Справа № 489/3717/22
Провадження № 1-кп/489/657/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

13 лютого 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження за №0001168 від 10.11.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 28.12.2011 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 05.12.2014 Ленінським районним судом м. Миколаєва, зач. 2 ст. 186 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 26.07.2019 за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

09.11.2022 близько 10:30 (більш точний час не встановлено) ОСОБА_3 , знаходячись біля буд. 2 по вул. Космонавтів в м. Миколаєві, діючи в умовах воєнного стану, введеного в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому був неодноразово продовжений, останній раз Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, який був затверджений ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_6 , яка в той час сиділа на лавці біля вищезазначеного будинку та, скориставшись відсутністю уваги останньої за своєю сумкою, умисно таємно викрав жіночу сумку, яка для потерпілої матеріально цінності не представляє, в якій знаходився гаманець, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, в якій знаходився телефон «HUAWEI Y5» імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 1575 грн, з сім-картою оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар» з абонентським № НОМЕР_3 , яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, ключі від квартири в кількості 7 штук, які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, що належали ОСОБА_6 .

Після того ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1575 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті, при цьому відмовившись від дачі більш детальних показань. У вчиненому ОСОБА_3 розкаявся та обіцяв не вчиняти кримінальних правопорушень в майбутньому, зазначив, що усвідомив протиправність своїх діянь та просив не призначати суворе покарання.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.11.2022 вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до поліції з приводу того, що 09.11.2022 о 10.30 годин невідома особа біля буд. № 2 по вул. Космонавтів в м. Миколаєві здійснила крадіжку належного їй майна.

Копією гарантійного талону від 21.08.2019 підтверджується марка та модель викраденого обвинуваченим телефону «HUAWEI Y5» імеі НОМЕР_1 .

Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 12.11.2022, останній добровільно видав працівникам поліції телефон «HUAWEI Y 5», імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який придбав у ОСОБА_3 у листопаді 2022 року.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/115-22/9539-ТВ від 23.11.2022, ринкова вартість викраденого телефону марки «HUAWEI Y 5» імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , станом на 09.11.2022 могла становити 1575 грн.

Відповідно до заяви ОСОБА_8 від 10.11.2022, остання добровільно видала працівникам поліції оптичний диск з відеозаписом з камери відеоспостереження з будинку по АДРЕСА_3 за 09.11.2022.

З протоколу огляду предмета від 19.11.2022 вбачається, що слідчим з участ. свідка ОСОБА_7 був оглянутий оптичний диск, на якому зафіксовано, які на ділянці місцевості по провулку Весняному м. Миколаєва 09.11.2022 близько 11.40 годин пробіг із сумкою в руці чоловік, яким, за твердженням свідка ОСОБА_7 , є ОСОБА_3 , у якого він придбав телефон «Хуавей».

Із розписки потерпілої ОСОБА_6 від 13.02.2023 вбачається, що остання отримала викрадений у неї телефон «HUAWEI Y 5» імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до тяжких злочинів, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога не лікувався, у 2004 році проходив амбулаторну консультацію у лікаря психіатра з діагнозом: Соціалізований розлад поведінки», раніше судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків. Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судомне встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який не працює, є раніше судимим, його щирого каяття, добровільного відшкодування завданих збитків, засудження своєї злочинної діяльності, наявності обставин, що пом`якшують покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також ураховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та міри покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, визначеному санкцію ч. 4 ст. 185 КК України, та можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і доцільність застосування ст. 75 КК України, ухваливши звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначаючи тривалість строку випробовування, суд, окрім тяжкості кримінального правопорушення, головним чином враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки, характеризується негативно, тому зазначені обставини вказують на необхідність встановлення трирічного строку для виправлення останнього.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, обвинувачений не затримувався та відносно нього запобіжний захід не застосовувався.

Оскільки суд прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, тому відсутні підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі статей 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 13 лютого 2023 року.

Речові докази:

- телефон марки «HUAWEI Y 5» імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 ;

- диск з відеозаписом з камери відеоспостереження з будинку по АДРЕСА_3 - зберігати в матеріалах судової справи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн 24 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набранням вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1