КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 4 листопада 2022 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 4 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, за змістом яких просить скасувати ухвалу слідчого судді, зобов`язати слідчого ДБР внести відомості в ЄРДР і розпочати досудове розслідування по суті заявлених злочинів.
В апеляційній скарзі апелянт вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, незаконною, оскільки вважає, що відповідно до вимог закону слідчий суддя зобов`язаний був винести ухвалу про задоволення його скарги. Також ОСОБА_6 посилається в апеляційній скарзі на те, що слідчий суддя не мала прав і повноважень досліджувати по тексту заяви про злочини достатність доказів, оскільки це заборонено нормою закону. Окрім того, як зазначає апелянт, подаючи заяву про вчинення злочину суддею ОСОБА_7 , він вказав, що попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, виклав обставини, які, як зазначає апелянт, свідчать про вчинення суддею ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, що є безумовною підставою для внесення відомостей про кримінальні правопорушення в ЄРДР.

ОСОБА_6 та представник ДБР, належним чином повідомлені про день та час апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких заяв та клопотань не подавали.
Зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим провести апеляційний розгляд за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.

Так, з матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_6 6 жовтня 2022 року електронною поштою ряду адресатів, у тому числі ДБР, направлено заяву про службові злочини № 946 і № 947 про вчинення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ст. 111, ч. 3 ст. 109, ст. 127, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 256 КК України (ас. 3-4).

Заява одержана уповноваженою особою Державного бюро розслідувань 6 жовтня 2022 року. Оскільки відомості про кримінальні правопорушення, які викладені у заяві ОСОБА_6 , не внесені до ЄРДР, ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноваженого слідчого ДБР внести до ЄРДР відомості за його заявою від 6 жовтня 2022 року про службові злочини № 946 і № 947 та розпочати досудове розслідування (ас. 1-2).

З наявних матеріалів встановлено, що листом ДБР від 31 жовтня 2022 року повідомлено Шевченківський районний суд про те, що відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління. Для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворено Територіальне управління, розташоване у місті Києві, що поширює свою діяльність на місто Київ, Київську, Черкаську та Чернігівську області, у зв`язку з чим листом від 14 жовтня 2022 року заява ОСОБА_6 від 6 жовтня 2022 року направлена до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, для розгляду в межах чинного законодавства, про що заявник був поінформований (ас. 8-9).

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що заява ОСОБА_6 не містить конкретних обставин, які можуть свідчити про вчинення суддею ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, на які міститься посилання у заяві про кримінальне правопорушення, а фактично у наведеній заяві ОСОБА_6 висловлює свою незгоду з рішеннями судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 під час розгляду його заяв/скарг.

З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Згідно з ч.1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, дізнавач невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з п. 2 частини 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30 червня 2020 року за № 298 (із змінами), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18), положеннями ст.3 КПК визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Системний аналіз вище наведених положень дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому колегія суддів, серед іншого, враховує Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 1 липня 2013 року щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, відповідно до якого для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
При розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину згідно з Інструкцією № 1050 і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» «відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені».
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що він висловлює свою незгоду з процесуальними діями судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 у зв`язку з розглядом його скарг, які, на думку апелянта, є незаконними, і така незгода ґрунтується на суб`єктивній оцінці та ставленні ОСОБА_6 до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, а тому така заява не містить викладення всіх обставин та ознак можливого вчинення кримінальних порушень, які зазначені у його заяві, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для притягнення до відповідальності посадових осіб у разі прийняття ними рішень, які не задовольняють ту чи інші особу, що спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Окрім того, за змістом оскаржуваної ухвали слідчим суддею не досліджувалась достатність доказів на підтвердження чи спростування обставин, викладених у заяві ОСОБА_6 .

За наведених вище обставин колегія суддів погоджується з ухвалою слідчого судді про те, що заява ОСОБА_6 від 6 жовтня 2022 року не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, на які міститься посилання у заяві про кримінальне правопорушення, а сама така заява носить характер незгоди ОСОБА_6 з результатами розгляду його скарг вказаною суддею.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для скасування ухвали слідчого судді, а, відтак, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 4 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ _________________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4