Дата документу 09.11.2022 Справа № 334/2868/22
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/663/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/2868/22Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 26 жовтня 2022 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 26 жовтня 2022 року за клопотанням слідчого продовжено на 60 днів до 24 грудня 2022 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просив ухвалу слідчого судді скасувати, винести нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту або у виді застави, оскільки в клопотанні слідчого відсутні обґрунтування неможливості запобігання передбаченим ст. 177 КПК ризикам перешкоджання проведення досудового розслідування.

Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу. Прокурор заперечила проти скарги.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 29.07.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.3 ст.286 КК злочину.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 липня 2022 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 26 вересня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22 вересня 2022 року продовжено в межах строку досудового розслідування, а саме до 28 жовтня 2022 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8

24 жовтня 2022 року слідчим суддею Ленінського районного суду м.Запоріжжя продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001236 до шести місяців, а саме до 28 січня 2023 року включно.

У зв`язку з тим, що 28 жовтня 2022 року спливає строк тримання під вартою ОСОБА_8 , а у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій, а також з огляду на існування у даному провадженні ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 .

Слідчий суддя, задовольняючи частково дане клопотання, в ухвалі зазначила, що ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшилися. В даному провадженні необхідно провести додатково ряд слідчих розшукових дій.

Із зазначеним рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується.

За змістом ст.199 КПК слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотрималася зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків в межах своїх повноважень слідчий суддя встановила, що доводи слідчого є обґрунтованими. Заявлені у клопотанні ризики можливого переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню; вчинення іншого злочину у цьому кримінальному провадженні на даний час існують.

З існуванням цих ризиків колегія суддів погоджується.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якої передбачено покарання від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

При цьому, колегія суддів вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК, може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватись від органів досудового розслідування або суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Також колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 матиме змогу незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки останній обізнаний про анкетні дані та місце мешкання потерпілих, свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення.

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст.23, 95 КПК показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо в судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

Оскільки досудове розслідування наразі ще триває, то залишається існувати ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на свідків та потерпілих, який, на переконання колегії суддів, з урахуванням конкретних обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є суттєвим.

Підозрюваний є особою, раніше судимою за вчинення тяжких злочинів. ОСОБА_8 відбував покарання в місцях позбавлення волі. Судимість в установленому порядку не знята та не погашена. Він підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину, що свідчить про те, що ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК, також не зменшився, не зважаючи на те, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_8 належить до категорії необережних.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і невідворотність покарання, знаходячись на волі зможе перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого, прокурора та суду про явку до органу досудового розслідування, шляхом зміни свого контактного номеру телефону, зміни місця проживання, а також може взагалі покинути територію Запорізької області, що являється ризиком, передбаченим п.4 ч.1 ст.177 КПК.

Саме ці обставини, на переконання колегії суддів, у сукупності із обґрунтованістю підозри і складають ризики, передбачені ст.177 КПК, що свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Посилання підозрюваного та його захисника щодо міцності соціальних зв`язків, наявність родини, місця проживання, хоч і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Також судом враховано особливості та заплановану тривалість досудового розслідування, необхідність додаткового часу для проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме, отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертів, вирішити питання про повідомлення підозрюваному кінцевого варіанту повідомлення про підозру з урахуванням вищевказаних доказів, відкрити сторонам матеріали кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Крім того, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК, колегія суддів вважає за необхідне, при застосуванні вказаного запобіжного заходу не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, адже згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; в кожному випадку, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів; наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 183 КПК слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 спричинив загибель людей.

За таких обставин, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника за викладеними в ній доводами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 26 жовтня 2022 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4