Справа № 592/941/23
Провадження № 1-в/592/57/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

у с т а н о в и в:

25.01.2023 року ОСОБА_5 звернувся до Ковпаківського районного суду м.Суми із вищезазначеним клопотанням.

Засуджений та його захисник у судовому засіданні вказане клопотання підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вказавши, що це клопотання не підсудне Ковпаківському районному суду м.Суми.

Заслухавши думку прокурора, захисника та пояснення засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.12.2021 року був визнаний винуватим за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 03 років позбавлення волі.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 18.03.2022 року вищезазначений вирок залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_5 перебуваючи у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Дана заява повинна розглядатись судом в порядку п.2 ч.1 ст.537 КПК України.

Пунктом 1 ч.2 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 11, ч. 3 ст. 18, ст. 89 Кримінально-виконавчого кодексу України, слідчий ізолятор не є місцем відбування покарання для засудженого.

Згідно з Витягом №3.9/13-2022 з протоколу засідання №13 від 20.04.2022 року, засудженому ОСОБА_5 визначено відбувати покарання у Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)».

Тому засуджений після прибуття до виправної колонії буде мати право подати клопотання до відповідного місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого буде відбувати покарання, як то передбачено п.1 ч.2 ст.539 КПК України.

Таким чином, суд позбавлений можливості розглянути клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки останньому визначено відбувати покарання у Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)», а Державна установа «Сумський слідчий ізолятор», не є місцем відбування покарання для засудженого.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не може бути задоволеним у зв`язку із зверненням до не належного суду, при цьому необхідно роз`яснити право та порядок звернення до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений буде відбувати покарання.

Керуючись ст. 9, п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Роз`яснити право на звернення з даною заявою до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого відбуває покарання засуджений.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1