Справа № 526/2941/22
Провадження № 1-кп/526/177/2023

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000618 від 01.12.2022 відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Ціпки Гадяцького району Полтавської області, громадянин України, освіта середня, одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

30 листопада 2022 року в умовах дії в Україні воєнного стану, у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на вчинення крадіжки сінажу з багаторічних трав, належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-край» з території МТФ №2 ТОВ «Веприк Плюс», що розташована на околиці с.Ціпки Миргородського району Полтавської області.

Реалізуючи свій умисел, того ж дня, ОСОБА_5 на мотоциклі МТ-10-36 з встановленим на ньому реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 ПОУ, номер двигуна НОМЕР_2 з боковим причепом та приєднаним до нього позаду саморобним причепом вирушив до місця вчинення кримінального правопорушення.

30.11.2022 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 на вказаному транспортному засобі прибув до силосної ями МТФ №2 ТОВ «Веприк плюс», де зберігається належний ТОВ «Агро-край» сінаж з багаторічних трав. В даному місці ОСОБА_5 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном та таким чином власне незаконне збагачення, за допомогою господарчих вил набрав сінаж з багаторічних трав до кузову бокового причепа мотоцикла МТ-10-36 та приєднаного до даного транспортного засобу саморобного причепа. Заповнивши ємкості кузовів повністю ОСОБА_5 почав залишати з викраденим сінажем з багаторічних трав загальною масою 550 кг місце вчинення ним злочину, везучи викрадене майно з місця його зберігання до місця свого проживання.

У цей момент, коли ОСОБА_5 , виїжджав з території МТФ та ще не мав можливості розпорядитися викраденим сінажем як своїм власним, його протиправні дії були помічені директором ТОВ «Веприк-плюс» ОСОБА_6 та головним ветеринарним лікарем ОСОБА_7 , які здійснювали об`їзд об`єктів даного підприємства та які припинили описані протиправні дії.

Отже ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був викритий іншими особами.

Таким чином за наведених обставин ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на крадіжку в умовах воєнного стану, належного ТОВ «Агро-край» 550 кілограм сінажу з багаторічних трав вартістю 467 (чотириста шістдесят сім) гривень 50 копійок.

Суд визнає винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і кваліфікує його дії як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що викрадав 550 кілограм сінажу з багаторічних трав для власних потреб. Викрадене було вилучено та повернуто власнику.

Представник ТОВ «Агро-край» в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, так як фактичні обставини справи ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і при відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ст. 65 - 67 КК України, а також позиції та роз`яснення Верховного Суду України.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно роз`яснень п.п.1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Разом з цим, суд вважає необхідним в даному випадку врахувати роз`яснення п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, тощо.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає за можливе при призначенні покарання застосувати відносно ОСОБА_5 положення ч.1 ст. 69 КК України, врахувавши в якості обставин справи, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, позитивну характеристику за місцем проживання, та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, у виді громадських робіт.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України .

Суд також вважає, що з ОСОБА_4 слід стягти процесуальні витрати за проведені у справі експертизи.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт.

Стягти з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 755 гривень 12 коп.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гадяцького районного суду від 2 грудня 2022 року з сінажу з багаторічних трав загальною масою 550 кг, який належить Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-край», юридична адреса: Полтавська область, Миргородський район, місто Гадяч, вулиця Лохвицька, 29, директором якого є ОСОБА_8 та мотоциклу МТ-10-36, чорного кольору, з встановленим на ньому реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 ПОУ, номер двигуна НОМЕР_2 та саморобним причепом, документально підтверджені дані щодо власника яких відсутні, які перебували у користуванні та у фактичному володінні на час вилучення у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

Речові докази: 550 кілограм сінажу з багаторічних трав повернути ТОВ «Агро-край», мотоцикл МТ-10-36, чорного кольору, з встановленим на ньому реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 ПОУ, номер двигуна НОМЕР_2 та саморобним причепом повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1