ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/179/23 Справа № 192/1873/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання дізнавача про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000265 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

в режимі відеоконференції

власника майна ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання дізнавача СД ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником котрого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження ним

Слідчий суддя дійшов висновку, що станом на день звернення дізнавача з клопотанням про арешт майна, органом досудового розслідування не прийнято заходів до призначення у даному провадженні експертизи, тобто не визначено мети накладення арешту на майно ОСОБА_8 . Підозру у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено.

Слідчий суддя також зазначив, що стороною обвинувачення не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, оскільки жодного доказу на підтвердження знищення, підробки або заміни ідентифікаційного номера транспортного засобу в клопотанні не наведено та матеріали клопотання не містять, а висновок про сумніви у справжності ідентифікаційного номеру автомобіля зроблено дізнавачем на підставі припущень.

Також зазначено, що з клопотання не вбачається проведення яких саме процесуальних дій повинен забезпечити арешт майна.

В апеляції:

- прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником котрого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що розгляд справи було здійснено за відсутності прокурора, однак, після надходження ухвали до прокуратури, були постійні перепади напруги, планові та екстрені відключення світла, що перешкоджало вчасно направити поштою апеляційну скаргу, оскільки багато процесів комп`ютеризовано, а він фактично знаходиться в смт. Солоне.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу по суті, прокурор вказує на необхідність збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення або пошкодження, забезпечення подальшого їх зберігання до призначення та проведення всіх необхідних судових експертиз, а саме судової трасологічної експертизи.

Вирішуючи питання про дотримання прокурором строку на апеляційне оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскільки на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення прокурор не був повідомленим про час та дату розгляду справи та не був присутнім в судовому засіданні під час постановлення рішення слідчим суддею, а також враховуючи обставини, на які посилається прокурор в своєму клопотанні, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Заслухавши прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку власника майна, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора та просив відмовити в її задоволенні, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею дотримано вимог чинного законодавства в повному обсязі та обґрунтовано прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що в кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру. Слідчим суддею обґрунтовано зазначено, що стороною обвинувачення не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, оскільки жодного доказу на підтвердження знищення, підробки або заміни ідентифікаційного номера транспортного засобу в клопотанні не наведено та матеріали клопотання не містять, а висновок про сумніви у справжності ідентифікаційного номеру автомобіля зроблено дізнавачем на підставі припущень.

Прокурором також не доведено співрозмірність арешту виявлених речей, оскільки розмір спричиненої шкоди органом досудового розслідування не визначений та матеріали справи не містять доказів встановлення розміру такої шкоди.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя в повному обсязі дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, врахував правову підставу для відмови у задоволенні клопотання дізнавача про накладення арешту.

З огляду на вищенаведене, оскаржуване рішення слідчого судді постановлено відповідно до положень кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим апеляційні вимоги задоволенню не підлягають, а оскаржувана ухвала має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити прокурору Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання дізнавача про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000265 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3