ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/574/22 Справа № 712/3875/20 Категорія: ч.2 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 13 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-21.05.2013 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
-10.04.2014 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.185 КК України до З років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано частково не відбуте покарання та визначено остаточне до відбуття покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі;
-23.07.2014 Придніпровським районним судом м. Черкаси на підставі ст.1 п. «Є» ЗУ «Про амністію» 08.04.2014 року звільнений;
-26.01.2016 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі. Вирок змінено Апеляційним судом Черкаської області від 07.07.2016 в частині призначення покарання та визначено остаточне до відбуття покарання 5 років позбавлення волі, звільнено 23.04.2019 відповідно до ухвали суду, умовно - достроково, не відбутий строк 3 місяця 17 днів,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді арешту строком на 4 (чотири) місяця.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_8 залишений попередній у виді особистого зобов`язання.
Строк відбування призначеного покарання обчислюється з моменту звернення вироку до виконання і затримання обвинуваченого ОСОБА_8 .
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування за проведення експертизи №8/179 від 21.02.2020 у розмірі - 628,04 грн.
Вирішено долю речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку районного суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 13.02.2020 близько 09 годин 40 хвилин, знаходячись в приміщенні Управління державної міграційної служби в Черкаській області, що за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 117, де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння умисно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи біля тумби, що знаходиться між терміналами оплати викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон «Меіzu m3 note», вартість якого згідно висновку експерта №8/179 від 21.02.2020 становить 1100,00 грн., після чого з місця вчинення правопорушення зник, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди за зазначену суму.
Не погоджуючись з вироком районного суду в своїй апеляційній скарзі захисник просить змінити в частині призначеного покарання у вигляді 4 місяців арешту у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Призначити Пеленіцину покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 місяців арешту.

При цьому зазначає, що Пеленіцин вже багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканням оточуючих його людей та матері. Пеленіцин у скоєному проявив щиросердне розкаяння та активно сприяв розкриттю злочину, майже зразу після вчинення кримінального правопорушення через свою матір віддав викрадений телефон потерпілій. З урахуванням усіх вищевказаних характеристик та обставин суд мав можливість та законні підстави призначити Пеленіцину менш суворе покарання в межах санкції статті.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, яка просила вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону місцевим судом виконані в повному обсязі.

Дії ОСОБА_8 , кваліфіковані вірно за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Враховуючи ту обставину, що в апеляційній скарзі захисника, що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 висновок про доведеність винуватості та кваліфікацію його дій не оспорюється, який винуватість визнав в повному обсязі та повністю підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення, а висновок суду відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені в порядку ст.349 КПК України, то в даному випадку колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

При призначенні покарання, місцевий суд дотримався вимог ст.50, 65, 66, 67 КК України та врахував Постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, поведінку, який вину в інкримінованому діянні за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, що свідчить про його відношення до скоєного, вчинив нетяжкий злочин, має посередню характеристику за місцем проживання, вчинив один епізод злочинної діяльності, раніше неодноразово судимий, має не зняті та непогашені судимості, наявність пом`якшуючої покарання обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Районний суд дотримуючись загальних засад призначення покарання, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України призначив ОСОБА_8 покарання 4 місяці арешту, яке за своїм розміром та видом є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, є найм`якшим покаранням та наближеним до мінімальної межі покарання, передбаченого санкцією даної статті.

Місцевий суд призначив покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, при цьому врахував особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має не зняту та непогашену судимість, а тому призначення покарання саме в такому розмірі 4 місяці арешту є справедливими та відповідає тяжкості кримінального правопорушення, конкретним обставинам і особливостям особистості обвинуваченого Пеленіцина.
При цьому суть апеляції захисника зводиться до пом`якшення остаточного покарання, з 4 місяців до 3 місяців арешту, тобто до пом`якшення на 1 місяць.
Крім того колегія суддів враховує неодноразові судимості Пеленіцина за злочини проти власності, які не погашені, який належних висновків для себе не зробив, що свідчить про його неготовність до самокерованої поведінки та небажання стати на шлях виправлення, тому доводи захисника про пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_10 не заслуговують на увагу.

Враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який ніде не працює, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняті та непогашені судимості, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_10 .

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права років місяців позбавлення волі, тобто до пом`якшення на є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Місяць, що ніяким чином не впливає на мету покарання, передбаченого ст.65 КК України.

Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».
Переконливих аргументів, які б свідчили про порушення судом приписів статей 50, 65 КК України, або доводили явну несправедливість призначеного Пеленіцину покарання у виді арешту на 4 місяці через його суворість, в апеляційній скарзі не міститься.
Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального кодексу, які були б підставою для скасування або зміни вироку при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

З врахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.1 ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 13 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий-суддя

Судді