Справа № 275/984/22
В И Р О К

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000219 від 08.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом не є, особою з інвалізністю не є, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, тимчасово проживаючого за місцем підробітку в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.05.2022 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,

- 23.06.2022 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком терміном 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 23.06.2022 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.

Так, згідно вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 02.05.2022 ОСОБА_4 засуджений, зокрема, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. 12.09.2022 Брусилівським районним судом Житомирської області винесено ухвалу про заміну засудженому ОСОБА_4 несплачену суму штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на покарання у виді 50 годин громадських робіт.

21.09.2022 ОСОБА_4 поставлений на облік в Брусилівському РВ філії ДУ «Центр пробації», де 04.10.2022 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання.

Для відбування покарання ОСОБА_4 направлено до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, так, як останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та згідно направлення він повинен був розпочати відбування покарання з 05.10.2022.

04.10.2022 засудженого ОСОБА_4 , ознайомлено з розпорядженням селищного голови № 100 від 04.10.2022 про призначення відповідальної особи для відбування призначеного покарання та графіку виходу на роботу, щоденно, в робочі дні по 4 години з 05.10.2022.

Протягом жовтня 2022 року, а саме: 05, 06, 07, 10, 11, 12, 13, 14, 17, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 31 числа, ОСОБА_4 маючи єдиний протиправний умисел направлений на ухилення від відбування покарання у виді 50 годин громадських робіт, достовірно знаючи про порядок та необхідність їх відпрацювання, діючи умисно, не вийшов для виконання призначеного судом покарання, тим самим ухилився від виконання громадських робіт.

Протягом листопада 2022 року, а саме: 01, 02, 03, 04, 07, 08, 09, 10, 11, 14, 15, 16, 17, числа ОСОБА_4 маючи єдиний протиправний умисел направлений на ухилення від відбування покарання у виді 50 годин громадських робіт, достовірно знаючи про порядок та необхідність їх відпрацювання, діючи умисно, не вийшов для виконання призначеного судом покарання, тим самим ухилився від виконання громадських робіт.

За таких умов ОСОБА_4 маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, порушуючи вимоги ст. 40 КВК України, як систематичне невиконання встановлених обов`язків, ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Разом з обвинувальним актом від 29.12.2022 прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні на підставі ст. 302 КПК України, до обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_4 , складену в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззастережного його визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Також в заяві обвинувачений просить застосувати покарання у виді арешту.

Ухвалою суду від 03.01.2023 обвинувальний акт призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 382 КПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєному визнав у повному обсязі, зазначив про своє розкаяння у вчиненому, від дачі показів відмовився, просив суворо не карати.

У судовому засіданні прокурор, після зміни обвинувачення, зазначив про доведеність вчинення обвинуваченим проступку та визнання останнім обставин його вчинення. Просив суд призначити покарання у виді арешту та визначити остаточне покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі за сукупністю вироків.

У судовому засіданні захисник наголосив на щирому каятті ОСОБА_4 , щодо покарання поклався на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, відмовився від дачі показів, за згодою сторін, судом в судовому засіданні досліджено лише письмові матеріали кримінального провадження № 0000219.

Так, ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 12.09.2022 ОСОБА_4 замінено на покарання у виді штрафу за вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 23.06.2022 на покарання у виді 50 годин громадських робіт.

Вказана ухвала суду набрала законної сили та 21.09.2022 надійшла на виконання до Брусилівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області.

Згідно підписки ОСОБА_4 від 04.10.2022 він ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт (а.с. 40).

ОСОБА_4 було направлено для відбування покарання у виді громадських робіт до Брусилівської селищної ради Житомирського району (а.с. 42).

Відповідно до розпорядження селищного голови № 100 від 04.10.2022, ОСОБА_4 прийнято для відбування покарання у виді громадських робіт, починаючи з 05.10.2022, а також складено відповідний графік відбуття покарання (а.с. 43-44).

Згідно довідок Брусилівської селищної ради від 10.10.2022 , 20.10.2022 та табеля виходу на роботу в за жовтень 2022 року, ОСОБА_4 не з`явився та не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт в жовтні місяці 2022 року (а.а.45-46).

Відповідно до попередження про притягнення до кримінальної відповідальності від 01.11.2022, ОСОБА_4 попереджено про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 389 КК України (а.с. 49).

