печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000222 від 11.02.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2023 старший слідчий слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Печерської окружної Прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000222 від 11.02.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0000222 від 11.02.2022 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, в порушення вимог Законів України від 15 лютого 1995 року "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", з метою вчинення умисних злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та незаконним збутом наркотичного засобу - метадон (фенадон), у невстановлену досудовим розслідуванням дату, але не пізніше 12.09.2022, невстановлений досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, у невстановленої досудовим слідством особи, незаконно придбали з метою збуту кристалічну речовину білого кольору масою не менше 2, 015 г, яка містить у своєму складі наркотичний засіб - метадон (фенадон) загальною масою не менше 1, 572 г.

Незаконно придбавши за вищевказаних обставин кристалічну речовину білого кольору масою не менше 2, 015 г, яка містить у своєму складі наркотичний засіб - метадон (фенадон) загальною масою не менше 1, 572 г, ОСОБА_5 з ОСОБА_7 розпочали її незаконно зберігати при собі та в подальшому за місцем їх мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_1 до 14 години 30 хвилин 12.09.2022.

12.09.2022, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 з ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи злочинний умисел спрямований на незаконний збут наркотичного засобу - метадон (фенадон), з корисних спонукань за грошові кошти в сумі 4 000 гривень, незаконно збули ОСОБА_8 , який проводив оперативну закупку та щодо якого застосовані заходи безпеки, 10 запаяних пакетів у яких містилась кристалічна речовина білого кольору масою 0, 201 г, 0, 208 г, 0, 190 г, 0, 205 г, 0, 219 г, 0,194, 0, 201, 0,212 г, 0, 192 г, 0, 193 г, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено- метадон (фенадон), загальною масою 1, 572 г.

Цього ж дня, в період часу з 15 години 10 хвилин до 15 години 30 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, бул. Перова, 32, працівники поліції вилучили у ОСОБА_8 , який проводив оперативну закупку та щодо якого застосовані заходи безпеки - 10 запаяних пакетів у яких містилась кристалічна речовина білого кольору масою 0, 201 г, 0, 208 г, 0, 190 г, 0, 205 г, 0, 219 г, 0,194, 0, 201, 0,212 г, 0, 192 г, 0, 193 г, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено- метадон (фенадон), загальною масою 1, 572 г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 наркотичних засобів, обіг яких обмежено» в «Таблиці 2», відноситься до наркотичного засобу, а відповідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», «Таблиця 1 невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» якщо маса метадону (фенадону) в речовині становить 1, 572 г. це є невеликий розмір.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

23.03.2023, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлені обставини, які дають обґрунтовані підстави стверджувати, що підозрюваний вчинив інкриміновані йому вищевказані кримінальні правопорушення, підтверджують матеріали кримінального провадження, зокрема: рапорт від 28.11.2023, протокол огляду від 12.09.2022, висновок експерта від 08.11.2022 №СЕ-19/111-22/38296-НЗПРАП, протокол огляду покупця від 12.09.2022, протокол огляду грошових коштів, які будуть використані під час проведення оперативної закупки від 12.09.2022, протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 15.12.2022, протокол про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 13.09.2022, протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 27.10.2022, протокол про результати проведення аудіо, відео контролю особи від 19.11.2022, протокол допиту свідка ОСОБА_8 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 , огляд місця події від 28.11.2022, висновк експерта від 16.01.2023 №СЕ-19/111-22/51836 , протокол огляду покупця від 28.11.2022, протокол про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 29.11.2022, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 29.11.2022, протокол про результати проведення аудіо, відео контролю особи від 20.01.2023.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років позбавленням волі, враховуючи при цьому наявність ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини, на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні захисник заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши про безпідставність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із відсутністю ризиків заявлених прокурором, які обумовлюють можливість застосування найсуворішого запобіжного заходу, вказавши на необґрунтованість пред`явленої підозри. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000222 від 11.02.2022 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

23.03.2023, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Luigi Ferrari Bravo v. Italy» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Murray v. the United Kingdom» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Cloot v. Belgium, § 40, серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Крім того, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Jarzynski v. Poland, § 43).

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваної, що остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що їй було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування триває, встановлюється місцезнаходження інших учасників та свідків, а перебування підозрюваного на волі буде сприяти його переховуванню та перешкоджатиме викриттю; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані, які характеризують останню, як особу, вік та стан здоров`я підозрюваної, наявність соціальних зв`язків, сімейний стан та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак клопотання підлягаю задоволенню.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , дані, які характеризують особу підозрюваної, її вік, сімейний, майновий стан та стан здоров`я, її репутацію, наявність судимостей. Окрім цього, враховано й наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава у сумі 999 790 грн. з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що при написанні повного тексту ухвали, було виявлено описку при складанні короткого тексту, а саме у резолютивній частині ухвали слідчого судді пропущено абзаци щодо визначення застави, а саме:

«Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 372,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає у сумі 999 790 гривні, зобов`язавши підозрювану ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину згідно переліку зазначеного слідчим;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрювана ОСОБА_5 зобов`язана не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу внести кошти на вищевказаний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 в тому числі до фактичного внесення коштів на зазначений рахунок, підозрювана та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.».

Згідно ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні, а тому слід вважати написаними у резолютивній частині судового рішення вище вказані абзаци.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.05.2023 у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000222 від 11.02.2022.

Встановити строк дії ухвали до 25.05.2023.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1