Справа № 991/1341/23
Провадження №1-кс/991/1362/23
У Х В А Л А

20.02.2023 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3

в с т а н о в и л а:

1.У цьому провадженні 14.02.2023 на розгляд слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора. Поряд з цим, 20.02.2023 слідчою суддею також отримано ще одну аналогічну скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора з тих же підстав (справа № 991/1551/23).

2.Ухвалою слідчої судді названі провадження об`єднані в одне провадження під номером 1- кс/991/1362/23, справа № 991/1341/23.

3.Дослідивши обидві скарги, заслухавши скаржника ОСОБА_3 , слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у їх задоволенні, з огляду на таке.

4.Обидві скарги, з урахуванням доводів, викладених скаржником у судовому засіданні, мотивовані тим, що ОСОБА_3 31.01.2023 звертався до заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 (далі - керівник САП, прокурор) із повідомленням про вчинення суддями, які здійснювали розгляд судової справи № 161/2048/14-к у першій, апеляційній та касаційній інстанціях, кримінального правопорушення, що полягало у внесенні ними до рішень по цій справі недостовірних відомостей, за що вони отримали неправомірну вигоду, чим також ОСОБА_3 було завдано майнової шкоди загалом на суму 1 100 000 євро та 1 000 000 грн. З огляду на викладене, уточнив вимоги та просив слідчу суддю зобов`язати внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за його заявами, у межах розпочатого кримінального провадження припинити втручання суддів в автоматизовану систему документообігу суду та забезпечити йому безоплатну правову допомогу.

5.З наведеними скаргами ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді засобами поштового зв`язку 06.02.2023 та 08.02.2023.

6.З повідомлення прокурора САП на запит слідчої судді встановлено, що заяви ОСОБА_3 від 31.02.2023 надійшли до САП засобами електронного зв`язку та були зареєстровані, однак направлені до Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю.

7.Отже, за відповідними заявами відомості не були внесені.

8.Отже, скарги подані особою, яка має право подавати такі скарги, у встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України строк.

9.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

10.Слідча суддя зазначає, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

11.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

12.Також, у силу ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

13.Водночас, у контексті поданих скарг слідча суддя звертає увагу на те, що КПК України не визначає поняття процесуальних дій. Однак із системного аналізу положень пунктів 10, 16, 16-1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 24, ч. 5 ст. 27, п. п. 4, 10 ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 40, п. п. 9, 12 ч. 3 ст. 42, п. 4 ч. 2 ст. 56, п. п. 4, 7 ч. 3 ст. 64-1 КПК України під «процесуальною дією» розуміється передбачена кримінальним процесуальним законом дія, вчинення якої належить до процесуальних повноважень слідчого (детектива), дізнавача, прокурора, та яка спричиняє визначені КПК України правові наслідки у вигляді виникнення, зміни чи припинення у межах конкретного кримінального провадження кримінально-процесуальних відносин (прав, обов`язків, тощо).

14.У абз. 2 п. 6 Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, надаючи оцінку змісту положень ч. 2 ст. 22, ст. 220 і п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, зазначено, що «наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого - регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування».

15.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214, ч. 1 ст. 220 КПК України.

16.Отже, оскарження ОСОБА_3 бездіяльності відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

17.Також, згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

18.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

19.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, зокрема, вчинення кримінального правопорушення суддею, на що покликався у своїх заявах ОСОБА_3 . Тому скарги підлягають розгляду в цьому суді.

20.На підставі викладеного, скарги відповідають вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.

21.Слідча суддя зважає, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

22.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

23.Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

24.Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

25.Відповідно до скарг ОСОБА_3 , з урахуванням позиції останнього, висловленої у судовому засіданні, судді, що здійснювали розгляд судової справи № 161/2048/14-к у першій, апеляційній та касаційній інстанціях у своїх рішеннях сфальсифікували докази обвинувачення за отримання неправомірної вигоди, що призвело завдання йому майнової шкоди. Оскільки скаржник, засуджений за ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі за вбивство своїх батьків, адже це перешкоджає реалізації його спадкових прав та завдало йому майнової шкоди у сумі 1 000 000 євро. Окрім того, у справі було задоволено цивільний позов на суму 1 000 000 грн, а його майно, вартість якого еквівалентна більше 100 000 євро, було розкрадене. Окрім того, ОСОБА_3 стверджував про втручання суддів в автоматизовану систему документообігу суду, адже ними, як він вважає, блокуються його заяви про перегляд вироку. Тому в межах розпочатого кримінального провадження просив це припинити, та забезпечити йому надання безоплатної правової допомоги.

26.Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення.

27.Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

28.Однак, на переконання слідчої судді, скарги ОСОБА_3 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

29.Адже, як уже зазначала слідча суддя, ч. 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

30.Рішення у справі № 161/2048/14-к, ухвалені суддями в межах наданих їм повноважень зі здійснення правосуддя. Будь-яких об`єктивних даних, які б могли вказувати на наявність у таких діяннях суддів ознак об`єктивної сторони отримання неправомірної вигоди зловживання владою або іншого кримінального правопорушення, скаржник не навів.

31.Водночас, що стосується доводів про втручання суддів до автоматизованої системи документообігу суду з метою блокування його заяв про перегляд вироку, слідча суддя зауважує, що судді не здійснюють реєстрацію та автоматизований розподіл справ, не мають відношення до організації документообігу суду. Поряд з цим, персональну відповідальність за належне функціонування відповідної системи за змістом ч. 3 ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII несе керівник апарату суду.

32.З огляду на викладене, оскільки викладене ОСОБА_3 не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР за такою заявою.

33.Відповідно, є необґрунтованими вимоги ОСОБА_3 щодо зобов`язання забезпечити йому надання безоплатної правової допомоги як потерпілому та припинити втручання суддів до автоматизованої системи документообігу суду.

34.Адже у силу ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Водночас, строк виконання цих процесуальних дій не настав, адже такі здійснюються у межах розпочатого кримінального провадження.

35.На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави, для відмови у задоволення скарг.

З огляду на викладене, керуючись статтями ст. 214, 303, 307, 371-372, КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідча суддя ОСОБА_1