Провадження №1-кс/127/4172/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу, у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000022 від 29.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу, у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 29.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , будучи призначеним відповідно до витягу з наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 235 о/с від 31.12.2020 на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі поліцейський СРПП ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області), маючи спеціальне звання «сержант поліції», тобто будучи працівником поліції, який згідно вимог ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію», під час виконання повноважень є представником держави, законні вимоги якого є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами та відповідно до положень ст. 18 зазначеного Закону зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини, будучи відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», а також пункту 1 примітки до ст. 364 КК України, службовою особою правоохоронного органу, займаючи посаду, пов`язану із здійсненням функцій представника влади, діючи умисно, використовуючи свої службові повноваження, всупереч інтересам служби, вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому владних повноважень, які супроводжувались насильством, за відсутності ознак катування, шляхом нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 за наступних обставин.

Так, відповідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Конституції України ніхто не може бути підданий нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно з ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст. 2 зазначеного Закону завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Положеннями ст. 18 вказаного Закону визначено основні обов`язки поліцейського. Поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Статтею 29 Закону України «Про Національну поліцію» визначеного вимоги до поліцейського заходу.

Поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.

Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції.

Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

Статтею 42 Закону України «Про Національну поліцію» визначено види поліцейських заходів примусу.

Поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу:

1) фізичний вплив (сила);

2) застосування спеціальних засобів;

3) застосування вогнепальної зброї.

Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Статтею 44 Закону України «Про Національну поліцію» визначено порядок застосування фізичної сили.

Поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Поліцейський зобов`язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 згаданого Закону, поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Згідно посадової інструкції поліцейського СРПП ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, затвердженої 12.01.2022, відповідно до своїх обов`язків, у разі отримання інформації про вчинення кримінальних, адміністративних правопорушень або інші події, невідкладно організовує оперативне реагування ГРПП.

Так, згідно розстановки нарядів на 21.04.2022 відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області 21.04.2022 у складі групи реагування патрульної поліції на чергування заступили поліцейський СРПП ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та інспектор СРПП ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8

21.04.2022 о 09:49 до відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області зі спецлінії «102» надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_9 про те, що її співмешканець ОСОБА_7 вчиняє відносно неї домашнє насильство за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 21.04.2022 о 09:55 на вказаний виклик, за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , до будинку АДРЕСА_1 прибув екіпаж СРПП «Капітал-52» у складі поліцейських СРПП ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Після чого, зайшовши до вказаного будинку, ОСОБА_6 залишився у одній із кімнат (коридорі) для складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_7 , щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактом домашнього насильства відносно ОСОБА_9 . При цьому, при складанні адміністративних матеріалів у ОСОБА_6 була наявна зброя автомат АК 74. ОСОБА_8 та заявниця ОСОБА_9 пройшли до житлової кімнати вказаного будинку, де вона надавала пояснення.

У подальшому, 21.04.2022 о 09:58 поліцейський СРПП ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , перебуваючи у одній із кімнат (коридорі) будинку АДРЕСА_1 , будучи службовою особою правоохоронного органу, переслідуючи прямий умисел, направлений на перевищення влади та службових повноважень, а саме на умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, з метою застосування фізичного впливу (сили) до ОСОБА_7 , явно виходячи за межі наданих йому повноважень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи вимоги ст. ст. 18, 29, 42, 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», заздалегідь не попередивши ОСОБА_7 про застосування до нього фізичної сили, не висунувши для виконання будь-які вимоги поліцейського, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 жодного опору чи непокори не чинить, без будь-яких законних підстав, не врахувавши обставин конкретної ситуації, зокрема, відсутності в діях потерпілого будь-якої фізичної непокори, опору, запитав ОСОБА_7 : «Паспорт де», та наніс йому удар в область задньої частини голови невідомим твердим предметом, після цього, неодноразово повторюючи запитання: «Паспорт де» та «Шо ти не знав», ОСОБА_6 наніс близько 3-4 ударів в область голови невідомим твердим предметом, у тому числі, по правій половині задньої поверхні нижньої частини шиї потерпілого ОСОБА_7 , від яких останній почав втрачати свідомість та падати на підлогу.

