Єдиний унікальний номер 205/9045/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ДВК (№89)» - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.03.2015 року за ч.2 ст.15, п.п.1,7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.11.2015 року вказаний вище вирок змінено в частині призначеного покарання - до позбавлення волі на строк 13 років.

Станом на 03.03.2023 року засуджений відбув більше строку покарання.

В клопотанні засуджений і його захисник просили суд звільнити засудженого умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вказаним вище вироком суду.

Суд, заслухавши засудженого і його захисника, які просили задовольнити клопотання, посилаючись на його обґрунтованість і наявність, в тому числі, гарантії працевлаштування ОСОБА_6 в разі звільнення його умовно-достроково, прокурора, який заперечував проти його задоволення, і представника адміністрації колонії, який вважав, що клопотання засудженого необхідно розглянути на розсуд суду, дослідивши доводи клопотання та надані адміністрацією установи матеріали з особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України, однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право-слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше вже був судимий за вчинення умисних злочинів, при цьому належних висновків для себе не зробив, свою правову поведінку і відношення до суспільства не змінював, і маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив ряд нових умисних тяжких і особливо тяжких злочинів, за які на даний час і відбуває покарання.

З характеристики та матеріалів особової справи на засудженого слідує, що за час відбування покарання останній характеризується негативно, непрацевлаштований з незалежних від нього причин, при цьому за весь період відбування покарання у виді позбавлення волі у різних виправних установах мав 36 (тридцять шість) дисциплінарних стягнень і лише 2 (два) дисциплінарних заохочення.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах - без ізоляції від суспільства.

Приймаючи дане рішення, суд керується вимогами ст.370 КПК України, згідно якої судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Крім того, судом враховано і значний строк невідбутого засудженим покарання.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -