Справа № 202/4207/23
Провадження № 1-кс/202/2084/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

13 березня 2023 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000457 від 12 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000457 від 12 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 10 березня 2023 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, що у листопаді 2022 року ОСОБА_5 діючи за довіреністю від ФОП ОСОБА_6 , звернулася до керуючого справами Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 з приводу надання земельних ділянок під будівництво комерційних об`єктів у м. Верхівцеве. Під час розмови з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 повідомив останній порядок отримання дозвільних документів, а саме про необхідність подання заяв до Верхівцевської міської ради та розроблених ескізів будівель, з прив`язкою до місцевості, та про необхідність передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 4000 доларів США за кожний об`єкт. Крім того, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 , що за ці кошти він не тільки вирішить питання надання права користування землею, а й питання всіх приєднань до комунікацій, під час ведення бізнесу він буде приглядати за об`єктами.

09.03.2023 року в ході проведення обшуку було вилучено грошові кошти у сумі 1000 доларів США (імітаційні засоби), які ОСОБА_7 отримав у якості неправомірної вигоди від ОСОБА_5 .

09.03.2023 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09.03.2023 року в порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий корупційний злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років, з конфіскацією майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що приймаючи до уваги, що санкція ч. 3 ст. 369-2 України передбачає конфіскацію майна, а не накладення арешту на вищевказане майно, може призвести до його відчуження або пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, що буде перешкоджати об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме частка житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210).

Просила слідчого суддю накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, натомість до матеріалів клопотання додав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд клопотання без його участі.

В силу вимог ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність власника майна.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

СУ ГУНП в Дніпропетровській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000457 від 12 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що до скоєння вищевказаного злочину в ході досудового розслідування встановлено причетність громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому 09 березня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України, за якою проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000457 та, відповідно, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_7 належить на праві спільної часткової власності (1/2 частки): житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210).

Згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання слідчого свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , за яке передбачене обов`язкове додаткове у вигляді конфіскації майна, та покарання в подальшому може перешкоджати кримінальному провадженні шляхом відчуженняналежного йому нерухомого майна, яке може бути конфісковане.

Враховуючи мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження, визначаючи спосіб арешту, слідчий суддя доходить висновку, що його необхідно визначити у вигляді заборони відчуження.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що вчинення кримінального правопорушення є вірогідним та є підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене, клопотання слідчого необхідно задовольнити та з метою забезпечення збереження майна та можливої конфіскації майна, як виду покарання, накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме частку житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210), шляхом заборони відчуження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000457 від 12 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на частку житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210), шляхом заборони відчуження вказаного нерухомого майна.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1