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії взяв потерпілого попід руки та перемістив його до житлової кімнати вказаного будинку, у якій перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та посадив ОСОБА_7 у крісло та продовжив складання адміністративних матеріалів відносно нього. При цьому ОСОБА_7 знаходився у напівпритомному стані.

У подальшому, ОСОБА_6 завершивши складання адміністративних матеріалів, підійшов до ОСОБА_7 , підняв його за руки з крісла та підвів до столу, який стояв ліворуч від входу до житлової кімнати та при цьому наніс ребром долоні потерпілому три удари по потиличній ділянці шиї. Після чого ОСОБА_7 втратив свідомість. У подальшому ОСОБА_6 посадив ОСОБА_7 до крісла та викликав швидку медичну допомогу.

Внаслідок вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження: закрита хребтово-спинно-мозкова травма передній переломовивих шийного відділу хребта на рівні С6-С7 хребців з розривом міжхребцевого диска, переломом дуговідросткових суглобів зі стенозуванням хребтового каналу та порушенням спинномозкової провідності; компресійно-уламковий перелом тіл С7 хребця; забій С4-С5 хребців та м`яких тканин; забій та компресія спинного мозку на рівні С4-Th1 хребців; об`ємне екстадуральне утворення на рівні С1-С2 зліва, що у відповідності до висновку експерта №623/686 від 16.09.2022 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлися небезпечними для життя в момент заподіяння та є істотною шкодою.

Крім того, відповідно до висновку експерта №123 від 13.03.2023, тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитись від не менше ніж одноразової дії тупого предмету по правій половині задньої поверхні нижньої частини шиї потерпілого, про що свідчать відповідна локалізація та характерні властивості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, та супроводжувалися насильством, за відсутності ознак катування.

Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від 29.04.2022;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом слідчого експерименту свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_12 ;

- висновком експерта №623/686;

- іншими матеріалами кримінального провадження, які отримані у встановленому КПК України порядку у їх сукупності.

ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу та добре обізнаний з формами та методами правоохоронної роботи, що в свою чергу може призвести до незаконної протидії органу досудового розслідування, шляхом впливу на свідків та знищенням речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Таким чином встановлено ризик, передбачений п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, стороною обвинувачення надано докази обставин, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні .

З метою забезпечення об`єктивного, повного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, являється доцільним обрати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 2 місяці, тому слідчий просила клопотання задовольнити.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вважає підозру не обґрунтованою.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, оглянувши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 179 ч. 1 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 29.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України стосовно ОСОБА_6 .

12.04.2023 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 29.04.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_12 ; висновком експерта №623/686; іншими матеріалами кримінального провадження, які отримані у встановленому КПК України порядку у їх сукупності.

На час розгляду клопотання підозра оголошена ОСОБА_6 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України є обґрунтованою, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені слідчим при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя, оцінює в сукупності всі обставини, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного, його відношення до вчиненого правопорушення. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одружений, має вищу освіту, офіційно працевлаштований, раніше не судимий.

Разом з цим, в ході розгляду клопотання доведено актуальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні. Зокрема, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки свою вину у скоєному правопорушенні не визнає, підозрюється у тяжкому злочині, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, є працівником правоохоронних органів та використовуючи своє службове становище, може здійснювати вплив на потерпілого та свідків, незаконно протидіяти органу досудового розслідування, шляхом знищенням речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Аналізуючи вищевказані обставини, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та доведено актуальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього виконання обов`язків строком на 2 місяці, починаючи з 13.04.2023 року, однак в межах строку досудового розслідування:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою у визначений ними час;

- утриматися від спілкування зі свідками, потерпілою ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя