ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/13/22

Провадження № 1-кп/486/45/2023

30 січня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

представника потерпілого - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження № 0000301 від 07.11.2021 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, який має повну вищу освіту, розлученого, працюючого слюсарем з ремонту парогазотурбінного устаткування в ТЦ 3 розряду в ЦРТУ ЕРП ВП «ПАЕС», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.11.2021 року близько 18:00 годині ОСОБА_5 , знаходячись навпроти магазину «Умка», що розташований за адресою: пр. Соборності, 5 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівої щоки ОСОБА_7 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: рани в виличні ділянці зліва, що відноситься за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я та у вигляді крововиливу в ділянці лівого ока, що відноситься за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 410 від 17.11.2021 року, ОСОБА_7 , 1946 року народження, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді рани в виличні ділянці зліва, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, та крововилив в ділянці лівого ока, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав частково та пояснив, що сталась дана подія 06.11.2021 року біля 18:00 год.. Він їхав на власному автомобілі «Субару Форестер», біля нього сиділа його знайома ОСОБА_10 , яка попросила її підвезти додому. Вони рухались від магазину «АТБ, що розташований на пр. Незалежності в м. Южноукраїнську, по проспекту Соборності в бік кафе «Старий Друже». Коли він рухався на своєму автомобілі, на проїжджу частину зненацька вийшли два чоловіки, перший котив велосипед, другий йшов позаду нього, поруч. Він подав звуковий сигнал автомобіля, щоб вони пришвидшились або рушили назад. Після сигналу автомобіля, перший з велосипедом продовжив рух, другий зупинився та почав розмахувати руками, піднімаючи руки догори та вниз, тоді він почав різко зупинятись, оскільки другий не став переходити дорогу та просто зупинився серед проїжджої частини. Для того, щоб він не наїхав на пішоходів, він різко зупинився, а ті показали йому середні пальці (образливий жест) та пішли далі. Зазначає, що якби він рухався трохи швидше, то міг би їх збити. На автомобілі він обігнав їх та зупинився біля магазину цукерок, що розташований по бул. Курчатова в м. Южноукраїнську. Вийшов з автомобіля та в цей же час потерпілий разом з племінником йшли назустріч. Він почав їм говорити, що куди ви йдете, освітлення погане, їх не видно, що він їх міг збити. Останні наблизились впритул до нього, від них було чутно запах алкоголю. Він відштовхнув потерпілого і той впав разом з велосипедом племінника. Він сказав останньому, щоб вони забирались звідси та сів в автомобіль та поїхав. Стверджує, що кулаком удари не наносив ні потерпілому, ні свідку. Він лише штовхнув потерпілого лівою рукою в праве плече. Тілесних ушкоджень на потерпілому не бачив, оскільки було темно, а останній був у шапці і він не міг роздивитися, що потерпілий похилого віку. Останній вів себе зухвало. Допомогу потерпілому не надавав.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 06.11.2021 року о 18:00 годині, він йшов разом з ОСОБА_11 , його племінником, біля будинку № 7 по проспекту Соборності в м. Южноукраїнську. Він переходив дорогу удвох з ОСОБА_11 не через пішохідний перехід, який був вище на відстані 10 метрів, останній котив велосипед. Автомобіль «Субару» притормозив перед ними, вони перейшли дорогу, а водій об`їхав на автомобілі і став між будинками № 7 та АДРЕСА_3 . ОСОБА_5 , якого він до того часу не знав, вийшов з автомобіля і наніс йому один удар кулаком правої руки у ліву щоку. Від чого він упав, ударився потилицею та втратив свідомість на 3-5 хвилин. Після того, як він прокинувся, на місці події були поліцейські та автомобіль швидкої допомоги. Поряд також був ОСОБА_11 , якому водій також вдарив у вухо, про що йому розповів племінник пізніше, оскільки від удару він втратив свідомість. Причиною нанесення тілесних ушкоджень водієм є неправильне перетинання ними дороги. Із обвинуваченим була також жінка, яка знаходилась в автомобілі, до якого відстань була приблизно 2 метра. До цієї події у нього не було ніяких тілесних ушкоджень. Від удару йому поранило щоку, яку потім зашивали у лікарні (шви зняли через 7 днів), а також від падіння у нього була рана позаду голови. Пояснив, що у момент удару, він знаходився попереду свого племінника, на відстані 3-4 метрів, між ними був велосипед, який тримав ОСОБА_11 ..

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим у вчинені вказаного кримінального правопорушення, пояснень потерпілого, його вина підтверджується наступними доказами.

Так, свідок ОСОБА_11 , рідний племінник потерпілого ОСОБА_7 , в судовому засіданні показав, що обвинуваченого ОСОБА_5 раніше ніколи не знав. В листопаді 2021 року о 18.00 годині, вже було темно, він разом з дядьком йшли з села додому. По проспекту Соборності у м. Южноукраїнську вони переходили дорогу, трохи нижче від пішохідного переходу (приблизно 15 метрів від переходу). По праву сторону дороги стояли 3 чи 4 припарковані автомобілі, які на своєму автомобілі об`їжджав обвинувачений. Він вже був на дорозі, коли його за руку схопив дядько, оскільки не може говорити, щоб попередити, що їде автомобіль. Водій обігнав їх біля табачного кіоску, зупинився, вискочив з автомобіля і підійшов до них. Дядько в цей час як раз підійшов до нього. Першим від обвинуваченого з розмаху отримав правою рукою один удар у ліву щоку потерпілий. Дядько впав на асфальт на спину та не двигався. Обвинувачений розрубав йому щоку, а останній коли впав, то вдарився головою. Він підійшов до нього і запитав «Ти поняв мене?». Він сказав, що так, оскільки дійсно був винний, що вийшов на дорогу у невстановленому місці. Він через руль велосипеда вдарив його у вухо, у зв`язку з чим він впав з велосипедом. В руці у обвинуваченого він нічого не бачив. Люди допомогли йому підняти дядька та посадити його на лавочку. Підійшов чоловік, який знав обвинуваченого і номер його автомобіля, та викликав поліцію та швидку допомогу. Обвинувачений сів у свій автомобіль, після того як все це сталося, та поїхав до себе у двір, а потім зробив круг, проїхав поряд, подивився, що тут робиться та поїхав собі далі. Стверджував, що він тримав велосипед, потерпілий не вдарився об нього. Обвинувачений ніякої допомоги потерпілому не надав. В його автомобілі на передньому сидінні знаходилась жінка, а автомобіль, візуально, знаходився на відстані 3,5 метра. Лобове скло автомобіля знаходилось у бік кафе «Старий друже».

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що дана подія відбулася 2021 року. Він йшов ввечері (було темно) біля будинку № 5 по пр. Соборності м. Южноукраїнська та магазину «Апельсин». Він побачив, що обвинувачений сідає в автомобіль «Субару» та від`їжджає. Один чоловік лежав на землі, у нього була кров. Коли він підійшов, інший чоловік його вже підіймав. Він допоміг підняти чоловіка, в нього була розбита голова позаду, та допоміг посадити на лавочку та викликати швидку допомогу. Він не пам`ятає номерний знак автомобіля «Субару», але цей автомобіль він бачив багато разів, оскільки його володілець проживає за його колишнім місцем проживання по АДРЕСА_4 . Хто саме наніс потерпілому тілесні ушкодження він не бачив. Він лише бачив як обвинувачений сідав в автомобіль і поїхав з місця події. В автомобілі була присутня жінка. Потерпілим був дідусь. Біля нього був племінник та поряд був велосипед. Впасти потерпілий з велосипеда не міг, оскільки він так лежав, що не було видно, що він впав саме з велосипеда.

Свідок ОСОБА_13 , який є рідним сином потерпілого ОСОБА_7 , в судовому засіданні дав покази про те, що 06.11.2021 року о 20.00 годині йому зателефонував його колега ОСОБА_14 , який проходив біля місця події. Він розповів йому, що його батька забрала швидка допомога у лікарню. Ні свідок, ні його знайомий, який допомагав піднімати потерпілого та викликав швидку допомогу, не були очевидцями цієї події. Він одразу ж пішов до лікарні, де у приймальному відділенні побачив батька. На обличчі батька зліва була рвана рана щоки та велика гематома на потилиці, яка кровила. Лікар-хірург пропонував госпіталізувати батька, але вони відмовились, оскільки у батька відсутня гортань, а у нього були сильні рвоти, і він боявся щоб батько на захлинувся. На протязі неділі його батько втрачав свідомість, при цьому йому приходилось за ним наглядати. Вони провели комплексний огляд, звертались до невропатолога, яка виявила у батька сильний струс головного мозку, до окуліста, так як був крововилив в оці, до стоматолога, оскільки він говорив про біль у щелепі, та до хірурга.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показала, що 06.11.2021 року після 17.00 години, було вже темно, її знайомий ОСОБА_5 підвозив її на своєму автомобілі від магазину додому. Рухаючись по пр. Соборності у м. Южноукраїнську вони помітили двох чоловіків, які переходили дорогу у невстановленому місці. Водій почав їм сигналити, а вони стали махати руками, а один з них показав обвинуваченому середній палець (образливий жест). На що водій повернув автомобіль на бульвар Курчатова та зупинився. ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та зробив зауваження цим чоловікам. Один чоловік йшов попереду, а інший з велосипедом позаду нього. Вона знаходилась на передньому пасажирському сидінні автомобіля, повернувшись назад, вона бачила, що водій штовхнув лівою рукою в праве плече потерпілого, а той не втримався на ногах і впав правим боком на велосипед. Після чого обвинувачений сів в автомобіль і повіз її до її будинку.

Допитаний судом судово-медичний експерт ОСОБА_16 пояснив, що експертизу проводив на підставі довідки КНП «ЮМБЛ» № 4220, медичної карти амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_7 та особистого огляду потерпілого. Проводячи експертизу він керувався наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року. Ним була встановлена, відповідно до п. 2.3.3 Наказу, - рана в виличні ділянці зліва, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Саму рану він не оглядав, оскільки на лівій щоці була накладена марлева пов`язка, яка була зафіксована пластирем. Дана пов`язка ним не знімалась, щоб не порушити процес заживлення, оскільки було проведено хірургічне втручання і рана була зашита. У висновку він посилався на медичні документи, в яких хірург написав, що була рвана рана. Пояснив, що від одного удару (травматичної дії) могли утворитися рвана рана і садна. Від дії тупого твердого предмету (кулак відноситься до твердого предмету, але рідко) могла утворитися рвана рана. Також пояснив, що від удару рукою могла утворитися рвана рана, якщо на руці був надітий якийсь предмет, а також і від падіння на асфальтне покриття. Крім того, експерт не виключив можливості отримання такої рваної рани при падіння на якийсь виступаючий предмет. Експерт зазначив, що у потерпілого було виявлено дві різні ділянки ураження: потилиця та рвана рана в виличні дялінці зліва та крововилив в ділянці лівого ока, і від одного падіння отримати такі ушкодження не можливо, а від декількох можливо.

Судом, у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані учасниками процесу:

- рапорти помічника чергового ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 про отримання 06.11.2021 року заяв (повідомлення) та реєстрації в ЄО за № 6438 та № 6440 від 06.11.2021 року як: інші тілесні ушкодження (ч. 1 ст. 125 КК України) (а.с. 67, 68);

- заява потерпілого ОСОБА_7 про вчинення кримінального проступку, а саме про те, що невідома особа чоловічої статі 06.11.2021 року наніс йому тілесні ушкодження за адресою: АДРЕСА_3 , біля магазину «Умка» близько 18.00 години, після чого невідомий зник з місця події (а.с. 69);

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000301 від 09.11.2021 року, з якого вбачається, що до ЄРДР 07.11.2021 року внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою ОСОБА_7 від 06.11.2021 року про те, що 06.11.2021 року близько 17.40 год. за адресою: АДРЕСА_3 невідома особа чоловічої статі, наніс тілесні ушкодження в область обличчя потерпілому ОСОБА_7 , у вигляді рваної рани щоки, ступінь тяжкості встановлюється (а.с. 66);

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000301 від 08.12.2021 року, з якого вбачається, що до ЄРДР 07.11.2021 року внесені відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_7 від 06.11.2021 року про те, що 06.11.2021 року близько 17.40 год. за адресою: м. Южноукраїнськ, пр. Соборності, 5 невідома особа чоловічої статі, наніс тілесні ушкодження в область обличчя потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст. 125 КК України (а.с. 65);

- протокол огляду місця події та фототаблиці до нього (а.с. 70-74), згідно з яким зафіксовано місце події, де зі слів потерпілого ОСОБА_7 йому було спричинено тілесні ушкодження, а саме: Т-подібне регульоване розміткою перехрестя вулиць: пр.Соборності, 5 і Б. Курчатова у м. Южноукраїнську Миколаївської області, де вздовж бульвару Курчатова з правого боку знаходиться магазин «Умка, з лівого магазин «Солодощі». Дорожнє покриття обох вулиць заасфальтоване;

- заява ОСОБА_7 про долучення копії довідки № 4220 КНП «ЮМБЛ», відповідно до якої ОСОБА_7 06.11.2021 о 18:05 годині звертався в приймальне відділення КНП «ЮМБЛ» із діагнозом: рвана рана лівої щоки, ссадина волосяної частини голови (а.с. 75, 78);

- протокол огляду від 08.11.2021 року, в ході якого оглянуто копію довідки № 4220 з КНП «ЮМБЛ» (а.с. 76-77);

- постанова про визнання матеріальних об`єктів документом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 07.11.2021 року, згідно якої копію довідки КНП ЮМБЛ № 4220 від 06.11.2021 року визнано документом та приєднано як речовий доказ до матеріалів кримінального провадження № 0000301 (а.с. 79);

- постанова про проведення судово-медичної експертизи від 08.11.2021 року (а.с. 80-81);

- висновок експерта № 410 від 17.11.2021 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено: рану в виличні ділянці зліва. Крововилив в ділянці лівого ока. Садно на межі тімяної та потиличної ділянок більше справа. Тілесні ушкодження виникли від дії твердого (твердих) тупого (тупих) предмета (предметів) як з обмеженою так і необмеженою контактуючою поверхнею. Тілесні ушкодження виникли до звернення в лікарню, куди звернувся 06.11.2021 року біля 17 год. 40 хвилин. Згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункт 2.3.3 рана в виличні ділянці зліва відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно пункту 2.3.5 крововилив в ділянці лівого ока, садно на межі тім`яної та потиличної ділянок більше з права відноситься до легких тілесних ушкоджень. Згідно пункту 4.13.1 струс головного мозку, вказаний в медичній карті амбулаторного хворого, не враховувався, так як непідтверджений об`єктивними клінічними даними. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, виключається вірогідність утворення їх внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню. На тілесних ушкодженнях не відобразилась поверхня травмуючого предмета (предметів). Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару (ударів) руками, ногами. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, положення постраждалого змінювалось відносно травмуючого предмета (предметів) в момент спричинення тілесних ушкоджень (а.с. 82-84);

- постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 08.12.2021 року, згідно якої поновлено перекваліфікувати кримінальне провадження № 00002301, відомості про яке 07.11.2021 року внесено до ЄРДР з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України (а.с. 85-86);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2021 року (а.с.87-89), згідно якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 , який 06.11.2021 року спричинив йому тілесні ушкодження;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2021 року (а.с.90-92), згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_5 , який 06.11.2021 року спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження;

- протокол слідчого експерименту та фототаблиця до нього від 08.12.2021 року за участю свідка ОСОБА_11 , в ході якого останній повідомив та показав на місці обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а саме як ОСОБА_5 наніс останньому один удар кулаком правої руки в область щоки (а.с. 93-99);

- протокол слідчого експерименту та фототаблиця до нього від 08.12.2021 року за участю свідка ОСОБА_12 , в ході якого останній повідомив обставини та показав на місці події де та при яких обставинах він виявив потерпілого з тілесними ушкодженнями (а.с. 100-104);

- протокол слідчого експерименту та фототаблиця до нього від 20.12.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого останній повідомив та показав обставини нанесення йому тілесних ушкоджень, а саме як ОСОБА_5 наніс йому один удар по щоці кулаком руки (жодних предметів в ріках особи не було), від сили спричиненого удару він втратив рівновагу та впав на асфальтову поверхню задньою частиною тулубу. Потерпілий ОСОБА_7 в присутності судово-медичного експерта ОСОБА_16 продемонстрував нанесення удару (а.с. 105-110);

- заява ОСОБА_5 від 20.12.2021 року про видачу диска з відеореєстратора його автомобіля з відеозаписом від 06.11.2021 року (а.с. 125, 126);

- протокол огляду речі від 21.12.2021 року, в ході якого оглянуто диск CD-R 52X 700 МВ/80 min з номером 07041814 з наявним відеозаписом з камери відеорегістратору автомобілю від 06.11.2021 року, де зафіксовано як ОСОБА_7 та ОСОБА_11 переходять дорогу на перехресті біля будинку № 7 по пр. Соборності в м. Южноукраїнську. ОСОБА_11 котить за кермо велосипед та поряд йде ОСОБА_18 .. Автомобіль починає безперестанно сигналити на відстані 10 метрів від них, які не зупиняючись переходять дорогу. ОСОБА_11 піднімає праву руку та показує в бік автомобіля фігуру з середнього пальця. ОСОБА_19 піднімає праву руку та що він демонструє розгледіти не можливо (а.с.127-130);

- постанова про визнання матеріальних об`єктів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 21.12.2021 року, згідно якого диск для лазерних систем зчитування типу CD-R 52X700 МВ/80 min з номером 07041814 визнано документом та приєднано як речовий доказ до матеріалів кримінального провадження №0000301 (а.с. 131-132);

Твердження обвинуваченого, що він не бив ОСОБА_7 , а тільки відштовхнув його, а останній впав по своїй необережності, у зв`язку з чим отримав тілесні ушкодження, спростовується не лише поясненнями потерпілого, а й поясненнями свідка ОСОБА_11 про нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому, свідка ОСОБА_12 , який впізнав обвинуваченого, розповів про стан потерпілого після інциденту, а також свідка ОСОБА_13 , який бачив потерпілого у приймальному відділені КНП «ЮМБЛ» та розповів про його тілесні ушкодження.

Показання свідків узгоджуються між собою, не суперечать один одному і підтверджують показання, надані саме потерпілим, а також узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи в частині виду та локалізації тілесних ушкоджень.

Суд критично ставиться до пояснень свідка захисту ОСОБА_15 , оскільки остання пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 не бив потерпілого, а лише штовхнув його у плече, від чого останній впав на праву сторону разом з велосипедом та отримав тілесні ушкодження. При цьому тілесні ушкодження у потерпілого наявні на лівій частині обличчя, а свідок ОСОБА_11 стверджує, що в момент падіння тримав у своїх руках велосипед і останній не падав з ним (на нього).

Крім того, суд критично ставиться до тверджень захисника про те, що рвану рану лівої щоки потерпілий отримав не від нанесеного ОСОБА_5 удару кулаком чи рукою, а саме від падіння на велосипед.

Так, в судому засіданні при допиті судово-медичного експерта ОСОБА_16 встановлено, що від одного удару (травматичної дії) могли утворитися рвана рана і садна, а кулак, хоча і дуже рідко, але все ж таки відноситься до твердого предмету. Експертом також було зазначено, що у потерпілого було виявлено дві різні ділянки ураження: потилиця та рвана рана в виличні дялінці зліва та крововилив в ділянці лівого ока, і від одного падіння отримати такі ушкодження не можливо.

Визнання обвинуваченим своєї вини частково та твердження щодо того, що він не завдавав тілесних ушкоджень потерпілому, а лише відштовхнув останнього, суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за вчинене.

За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння - ч. 2 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Діяння, визначене диспозицією ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 по місцю проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на його утриманні знаходиться син ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення щодо здоров`я потерпілого ОСОБА_7 в порушення засад Конституції України, третя стаття якої передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За вчинення проступку, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченому (вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку), а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене.

На підставі викладеного, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді арешту строком на 5 місяців, позицію потерпілого та його представника, які просили призначити обвинуваченому покарання у виді арешту строком на 6 місяців, думку обвинуваченого, який у судових дебатах свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав частково (оскільки не повинен був штовхати потерпілого) та просив суд не позбавляти його волі, думку його захисника, яка просила винести виправдувальний вирок останньому, суд вважає, що ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді арешту, оскільки дане покарання за своєю суворістю відповідає обставинам вчиненого проступку.

Суд вважає, що призначене судом покарання є необхідним і достатнім заходом примусу для перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідає тяжкості вчиненого ним правопорушення, сприятиме дотриманню обвинуваченим правослухняної поведінки у майбутньому.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зауважити потерпілому ОСОБА_7 про те, що його поведінка при порушенні ним ПДД при перетині вулиці по якій рухаються транспортні засоби (в тому числі авто), а також неетичне поводження останнього по відношенню до інших учасників дорожнього руху (показ образливих жестів, тощо), на думку суду послугувало безумовно порушенням КК України з боку обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 грн. та судових витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн., суд приходить до наступного.

Так, у ході розгляду справи, представник потерпілого повідомила, що в позовній заяві наявні описки щодо розміру моральної шкоди, а саме: в мотивувальній частині позову зазначено - 25000 грн. моральної шкоди, замість вірного - 10000 грн.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 та його представник підтримали позовні вимоги про відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди у сумі 10000 грн. та просили їх задовольнити з підстав, вказаних у позові. Пояснивши, що у зв`язку з нанесенням ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, останньому було завдано фізичного болю, йому зашивали щоку, враховуючи його похилий вік та стан здоров`я (в 2014 році він переніс операцію на гортані) у нього стався стрес. Крім того, у зв`язку з тим, що потерпілий не може у повній мірі розмовляти, йому потрібно було ходити на слідчі дії, у зв`язку з чим він відчував дискомфорт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не погодився з розміром відшкодування моральної шкоди, позов у цій частині визнав у розмірі 3000 грн., але суд не погоджується з такою правовою позицією останнього, оскільки існує причинний зв`язок між діями останнього та наслідками, які настали, а розмір завданої моральної шкоди повинен бути співмірним наслідкам, які настали.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_6 цивільний позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вона, як захисник, просить суд винести виправдувальний вирок відносно ОСОБА_5 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно пункту 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної шкоди.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю доведена поза розумним сумнівом.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п. 9 вказаної вище Постанови - «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Так, матеріалами кримінального провадження, поясненнями потерпілого та його представника встановлено, що дійсно потерпілому ОСОБА_7 була заподіяна моральна шкода, а саме: що потерпілий переживав гостру реакцію на стрес, внаслідок отримання тілесних ушкоджень у вигляді рваної рани лівої щоки, на яку було накладено шви, та інших легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим був порушений його нормальний ритм життя, а також змушений був звертатись за допомогою до лікарів, що підтверджується довідкою №4220 від 06.11.2021 року КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» (а.с. 55), консультативним висновком спеціаліста - лікаря ОСОБА_21 (ФОП) від 13.11.2021 року (а.с.53), довідкою ЛКК № 315 від 13.12.2021 року НКП «ЮУ МЦПМСД» м. Южноукраїнська (а.с. 54).

Суд враховує обставини справи, доводи викладені потерпілим та його представником в обґрунтування розміру заподіяної шкоди, матеріальне становище обвинуваченого, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про те, що цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню у повному обсязі зі стягненням з ОСОБА_5 10000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Так, згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу. До вказаних витрат, згідно ч. 2 ст. 120 КПК України, належать витрати на правову допомогу, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором та їх несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати цивільного позивача ОСОБА_7 на правову допомогу підтверджуються додатковим договором № 0912/21 про надання правової допомоги у кримінальному провадженні від 09.12.2021 року, укладеним між адвокатським бюро «ОСОБА_22» та ОСОБА_7 , де визначена вартість наданих адвокатом послуг у розмірі 5000 грн. та квитанцією № 0.0..1 від 09.12.2021 про сплату 5000 грн. за договором № 0912/21 від 09.12.2021 року (а.с. 51, 52)..

Суд вважає, що з урахуванням складності справи та її значення для цивільного позивача, ціни позову, кількості судових засідань та обсягу проведених представником процесуальних дій, такі витрати цивільного позивача ОСОБА_7 є обґрунтованими.

З урахуванням наведеного, позовна заява в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», взявши під варту з зали суду.

Строк відбування покарання рахувати з 30.01.2023 року.

Копію довідки КНП ЮМБЛ № 4220 від 06.11.2021 року та диск для лазерних систем зчитування типу CD-R 52X700 МВ/80 min з номером 07041814, які визнано документами, залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000301.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, грошові кошти у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1