Провадження № 1-кс/686/8510/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановив:
19.09.2022 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування доводів скарги зазначено, що ОСОБА_3 хоче оскаржити рішення ГУНП від 30.08.2022 р. №24/К-145, тому, що 07.07.2022 р. ОСОБА_4 був допитаний в судовому засіданні та дав неправдиві покази, це зафіксовано на аудіо-відео фіксації судового розгляду, тому, що допит на суді, розбігається з протоколом допиту, і тим він порушив ст.384 КК України, і, відповідно до ст.214 КПК України, ОСОБА_3 просив в ГУНП відкрити ЄРДР, однак йому було відмовлено, тому у скарзі просить зобов`язати ГУНП відкрити ЄРДР по ст.384 КК України.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що не є перешкодою для розгляду справи.

Заявник ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені у скарзі.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали перевірки, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів перевірки вбачається, що 19.07.2022 р. до ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, надійшла заява ОСОБА_3 , датована 11.07.2022 р., про вчинення кримінального правопорушення, в якій останній повідомляв, що «в кримінальному провадженні №0001085 в судовому засіданні 07.07.2022 р. був допитаний свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на суді він вказував, що ОСОБА_3 йому дзвонив з операторського номера «Лайф», але вказати той номер не може. ОСОБА_4 на суді каже, що прийшов додому після зустрічі з ОСОБА_3 і одразу зрозумів, що гроші фальшиві, і набрав ОСОБА_3 на лайф, якого він не може назвати, і там було відключено, але одразу найшов другий номер, він його назвав, але номер не ОСОБА_3 , але він все рівно говорить, що після зустрічі з ОСОБА_3 , він подзвонив ОСОБА_3 через 4 дні. На судовому засіданні він вказав на питання адвоката ОСОБА_5 , що номера і серії 3 купюр по 500 грн. він ніде не записував, бо йому це непотрібно, але в протоколі допиту свідка ОСОБА_6 є номери і серії купюр, звідки вони взялися в протоколі і чого розходяться його показання на суді і в протоколі допиту свідка. Через 11 місяців після цієї події він звернувся до ГУНП і написав заяву, відкрили ЄРДР в лютому 2022 р., і в той самий день склали протокол допиту свідка і протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, але заяви, копії ЄРДР про відкриття і протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками немає в кримінальній справі. ОСОБА_4 не надав жодних доказів що підтверджують його слова (свідки чи висновки експерта), так як це передбачено КПК України. Вищевикладене підтверджується на ауді-відео фіксації судового засідання від 07.07.22 р. і в протоколі допиту свідка від 08.02.21 р. Просив проти ОСОБА_4 відкрити ЄРДР по ст.384 КК України, дану заяву розглянути в назначений законом час».

Листом №897 зкп/14-01-01-1626/2022 від 22.07.2022 р. за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, було повідомлено ОСОБА_3 , що за вказаною заявою відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія цього листа, разом із поданою ОСОБА_3 заявою, була скерована начальнику ГУНП в Хмельницькій області для проведення перевірки в межах компетенції.

Відомості до ЄРДР за вказаною, датованою 11.07.2022 р., заявою ОСОБА_3 , внесені не були, про що ОСОБА_3 було повідомлено також листом №24/К-145 від 30.08.2022 р. за підписом заступника начальника СУ ГУНП в Хмельницькій області.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 07.06.2019 у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 461/4421/18, провадження № 51-2847км21) вказав: «…Якщо суд вирішує справу за обвинуваченням свідка у наданні завідомо неправдивих показань за відсутності вироку у справі, в якій такі показання надавалися, він таким чином обмежує можливість суду у тій справі повно і всебічно дослідити всі надані сторонами докази і прийняти рішення за своїм внутрішнім переконанням. Крім того, досліджуючи питання достовірності доказів свідка, суд змушений досліджувати докази, які є предметом оцінки в іншому кримінальному провадженні, а за обставин цієї справи - також питання, хто саме є винуватим у тому провадженні. Таким чином, Суд погоджується з судами попередніх інстанцій, що за відсутності встановленої вироком суду, який розглядає справу, у якій свідок дає показання, недостовірності його показань, неможливо встановити обов`язковий елемент складу злочину, передбаченого статтею 384 КК.»

На думку слідчого судді, у заяві ОСОБА_3 від 11.07.2022 р. викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, зокрема, й завідомість неправдивості показань свідка), не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій ОСОБА_4 за відповідною статтею Кримінального кодексу України.

Аргументи ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінального правопорушення, фактично ґрунтуються на суб`єктивній незгоді ОСОБА_3 із наданими свідком ОСОБА_4 показаннями в рамках кримінального провадження №0001085, судовий розгляд у якому не завершений, тобто відсутній висновок суду щодо недостовірності показань вказаного свідка, що давало б підстави вважати про існування ознак обов`язкового елемента складу злочину, передбаченого ст.384 КК України, - завідомість неправдивості показань для свідка під час їх надання.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР. Ініціювання кримінального переслідування щодо особи, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Враховуючи, що уповноваженою особою Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що обставини вчинення, на думку ОСОБА_3 , свідком ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України, уже аналізувалися у ході розгляду слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 (справа №686/14636/22, провадження 1-кс/686/6356/22) та у задоволенні скарги ОСОБА_3 було відмовлено. Вказане рішення є у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 395 КПК України,-

постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя