Справа №613/176/23 Провадження № 1-кп/613/79/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0001130 від 01.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, розлученого, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця, стрільця 2 відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, військове звання «сержант», без зареєстрованого місця проживання, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

02.02.2023 прокурором було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, обґрунтоване з посиланням на наявність ризиків, визначених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, та недостатність більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. На думку прокурора, ризик переховування від суду обумовлюється тяжкістю злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , та метою уникнення від покарання у разі визнання його винним. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у справі, колишніх співслужбовців, у т.ч. з використанням мобільних телефонів, шляхом умовлянь свідків з метою давати показання на свою користь, оскільки більшість свідків є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України та проходили службу разом з обвинуваченим в одній військовій частині. При цьому, відсутність у обвинуваченого постійного місця проживання обумовлює неможливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на думку прокурора, пов`язана з тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, і м`якість такого запобіжного заходу, як застава, створить в очах суспільства та інших військовослужбовців уяву безкарності та свавілля. Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що жодна особа, в т.ч. з числа командування військової частини НОМЕР_1 , не звернулись до сторони обвинувачення або до суду з письмовим зобов`язанням поручительства та виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Крім того, прокурор в обґрунтування клопотання послався на приписи ч. 7 ст. 176 КПК України, які визначають можливість застосування в період воєнного стану до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтею 407 КК України, виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи викладене, прокурор стверджує про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 діб.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні подане клопотання підтримав з підстав, викладених в останньому. Крім того, зазначив, що відсутність у обвинуваченого місця реєстрації та постійного місця проживання вказує на наявність ризику переховування від суду та унеможливлює застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у т.ч. таких яких застава або домашній арешт.

Обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. Обвинувачений запевнив, що готовий з`являтися до суду на першу вимогу, що підтверджується його належним дисциплінованим ставленням до військового обов`язку, зокрема, тією обставиною, що він добровільно та невідкладно з`явився у військовий комісаріат та вступив до лав ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначив, що обставини можливої невчасної явки на службу після лікування були обумовлені виключно поганим станом його здоров`я, і не свідчать про невиконання ним процесуальних обов`язків у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник зазначив, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 не було враховано стану здоров`я останнього, та вважає тримання під вартою занадто суворим запобіжним заходом. Крім того, вказує на наявність сумніву в обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 того кримінального правопорушення, яке йому інкримінується.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши доводи клопотання про продовження строку запобіжного заходу, дослідивши письмові матеріали справи, зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 лютого 2023 року включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За приписами п. 5 ч. 1, ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Судом встановлено, що підставою для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слугувала обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Суд вважає за необхідне вказати, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, була досліджена слідчим суддею під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , і наразі не є предметом розгляду в рамках підготовчого засідання. Водночас, обґрунтованість цієї підозри та пред`явленого обвинувачення буде вивчена судом під час розгляду справи по суті та ухвалення одного з рішень, передбачених ст. 373 КПК України.

Надаючи оцінку клопотанню прокурора, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, у даному рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може бути виправдане в тому чи іншому випадку тільки тоді, коли є певні ознаки існування суспільного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої свободи.

У відповідності до ст.178 КПК України судом взято до уваги відсутність у ОСОБА_4 дружини та дітей, інших утриманців, відсутність у нього місця реєстрації та постійного місця проживання, а також постійного місця роботи (до вступу на військову службу), що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Як підтвердив обвинувачений у судовому засіданні, він неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, до затримання він проживав у матері, однак, вона, як і інші родичі, були евакуйовані та наразі знаходяться за кордоном.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, вказує на наявність ризику переховування від суду, передбаченого п.1 ст.177 КПК України.

Крім того, судом взято до уваги, що свідки у справі, зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування, - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є військовослужбовцями та співробітниками обвинуваченого, проходили службу разом з ним в одній військовій частині, у зв`язку з чим не виключається ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, свідки не були допитані судом, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків з метою зміни показань, наданих під час досудового розслідування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, продовжують існувати та не зменшилися.

Щодо доводів захисника про неврахування під час обрання запобіжного заходу стану здоров`я обвинуваченого, суд зазначає, що обвинувачений у судовому засіданні підтвердив відсутність у нього встановленої інвалідності або хронічних захворювань, які перешкоджали обранню відносно нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

При цьому, приписами частини 8 статті 176 КПК України (зі змінами, внесеними Законами України від 16.08.2022 № 2531-ІХ та від 01.12.2022 № 2810-ІХ) прямо заборонено обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Водночас, слід відмітити, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим з огляду на відсутність у нього постійного зареєстрованого місця проживання, крім території військової частини НОМЕР_1 .

Щодо можливості застосування запобіжного заходу у вигляді застави суд зазначає, що ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.12.2022 було визначено для ОСОБА_4 суму застави та обов`язки, які покладаються на обвинуваченого у разі її внесення, однак, до 03.02.2022 застава внесена не була.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, у т.ч. особистого зобов`язання або особистої поруки не здатне запобігти ризикам, передбаченим ч.ч1, 3 ст.177 КПК України, з підстав, наведених вище.

Отже, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились за період з дня обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, приписи ч. 8 ст.176 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винним у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, беручи до уваги стадію, на якій перебуває судовий розгляд даного кримінального провадження підготовче судове засідання, суд вважає за необхідне продовжити для обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 03 квітня 2023 року включно.

Керуючись ст.ст. 176-178,183, 196, 197, 371, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 03 квітня 2023 року включно.

Ухвала про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1