УХВАЛА

22 грудня 2022 року

м. Київ

справа №379/819/22

провадження № 51-3920ск22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року і

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 26 серпня 2022 року ОСОБА_4 повернуто заяву про перегляд вироку Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року за нововиявленими та іншими обставинами в порядку ст. 459 КПК.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу місцевого суду повернуто апелянту.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд ухвали суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.

Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК та встановив, що її подано із порушенням пунктів 4, 5 ч. 2 названої статті.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для його скасування або зміни, які, на її думку, були допущені судом апеляційної інстанції під час постановлення судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Касаційна скарга засудженого не містить конкретних аргументів про те, в чому саме полягає незаконність оскаржуваної ним ухвали апеляційного суду за наслідками подання апеляційної скарги, яку не було розглянуто по суті.

Окрім цього, особливості перегляду судових рішень в касаційному порядку встановлено ч. 1 ст. 433 КПК, відповідно до якої суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Всупереч вказаній нормі ОСОБА_4 стверджує про неправильно встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини вчинення ним злочинів, що не може бути предметом розгляду касаційного суду. Крім цього, в ході викладу своїх доводів засуджений посилається на положення ст. 459 КПК, проте у справі №379/819/22 жодне судове рішення за нововиявленими чи іншими обставинами не переглядалося і, відповідно, наявність чи відсутність цих обставин судом апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі не встановлювалася.

Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення (ст. 436 КПК).

Водночас зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона містить суперечності наведеній нормі, оскільки в прохальній частині засуджений просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити касаційний розгляд у суді касаційної інстанції.

Також наведена засудженим вимога до касаційного суду про звільнення його від подальшого відбування покарання у зв`язку із повним його відбуттям не узгоджується із нормою ст. 436 КПК.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

При цьому Суд вважає за необхідне роз`яснити засудженому ОСОБА_4 право на захист, передбачене ст. 20 КПК. Право на правову допомогу захисника за рахунок держави гарантоване ст. 59 Конституції України, п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК та п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

Для належного складання касаційної скарги ОСОБА_4 може скористатись правовою допомогою захисника в порядку, визначеному Законом України «Про безоплатну правову допомогу».

Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.

Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати засудженому.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3