Справа № 449/1080/22
Перемишлянський районний суд Львівської області
У Х В А Л А

15.12.2022 м. Перемишляни

Слідчий суддя Перемишлянського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

слідчої ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисниці ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу в межах кримінального провадження №0000163 від 07.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бібрка, громадянина України, депутатом не являється, зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_1 , раніше не судимий, працюючого грінкіпером у відпочинковому комплексі Edem Resort Medical & Spa

В С Т А Н О В И В :

Автор клопотання просить скасувати один з покладених на підозрюваного обов`язків, а саме: обов`язку не відлучатися за межі Бібрської територіальної громади Львівського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду. Захисниця ОСОБА_6 вважає, що даний обов`язок має бути скасований, оскільки: це перешкоджає реалізації його права на свободу пересування; підозрюваний сумлінно виконує свої обов`язки; з огляду на введений воєнний стан його виїзд за кордон є неможливим; покладення на нього такого обов`язку створює труднощі під час реалізації його права на судовий захист (його захисники знаходяться в м.Львові). Відсутність чітко передбаченої процедури отримання дозволу на виїзд за межі Бібрської ТГ є додатковим аргументом для задоволення клопотання.

Автор клопотання та підозрюваний клопотання підтримали, просили його задоволити. На думку захисниці, відсутність чіткої процедури і підстав для отримання дозволу слідчого на виїзд за межі Бібрської ТГ створює труднощі для правового захисту її клієнта і можливість для зловживань органу досудового розслідування.

Слідча і прокурор проти клопотання заперечили. Підозрюваний декілька раз звертався до слідчих за отриманням дозволу на виїзд за межі Бібрської ТГ, однак, не міг пояснити чітко мету своєї поїздки та не надав жодних підтверджуючих документів як до поїздки так і після.

Заслухавши думку учасників сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Обрання слідчим суддею будь-якого запобіжного заходу призводить до обмеження тих чи інших прав підозрюваного/обвинуваченого. Однак, такі обмеження прав відбуваються відповідно до закону, переслідують легітимну мету і є необхідними в тій чи іншій ситуації. Дані правові механізми були запровадженні в чинний КПК України з огляду і на практику ЄСПЛ. Тому аргументи захисниці щодо порушення права підозрюваного ОСОБА_5 на свободу пересування чи права на захист слідчий суддя вважає безпідставними. Тим паче, що за такою логікою, неможливість підозрюваного чи обвинуваченого спілкуватись з захисником у його офісі взагалі унеможливлює застосування таких запобіжних заходів як тримання під вартою чи цілодобовий домашній арешт (не кажучи вже про обмеження свободи пересування).

Приймаючи 10.11.2022 року ухвалу про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею були враховані обставини зазначені в ст.178 КПК України, що і було підставою для обрання підозрюваному не цілодобового арешту, а так званого «нічного». Будь-яких додаткових чи нових обставин стороною захисту слідчому судді не було надано.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою обрання того чи іншого запобіжного заходу якраз і є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому виконання підозрюваним таких обов`язків як стверджує захисниця, на думку слідчого судді, не є підставою для скасування окремих з них.

Крім того, стороною захисту не надано слідчому судді жодного вагомого обґрунтування необхідності перебування підозрюваного поза межами Бібрської ТГ, окрім, необхідності прибуття до органу досудового розслідування.

При цьому відсутність як в законодавстві так і на практиці чітко передбаченої процедури отримання дозволу і випадків, коли такий дозвіл може бути наданий, безумовно, не сприяє правовій визначеності в тій чи іншій ситуації. Фактично повноваження слідчого, прокурора та суду щодо надання чи ненадання дозволу на виїзд за межі визначеної судом (слідчим суддею) території законодавець відніс до дискреційних повноважень таких осіб. Нажаль, без належного правового регулювання даного питання чи формування відповідної судової практики надання чи ненадання дозволу на виїзд підозрюваного за межі визначеної йому території в кожному конкретному випадку слід розглядати окремо.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст.201, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання захисниці підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 про скасування покладеного на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку не відлучатися за межі Бібрської територіальної громади Львівського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду задоволити частково.

Змінити обов`язок ОСОБА_5 не відлучатися за межі Бібрської територіальної громади Львівського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду на обов`язок не відлучатися за межі Бібрської та Перемишлянської територіальних громади Львівського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду, а також надати підозрюваному ОСОБА_5 дозвіл на два виїзди у м.Львів (до 7 січня 2023 року) для зустрічі із своїми захисниками з попереднім повідомленням слідчої про дати таких виїздів.

Ухвала є остаточною та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9