Згідно довідок Брусилівської селищної ради від 18.11.2022, 07.12.2022 та табеля виходу на роботу за листопад 2022 року, ОСОБА_4 не з`явився та не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт в листопаді місяці 2022 року (а.с.52, 53).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 422-2022 від 20.12.2022, ОСОБА_4 в момент вчинення інкримінованого йому діяння виявляв клінічні ознаки легкої розумової відсталості, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, на даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує в застосування примусових заходів медичного характеру (а.с.99-100).

Стороною захисту досліджені доказі під сумнів не ставились, вони в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Інших доказів стороною захисту суду не надано.

При цьому суд також враховує, що вироком суду від 02.05.2022 ОСОБА_4 було призначено покарання у виді штрафу, яке в подальшому судом замінено на покарання у виді громадських робіт, яке, в свою чергу, ОСОБА_4 умисно не відбував. Отже, ОСОБА_4 є суб`єктом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, що вбачається з позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 20 січня 2021 року, справа № 233/8772/19.

Фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які не оспорюються учасниками судового провадження, а також заява обвинуваченого про визнання вини та досліджені докази поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто органом досудового розслідування його дії кваліфіковані вірно.

Підстав для висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_4 діяння суд не вбачає.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки в ході досудового розслідування обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, розкаявся у вчиненому, добровільно брав участь в слідчих діях та давав послідовні покази, звернувся з заявою про розгляд справи в спрощеному порядку, чим прискорив розслідування кримінального правопорушення та розгляд справи судом.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує межі, установлені у санкції частини 2 статті 389 КК України; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до проступків; обставини вчинення кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, тобто не має змоги сплатити покарання у виді штрафу чи виконувати покарання у виді виправних робіт, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше вчиняв кримінальні правопорушення, перебуває на обліку лікаря психіатра з 26.11.2013 та має клінічні ознаки легкої розумової відсталості, однак може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, а також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 місяця арешту. На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не вбачається.

Водночас, як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 14.06.2021 у справі № 443/806/19, у разі, якщо особа вчинила принаймні одне кримінальне правопорушення після постановлення двох попередніх вироків, які виконуються самостійно, і останнім (третім) вироком особі призначається покарання, яке належить відбувати реально, припиняється окреме виконання обох попередніх вироків. Правовою підставою такого припинення щодо першого вироку є положення ч. 3 ст. 78 та ст. 71 КК України, а правовою підставою припинення виконання другого вироку положення ст. 71 КК України. Остаточне покарання в такому випадку особі призначається на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарань, призначених за всіма (трьома) вироками.

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Окрім того, як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають один день арешту та вісім годин громадських робіт.

Суд враховує, що вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 23.06.2022 ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, йому призначено покарання у виді 3 років і 3 місяців позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Цим же вироком повністю приєднане покарання за вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 02.05.2022 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке постановлено виконувати самостійно на підставі ч. 3 ст. 72 КК України та яке в подальшому ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 12.09.2022 замінено на покарання у виді 50 годин громадських робіт.

Вказані два покарання ОСОБА_4 за попереднім вироком суду у виді позбавлення волі та громадських робіт є невідбутими в повному обсязі покараннями.

Відповідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, у разі, коли особа була з засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням

(статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Відповідно положень ч. 1 ст. 72 КК України, невідбуте ОСОБА_4 покарання у виді 50 годин громадських робіт відповідає 6 (шести) добам позбавлення волі, а дні розрахунку покарань у виді позбавлення волі та арешту співрозмірні, враховуючи розрахунок, що одному дню позбавлення волі відповідає 8 годин громадських робіт та один день арешту.

Враховуючи вказане, на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання невідбутих покарань за попереднім вироком до покарання ОСОБА_4 у виді 1 місяця арешту слід частково приєднати невідбуті покарання у виді 3 років і 3 місяців позбавлення волі та 50 годин громадських робіт, що відповідає 6 (шести) добам позбавлення волі. Відтак остаточне покарання ОСОБА_4 за правилами ст.ст. 71, 72 КК України слід визначити в розмірі 3 років і 4 місяців.

Запобіжний захід обвинуваченому у кримінальному провадженні не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.

Початок строку відбуття покарання слід встановити з дня початку фактичного виконання даного вироку та затримання засудженого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 65-67, 71 КК України, ст.ст. 369, 370, 373-374, 381, 382,395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст. 71, 72 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, ОСОБА_4 частково приєднати невідбуті ним покарання у виді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт та 3 (трьох) років і 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає 8 (вісім) годин громадських робіт та 1 (один) день арешту, призначивши йому за сукупністю вироків остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання в порядку виконання даного вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання не вбачається.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області, з урахуванням вимог, передбачених статтею 394 КПК України

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1