У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.03.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Широка Балка, Білозерського району, Херсонської області, не заміжньої, маючої на утриманні 2 неповнолітні дитини, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

- підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31 березня 2023 року.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обрати їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 березня 2023 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою.

Стверджує, що стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Також захисник зазначає, що зважаючи на дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, заміжня, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судима, позитивно характеризується, перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні та потребує подальшого нагляду та лікування у сімейного лікаря, лікаря психіатра та невропатолога, до неї може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000204 від 25.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 у період з 23 по 27 вересня 2022 року діючи із прямим умислом, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, в порушення Конституції України, Закону України «Про всеукраїнський референдум», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», прийняла участь у проведенні незаконного референдуму та у період з 23-27 вересня 2022 з урною для бюлетенів та наданими їй бюлетенями, у супроводі озброєних військових рф здійснила подворовий обхід жителів с. Благодатне, с. Клапая. та с. Киселівка Херсонського району Херсонської області з метою їх залучення до голосування щодо входження Херсонської області у склад РФ. Під час проведення референдуму, ОСОБА_6 активно пропонувала мешканцям с. Благодатне, с. Клапая. та с. Киселівка Херсонського району Херсонської області проголосувати шляхом поставлення відповідних відміток у бюлетені, вела облік громадян по списку, які проголосували під час проведення незаконного референдуму.

Такі незаконні та неправомірні дії ОСОБА_6 сприяло визнанню російською федерацією незаконного референдуму таким, що відбувся та незаконного приєднання територій Херсонської області до її складу.

22.02.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні вищевказаного злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що її загрожує в разі визнання винуватою, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Врахував дані про особу, ступінь встановлених ризиків, обставини кримінального правопорушення і дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам. Прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 України, який є тяжким, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 України, підтверджується наявними в матеріалах судового провадження доказами є правильним і сумніві не викликає.

Разом з тим, висновок слідчого судді про наявність ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України є необґрунтованим.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому існує ризик того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Також слідчий суддя зазначив, що є наявними вказані у клопотанні слідчого ризики впливу підозрюваної на свідків та вчинення підозрюваної іншого кримінального правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з цим висновком, та вважає, що прокурором не доведено наявність вищезазначених ризиків, зважаючи на те, що підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має міцні соціальні зв`язки, одружена, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, чоловік підозрюваної є учасником бойових дій (АТО), вона має житло, де постійно проживає з сім`єю, підозрювана позитивно характеризується, після деокупації Херсонської області не виїхала на окуповану територію, залишилася вдома та не вчиняла жодних дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування, свідки в цьому кримінальному провадженні допитані.

Все перераховане в своїй сукупності свідчить про недоведеність ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, передбачених п.п.1,2,3 КПК України.

Тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом серед усіх запобіжних заходів, передбачених КПК України. Законодавчою ініціативою було внесено зміни до ст. 176 КПК України, та її доповнено ч. 6, згідно якої "під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті".

Враховуючи наведене, а також зібрані в ході досудового розслідування докази, інші додані до клопотання матеріали, позиції сторін обвинувачення та захисту, апеляційний суд дійшов висновку про те, що, ризики передбачені п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеними, що з урахуванням положень ч. 2 ст. 194 КПК України, є підставою до відмови у задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваній такого виняткового запобіжного заходу, як взяття під варту, в повному обсязі.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. 194, 376, 405, 409, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.03.2023 року, щодо ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за відповідним викликом.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді