Справа № 357/8653/20
У Х В А Л А

23 січня 2023 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000189 від 12.07.2020, за № 0000028 від 08.02.2021, за № 0001234 від 05.06.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, розлученого, утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувають обвинувальні акти у у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 12.07.2020, за № 0000028 від 08.02.2021, за № 0001234 від 05.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 309 КК України.

У зв`язку з неодноразовою неявкою обвинуваченого в судове засідання прокурор подав до суду клопотання про обрання стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання про його затримання та доставку до суду для розгляду вказаного клопотання.

Ухвалою суду від 21.12.2022 обвинувачений ОСОБА_3 оголошений в розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду клопотання прокурора про обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а провадження по кримінальному провадженню зупинено до його розшуку.

22.01.2023 о 15-30 год ОСОБА_3 затримано та 23.01.2023 доставлено до суду у зв`язку з чим судовий розгляд було відновлено.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років. У кримінальному провадженні встановленні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від суду, свідчить те, що ОСОБА_3 не має на утриманні дітей, він не обтяжений сімейними обов`язками, оскільки не має сімї, тобто не має міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання, в тому числі не працевлаштований офіційно, тобто не обтяжений трудовими обов`язками. З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_3 усвідомлюючи, що у разі доведення винуватості у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, не маючи перелічених стримуючих факторів щодо вчинення дій, які негативно вплинуть на проведення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, може легко змінити місце свого фактичного проживання без будь-яких негативних для себе наслідків. Вищевказане може свідчити про те, що ОСОБА_3 намагається переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім цього, ОСОБА_3 систематично не з`являється до зали судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду для розгляду кримінального провадження по суті, хоча останньому достеменно відомо те, що стосовно нього скеровано низку обвинувальних актів до суду. У вказаному кримінальному провадженні уже неодноразово обвинувачений оголошувався в розшук у зв`язку з його неявкою в судове засідання. Після чергового розшуку обвинувачений декілька разів прибуває в судове засідання, а надалі не виконує свого процесуального обов`язку та безпричинно не з`являється та не повідомляє про причини неявки. Вказане свідчить, що будь-який інший запобіжний захід окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив обрати стосовно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний-обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України).

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як щодо раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжких та тяжкого злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 3 ст. 309 КК України

На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у зв`язку із ухиленням обвинуваченого від явки в судові засідання, останній ухвалою суду від 05.05.2021 (а.с. 43 т.1) та від 14.06.2022 ОСОБА_3 був оголошений у розшук.

Після відновлення провадження у справі, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2022 стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 220-00 год до 06-00 год наступного дня, терміном на два місяці, тобто до 15.11.2022 включно.

Однак, відповідно до повідомлень Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 16.11.2022, при перевірці поліцейським з превентивної діяльності, було встановлено відсутність ОСОБА_3 за місцем проживання 18.10.2022 о 23-25, 04.11.2022 о 22-51 год, 15.11.2022 о 23-34 год., (а.с. 47-49 т.2) що вказує не невиконання ним обов`язків, покладених ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Надалі, у судові засідання, призначені на 17.11.2022, 28.11.2022, 08.12.2022, 21.12.2022 обвинувачений не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення СМС-повісток, які ним були отриманні, про що свідчать наявні у матеріалах справи довідки про їх доставку, про зміну місця проживання чи про наявність поважних причин для неприбуття до суду, не повідомив. З урахуванням встановленого, ухвалою суду від 21.12.2022 ОСОБА_3 втретє був оголошений в розшук у даному кримінальному провадженні.

Викладене свідчить, що обвинувачений ОСОБА_3 свідомо нехтує своїм процесуальним обов`язком прибувати до суду та повідомляти суд про причини своєї неявки, а запобіжний захід у виді домашнього арешту не здатен забезпечити його належної процесуальної поведінки.

За викладеного, суд погоджується із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків та такий, що виправдовує обмеження свободи фізичної особи.

Суд зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Про особу ОСОБА_3 встановлено що в силу ст. 89 КК України він раніше не судимий, має місце реєстрації, яке збігається із місцем проживання, офіційно не працевлаштований, однак заробляє на життя працюючи не офіційно, неодружений, утриманців не має.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 , особу обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, суд приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій обвинуваченого, спрямованих на ухилення від суду та вчинення нового кримінального правопорушення.

Враховуючи, що перебуваючи на волі обвинувачений ухилявся від явки до суду чим перешкоджав кримінальному провадженню, та аналізуючи зібрані в сукупності докази, вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення встановлених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Незастосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи застосування більш м`якого запобіжного заходу перешкодить завданням кримінального судочинства, встановленню істини у справі та прийняття остаточного кінцевого рішення у провадженні у розумні строки. Відомостей про те, що обвинувачений ОСОБА_3 не може утримуватися в умовах СІЗО, суду не надано.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 194 КПК України, а відтак наявні підстави для обрання стосовно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні можливо визначити заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 187 880грн. (70 х 2684 гривні - розмір прожиткового мінімуму з 1 січня 2023).

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України на 60 днів, тобто до 22.03.2023 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 187 880 грн. (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем), на наступний депозитний рахунок:

Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області: UA0018661 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Київській області, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 26268119.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого який вніс заставу з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі звільнити ОСОБА_3 з-під варти.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) з`являтись до суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) уникати спілкування із потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні, а також з іншими особами, які брали участь у якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.

У разі внесення застави, встановити двохмісячний строк дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений, який вніс таку заставу вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України та начальнику ІТТ №1 ГУ НП в Київській області.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26.01.2023 о 08-30 год.

СуддяТетяна КЛЕПА