Справа № 953/411/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судовий засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Харкові клопотання слідчої СВ ХРУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000657 від 28.01.2022, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Херсон, громадянину України, із вищою освітою, одруженому, який працює на посаді лікаря-психіатра в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ШАНС», на утриманні малолтніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб немає, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.319, ч.2 ст.319 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчої СВ ХРУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000657 від 28.01.2022, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідча вказує, що в провадженні СВ ХРУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000657 від 28.01.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 319, ч. 2 ст. 319 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді лікаря - психіатра в ТОВ «Медичний центр Можливість» та ТОВ «Медичний центр Гармонія», діючи з корисливих мотивів, здійснила незаконну видачу спеціальних рецептурних бланків форми №3 (ф3) для виписування наркотичних та психотропних засобів, а саме: рецепти на право одержання лікарського засобу, що містить наркотичний засіб чи психотропну речовину, який є документом суворої звітності.

Так, слідча вказує, що 17.03.2021 більш точного часу встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_5 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні ТОВ «Медичний центр Гармонія», , розташованому за адресою: м. Харків. вул. Алчевських, 18, літ. А-2, цокольний поверх №1-3, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, не маючи відповідних підстав та показів для видачі рецепту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без відповідних медичних показань, а саме не упевнившись в тому, що пацієнту дійсно за станом здоров`я дозволено вживати наркотичні засоби, а також не провівши відповідного огляду хворого, що лікар повинен обов`язково зробити згідно до покладених на нього обов`язків, всупереч наступних наказів та ЗУ допустила наступні порушення: 1.Відсутність заяви пацієнта з проханням прийняти його на лікування, написаної власноруч. Наказ МОЗ України №200 від 27.03.2012 р. «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», пункт 7, чинний на теперішній час) 2. Прийняття рішення про призначення замісного препарату зроблено в різних медичних центрах одними і тими ж лікарями. (Наказ МОЗ України №200 від 27.03.2012 р. «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», пункт 7, чинний на теперішній час. Закон України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 р., ч.3 ст.28) 3. Порядок встановлення клінічного діагнозу не відповідає загальноприйнятим нормам (Наказ МОЗ України №2555 від 09.11.2020р. "Про затвердження стандартів медичної допомоги «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів» (Розділ 2, додаток 4, Розділ 3, Додаток 3,5,6) 4.Відсутність інформованої згоди на участь у Замісній підтримувальній терапії (Наказ МОЗ України №200 від 27.03.2012 р. «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», пункт 7, чинний на теперішній час.) 6.Відсутність заяви пацієнта на отримання наркотичних засобів (Постанова КМУ №333 від 13.06.2013 «Про затвердження Порядку придбання, перевезення, зберігання, відпуску, використання та знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у закладах охорони здоров`я», пункт 28, Додаток 3. Закон України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 р., ч.3 ст.28) 7.Порушення умов видачі наркотичних засобів на руки пацієнту для самостійного прийому в амбулаторних умовах (Наказ МОЗ України №200 від 27.03.2012 р. «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», пункт 11, пункт 20.6, чинний на теперішній час. Наказ МОЗ України №2555 від 09.11.2020р. "Про затвердження стандартів медичної допомоги «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів» (Додаток 14) 8.Формальна оцінка стану пацієнта під час призначення замісного препарату на планових оглядах (Наказ МОЗ України №200 від 27.03.2012 р. «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», пункт 20, чинний на теперішній час)9. Порушення схеми призначення замісних препаратів (Наказ МОЗ України №2555 від 09.11.2020р. "Про затвердження стандартів медичної допомоги «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів» (Розділ 5, Додаток 10,12, Розділ 6 Додаток 15) 10.Відсутність етапу індукції та індивідуального титрування під час проведення ЗПТ (Наказ МОЗ України №2555 від 09.11.2020р. "Про затвердження стандартів медичної допомоги «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів» (Розділ 5, Додаток 12) Наказ МОЗ України №200 від 27.03.2012 р. «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», пункт 20, чинний на теперішній час) 11.Порушення у заповненні листа призначень препаратів наркотичних засобів (Постанова КМУ №333 від 13.06.2013 «Про затвердження Порядку придбання, перевезення, зберігання, відпуску, використання та знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у закладах охорони здоров`я», пункт 30. (Закон України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 р., ч.3 ст.28) 12.Відсутнє обгрунтування об`єктивної потреби для призначення інших сильнодіючих препаратів на тлі призначеної ЗПТ препаратом першого вибору, Наказ МОЗ України №2555 від 09.11.2020р. "Про затвердження стандартів (медичної допомоги «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів» (Розділ 6,Додаток 16; Розділ 5, Додаток 12). Закон України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 р., ч.3 ст.28) 13.Відсутність планового уріноконтроля під час проведення ЗПТ (Наказ МОЗ України №200 від 27.03.2012 р. «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», пункт 20, чинний на теперішній час) 14.Відсутність об`єктивного контроля залишків виданого на руки замісного препарату (Наказ МОЗ України №200 від 27.03.2012 р. «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», пункт 13, чинний на теперішній час) 15.Відсутній індивідуальний план лікування, що розробляється в обов`язкому порядку для кожного пацієнта.(Наказ МОЗ України №2555 від 09.11.2020р. "Про затвердження стандартів медичної допомоги «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів» (Розділ 5, пункт 5.2, Додаток 11) 16.Відсутній інформаційний лист про Замісну підтримувальну терапію із застосування препаратів бупренорфіну або метадону (Наказ МОЗ України №200 від 27.03.2012 р. «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», пункт 1.2 «Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації № 129-1/о «Інформована згода на участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату» - пункт 2, вирішив незаконно видати на ім`я ОСОБА_8 рецептурний бланк форми №3 (ф3) на право придбання наркотичного засобу «methadonе» 0,025 гр у кількості 4 блістерів.

