Справа № 297/3333/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/42/23 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.01.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора й продовжено строк тримання під вартою до 60 днів, тобто до 05.03.2023 з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) грн., щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави покладено на нього обов`язки: прибувати до слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; без дозволу слідчого, прокурора чи суду не виїжджати за межі Закарпатської області; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який відмовлено.

З матеріалів контрольного провадження вбачається, що 28.10.2022 до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному 17.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000390 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції вказав, що судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні ще не розпочато, ухвала судді від 11.11.2022 про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою втрачає силу 10.01.2023, а визначені ст. 177 КПК України ризики продовжують існувати. Зокрема, ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду підтверджується тим, Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина), що дає реальну можливість обвинуваченому

-2-

покинути територію України поза межами пункту пропуску державного кордону України, а за інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років із конфіскацією майна. Також суд взяв до уваги те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, зокрема щодо наявності в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, та відсутності передбачених ст. 177 КПК України ризиків. Тому, суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення доведено наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а стороною захисту такі не спростовані, у зв`язку з чим щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та у разі внесення застави поклав на обвинуваченого передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 194 КПК України обов`язки, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною. Посилається на те, що досудове розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_5 завершено, обвинувальний акт передано до суду, що свідчить про те, що ОСОБА_5 набув статусу обвинуваченого, проте у клопотанні прокурора вказується на те, що ОСОБА_5 є підозрюваним. Крім того наведені у клопотанні ризики переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином ґрунтуються виключно на припущеннях, так як не підтверджені жодними доказами. Судом першої інстанції не взято до уваги те, що ризики, які існували під час досудового розслідування, суттєво знижуються після завершення досудового розслідування та скерування обвинувального акту до суду, і при цьому, клопотання прокурора не містить викладу обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, як і не містить викладу обставин, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявні ризики, зазначені у клопотанні із посиланням на докази, які підтверджують такі обставини. Факти допиту слідчим суддею у судовому засіданні свідка сторони обвинувачення, відсутності у кримінальному провадженні потерпілих, не призначення будь-яких експертиз та скерування обвинувального акту до суду, безумовно свідчать про те, що заявлені прокурором ризики зменшилися та не свідчать про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. При цьому, звертає увагу на те, що суд першої інстанції задовольняючи клопотання прокурора, виходив з того, що на даний час продовжують існувати ризики, зазначені прокурором, тому обрання іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд вважав не доцільним і недостатньою мірою, оскільки більш м`який запобіжний захід не буде слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування або суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а ризики вказані у клопотанні прокурора не доведені та заявлені ним формально. Разом з тим, вказує на те, що під час затримання ОСОБА_5 17.09.2022 працівники прикордонної служби застосовували щодо нього заходи фізичного впливу та здійснили вистріл з травматичної зброї йому у потилицю, чим спричинили тілесні ушкодження, і за цим фактом 14.11.2022 відомості внесено до ЄРДР за ознаками кримінального

-3-

правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Враховуючи, що обвинувачений отримав травму потиличного відділу голови внаслідок застосування пневматичної зброї, та негативні наслідки від такої травми, які супроводжують обвинуваченого, у вигляді сильних головних болей, сторона захисту вважає, що запобіжний захід тримання під вартою підлягає зміні на більш м`який, який забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження, доводів зворотного клопотання прокурора не містить, та одночасно надасть можливість обвинуваченому пройти медичне обстеження стану здоров`я після отримання поранення, отримати належну медичну допомогу, яка з незалежних від нього причин так і не була йому надана протягом більше як три місяці перебування під вартою. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора, захисника, обвинуваченого, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України не перешкоджає її розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що учасники належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. При цьому береться до уваги і те, що будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин неявки від учасників судового розгляду не надходило, а також те, що прокурор, захисник, обвинувачений не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.

06.03.2023 до початку апеляційного розгляду контрольного провадження по суті, захисник-адвокат ОСОБА_6 подала до апеляційного суду клопотання про відклик апеляційної скарги на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.01.2023 щодо ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали контрольного провадження колегія судів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, оскільки захисник та обвинувачений відмовилися від апеляційної скарги, а інші учасники контрольного провадження апеляційні скарги на ухвалу суду не подавали.

Відповідно до ст. 403 КПК України у разі відмови особи, яка подала апеляційну скаргу, від своїх вимог, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 403 КПК України, а також те, що особа, яка подала апеляційну скаргу відмовилася від апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.01.2023 підлягає закриттю.

Керуючись ст. 403, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження 11-кп/4806/42/23 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.01.2023 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,- закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: