 хвилин, 27.10.2022 року до 15 години 30 хвилин, 25 грудня 2022 року, без визначення розміру застави,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.10.2022, задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 строком на шістдесят днів.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 187 КК України, а також наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так за висновком слідчого судді неможливо уникнути вищенаведених ризиків шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Також слідчий суддя прийшов до висновку, щодо неможливості визначення розміру застави, так як ОСОБА_8 вчинено злочин, із застосуванням насильства.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно підозрюваного більш м`який вид запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що в ухвалі слідчого судді , зазначено: «... ОСОБА_9 не має утриманців, зареєстрований в м. Донецьк ...». І з цих підстав слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду.

Разом з цим, судом не прийнято до уваги, що підозрюваний має дружину та опікується її неповнолітнім сином, має постійне місце мешкання, підтримує стійкі соціальні зв`язки, що утримує його переховуватися від слідства та суду. Водночас реєстрація на тимчасово окупованій території не може бути підставою обрання виняткового запобіжного заходу.

Крім того, підозрюваний не має змоги та можливості поїхати за місцем реєстрації, так як там йому немає де жити і він не має можливості перетнути лінію розмежування з тимчасово окупованою територією.

Підставою відмови у застосування запобіжного заходу «особисте зобов`язання» було те, що підозрюваний не буде постійно перебувати під контролем держави.

Під час обрання запобіжного заходу «домашній арешт» є можливість без ізоляції від суспільства підозрюваного контролювати, перевіряти його дії, тобто у правоохоронних органів є можливість контролю за поведінкою підозрюваного.

Захисник вважає, що при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, всі ризики, про які йдеться в ухвалі, анулюються та підозрюваний не зможе вчинити дії, зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також при обранні запобіжного заходу не взято до уваги, що жодним чином підозрюваний не перешкоджав встановленню істини по справі. Під час першого ж спілкування із працівниками поліції він повідомив їм всі обставини скоєного ним правопорушення, тобто допомагав у встановлені істини по справі.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційних вимог захисника, оскільки вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного запобіжний захід, саме, у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вище вимоги слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 дотримані у повному обсязі.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання, в провадженні слідчого відділу Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0003221 від 27.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ) із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Так, 27.10.2022 близько 15 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, тобто в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_8 проходив повз багатоповерховий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей час його увагу привернула потерпіла ОСОБА_10 , котра стояла поряд з будинком, та тримала в руках мобільний телефон. Розуміючи те, що мобільний телефон складає матеріальну цінність, у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи мету власної наживи, з корисливих спонукань, ОСОБА_8 підійшов впритул до ОСОБА_10 зі сторони спини. З метою подолання можливого опору потерпілої, дістав з кишені наявний при ньому предмет, ззовні схожий на ніж, та утримуючи його в правій руці, приставив лезо ножа до шиї ОСОБА_10 , при цьому лівою рукою утримував потерпілу за грудну клітину, тим самим застосував погрозу насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. В свою чергу, потерпіла ОСОБА_10 почала кликати на допомогу та чинити опір, схопившись долонею правої руки за лезо ножа, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_10 впала на землю, тримаючи в лівій руці свій мобільний телефон. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 шляхом ривка вихопив з лівої руки потерпілої належний їй мобільний телефон марки «IPhone XR 64Gb», імеі: НОМЕР_1 , білого кольору, вартість якого зі слів потерпілої складає 20 000 гривень, після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_8 почав втікати, однак був затриманий перехожими.

28.10.2022 ОСОБА_8 повідомлений про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану

Підозра висунута ОСОБА_8 підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені слідчим до клопотання, а саме: протоколами огляду місця події від 27.10.2022; протоколами допиту свідків та пред`явлення їм особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту потерпілої; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПУ України; іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані письмові докази містять достатньо об`єктивної інформації про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Також, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено ризики, передбачені 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, та у разі доведення винуватості передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Підтверджений також матеріалами клопотання ризик того, що підозрюваний може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань. Крім того, підозрюваний зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів ураховує і те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого, закінченого, умисного, корисливого злочину, який посягає на суспільні інтереси - проти життя та здоров`я населення.

Крім того, колегія враховує також те, що ОСОБА_8 не має утриманців, зареєстрований в м. Донецьк, також зазначив, що дане правопорушення вчинив в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, саме, у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Апеляційні доводи захисника про те, що підозрюваний має дружину та опікується її неповнолітнім сином, має постійне місце мешкання не є визначеною підставою для скасування рішення слідчого судді, а також не спростовують висновків про наявність ризиків по кримінальному провадженню та не вказують на можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі захисника не наведено та не встановлено доказів на їх підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2022 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4