Слідча зазначає, що ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконну видачу рецепту на право придбання наркотичного засобу, розуміючи незаконність своїх дій, у порушенні Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», в порушенні умов видачі рецептів на право придбання наркотичних засобів на руки пацієнту для самостійного прийому в амбулаторних умовах, що передбачені в положеннях Наказу МОЗ України №200 від 27.03.2012 р. «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», пункт 11, пункт 20.6, Наказу МОЗ України №2555 від 09.11.2020р. "Про затвердження стандартів медичної допомоги «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів» (Додаток 14), заповнив своїм рукописним текстом спеціальний рецептурний бланк форми № 3 (ф-3) для виписування наркотичних та психотропних лікарських засобів, який є документом суворої звітності, серії ЯЮ №768935, виписавши тим самим рецепт на право одержання «methadonе» 0,025 мг., у кількості 4 блістерів, тобто наркотичного засобу, на ім`я ОСОБА_8 після чого поставила на вказаному рецептурному бланку свій підпис, відбиток печатки «Лікар ОСОБА_5 » та штампу ТОВ «Медичний центр Гармонія», за що, ОСОБА_8 заплатив грошові кошти в розмірі 300 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 319 КК України, тобто незаконній видачі рецепта на право придбання наркотичного засобу з корисливих мотивів.

Крім того, слідча вказує, що повторно ОСОБА_5 в порушення вищевказаних наказів МОЗ та Законів України, що регламентують діяльність, пов`язану з проведенням замісної-підтримувальної терапії незаконно виписала спеціальні рецептурні бланки форми № 3 (ф-3) для виписування наркотичних засобів, а саме «Метадону», які є документами суворої звітності наступним особам: ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 ; ОСОБА_26 ; ОСОБА_27 ; ОСОБА_28 ; ОСОБА_29 ; ОСОБА_30 ; ОСОБА_31 ; ОСОБА_32 ; ОСОБА_33 ; ОСОБА_34 ; ОСОБА_35 ; ОСОБА_36 ; ОСОБА_37 ; ОСОБА_38 ; ОСОБА_39 ; ОСОБА_40 ; ОСОБА_41 ; ОСОБА_42 ; ОСОБА_43 ; ОСОБА_44 ; ОСОБА_45 ; ОСОБА_46 ; ОСОБА_47 ; ОСОБА_48 ; ОСОБА_49 ; ОСОБА_50 ; ОСОБА_51 ; ОСОБА_52 ; ОСОБА_53 ; ОСОБА_54 ; ОСОБА_55 ; ОСОБА_56 ; ОСОБА_57 ; ОСОБА_58 ; ОСОБА_59 ; ОСОБА_60 ; ОСОБА_61 ; ОСОБА_62 ; ОСОБА_63 ; ОСОБА_64 ; ОСОБА_65 ; ОСОБА_66 ; ОСОБА_67 ; ОСОБА_68 ; ОСОБА_69 ; ОСОБА_70 ; ОСОБА_71 ; ОСОБА_72 .

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 319 КК України, тобто незаконній видачі рецепта на право придбання наркотичного засобу з корисливих мотивів, вчинене повторно.

Також, слідча вказує, що 10.01.2023 вищевказані кримінальні провадження, постановою прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова було об`єднано в одне кримінальне провадження за №0000657 від 28.01.2022.

У зв`язку з чим, 12 січня 2023 року, о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 згідно з вимогами ст. ст. 42, 276-278 КПК України, у спосіб передбачений ст. 135 КПК вручено для передачі повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 319 КК України, його дружині - ОСОБА_73 , яка зареєстрована та проживає разом із ОСОБА_74 .

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст.319 КК України та наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.319 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання та прохала суд відмовити у його задоволені, посилаючись на необґрунтованість повідомленої підозри, на недоведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, сторона захисту зазначила, що підозрюваний ОСОБА_5 є лікарем-психіатром і здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, отже в його діях відсутні суб`єктивна та об`єктивна сторони кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані. Також, сторона захисту просила врахувати стан здоров`я ОСОБА_5 , який має захворювання на цукровий діабет 1 типу, є інсулінозалежним, потребує постійного медичного догляду та прийняття підтримувальних препаратів щодня, а також дані щодо його особи, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, офіційно працює лікарем-психіатром в ТОВ «Медичний Центр Шанс» з 08.06.2021.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Харківським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється я досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000657 від 28.01.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.319 КК України.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 о 10 годині 00 хвилин 12.01.2023 у кримінальному провадженні №0000657 від 28.01.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.319 КК України, тобто незаконній видачі рецепта на право придбання наркотичного засобу з корисливих мотивів; ч.2 ст.319 КК України, тобто незаконній видачі рецепта на право придбання наркотичного засобу з корисливих мотивів, вчиненій повторно. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 12.01.2023.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувався стороною захисту в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно статті 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 стаття 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.319 КК України, тобто незаконній видачі рецепта на право придбання наркотичного засобу з корисливих мотивів; ч.2 ст.319 КК України, тобто незаконній видачі рецепта на право придбання наркотичного засобу з корисливих мотивів, вчиненій повторно.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 є осудною особою, яка досягла 16-річного віку. Підозрюваний ОСОБА_5 працює на посаді лікаря - психіатра в ТОВ «Медичний Центр Шанс» з 08.06.2021.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.319, ч.2 ст.319 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: показаннями свідка ОСОБА_75 , які містяться в протоколі допиту від 07.10.2021; даними, які містяться в протоколах обшуку від 17.06.2021; даними, які містяться в протоколах додаткового огляду речей від 29.07.2021, 29.09.2021, 06.10.2021.

Крім того, слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положеня кримінального прооцесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.319, ч.2 ст.319 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статті 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваною: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 Російська Федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.319, ч.2 ст.319 КК України. Санкція ч.1 ст.319 КК України відносить інкримінований злочин до нетяжких і передбачає покарання у виді штрафу до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста шістдесяти до двохсот сорока годин, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років; санкція частини 2 статті 319 КК України відносить інкримінований злочин до нетяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідча суддя бере до уваги, що існує коло осіб, які на даний час не допитані в якості свідків. Вищезазначене дає підстави обґрунтовану ймовірність незаконного впливу зі сторони підозрюваної, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому. А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.

Згідно з вимогами статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (частина 2 статті 181 КПК України).

Разом з цим, пунктами 3, 4, 5, 8 частини 1 статті 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного.

Слідчою суддею встановлено дані щодо особи підозрюваного, який раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, одружений, офіційно працює на посаді лікаря-психіатра в ТОВ «Медичний Центр Шанс», має захворювання на цукровий діабет 1 типу.

Дослідивши в сукупності докази наданні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, а також данні щодо особи підозрюваного, слідча суддя прийшла до висновку, що прокурор довів шляхом доказування в судовому засіданні, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, у порівнянні з домашнім арештом буде достатнім заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Відповідно до Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку з тим, 24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі, на цей час місто Харків піддається ракетним ударам та артобстрілам з боку Російської Федерації.

За викладених у сукупності обставин, слідча суддя дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваною покладних на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрювану додаткових обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Наявність контролю з боку уповноважених осіб стане надійною запорукою щодо унеможливлення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, в тому числі на які посилався слідчий та прокурор при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту в певний час доби, оскільки сторона обвинувачення не позбавлена процесуальної можливості, в будь-який момент звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

З огляду на те, що стороною обвинувачення доведено неможливості застосування до підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідча суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого. Застосувати до підозрюваної запобіжний у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваній залишати житло у період з 22-00 години до 06-00 години за адресою: АДРЕСА_2 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід стане надійною запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а покладення на нього додаткових обов`язків забезпечить дотримання вимог статті 2 та частини 2 статті 28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Враховуючи те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000657 від 28.01.2022, закінчується 12.03.2023, то з урахуванням положень частини 1 статті 219 КПК України, строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом, а також виконання обов`язків належить визначити на 47 (сорок сім) днів до 11.03.2023 включно в межах строку досудового розслідування.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 372, 376 ч.2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ ХРУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло у період з 22-00 години до 06-00 години за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в межах строку досудового розслідування, на 47 (сорок сім) днів - до 11 березня 2023 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваної через слідчу СВ ХРУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 .

Встановити строк дії ухвали до 11.03.2023.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2023 року.

Слідча суддя ОСОБА_1