Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2950/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно непрацевлаштованого, який фактично проживає в будинку, який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :03:129:0154, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, який притягувався до кримінальної відповідальності:

- 28.05.2021, направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 289 КК України, до Оболонського районного суду м. Києва, рішення відсутнє,

про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внесене у кримінальному провадженні № 0001949 від 23.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , як слідча групи слідчих у кримінальному провадженні, звернулася до суду з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, в якому просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України у межах строку досудового розслідування з можливістю внесення застави визначеній попередньою ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Подільського УП ГУ Національної поліції в місті Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001949 від 23.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

У невстановлений досудовим розслідуванням місці та часі, але не пізніше 23 вересня 2022 року, близько 03 години 30 хвилин, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, який останній виявив за адресою: м Київ, пр. Правди, 31-А.

У зазначений вище день, час і місці, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, вартістю 599 730, 00 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, діючи умисно, таємно, переконавшись, що за його неправомірними діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу замку дверей автомобіля, відчинив їх та проник до салону.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні автомобіля, сів на водійське сидіння та шляхом зламу замка запалення привів у дію двигун. В подальшому, поїхав від місця скоєння злочину до заздалегідь орендованого гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно вилучив транспортний засіб із володіння ОСОБА_7 , всупереч його волі.

Таким чином, ОСОБА_5 реалізував до кінця свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 599 730, 00 грн.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, українець, громадянин України, який має середню-спеціальну освіту, не одружений, офіційно непрацевлаштований, який фактично проживає в будинку, який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :03:129:0154, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, який притягувався до кримінальної відповідальності: 28.05.2021, направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 289 КК України, до Оболонського районного суду м. Києва, рішення відсутнє, якому 27.12.2022 повідомлено про підозру у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, а саме:

1.Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 від 23.09.2022;

2.Протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23.09.2022;

3.Протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 10.05.2022;

4.Протокол огляду місця події від 23.09.2022;

5.Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 23.09.2022;

6.Доручення на проведення слідчих (розшукових) дій;

7.Ініціативний рапорт УКР;

8.Клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів;

9.Доручення на проведення слідчих (розшукових) дій;

10.Ухвала про тимчасовий доступ до речей і документів;

11.Протокол про тимчасовий доступ до речей і документів;

12.Відомості з ОЛХ;

13.Клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів;

14.Рапорт о/у ВКП;

15.Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 24.09.2022;

16.Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 28.09.2022;

17.Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 20.10.2022;

18.Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 від 08112022;

19.Постанова про призначення транспортно-товарознавчої експертизи;

20.Висновок транспортно-товарознавчої експертизи;

21.«Досьє» на гр. ОСОБА_5 ;

22.Оптичний носій інформації;

23.Протокол огляду відеозапису від 20.11.2022;

24.Протокол про результати спостереження за місцем від 09.11.2022;

25.Ініціативний рапорт УКР з додатками;

26.Ініціативний рапорт ВКП;

27.Інформація з БТІ;

28.Характеризуючі матеріали на гр. ОСОБА_5 .

29.Довідка меморандум;

30.Постанова про проведення НСРД

31.Протокол про результатами спостереження за місцем від 28.11.2022;

32.Протокол огляду відеозапису від 15.12.2022;

33.Протокол обшуку за адресою: АДРЕСА_2, від 26.12.2022;

34.Протокол обшуку марки «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2від 26.12.2022;

35.Повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

36.Постанова від 17.01.2023 про проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів.

37.Постанова від 17.01.2023 про проведення молекулярно-генетичної експертизи.

38.Постанова від 19.01.2023 про проведення портретної експертизи експертам.

39.Постанова від 06.02.2023 про проведення молекулярно-генетичної експертизи.

40.Постанова від 08.02.2023 про проведення фототехнічної експертизи.

41.Постанова від 09.02.2023 про проведення молекулярно-генетичної експертизи.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне провадження передбачене ч. 3 ст. 289 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з конфіскацією майна.

Відносно ОСОБА_5 слідчий просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки орган досудового слідства вважає, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 :

1)зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

2) вчинити інше кримінальне правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є актуальним, тому що усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду. Максимальна санкція статті, що інкримінуються, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Міцність соціальних зв`язків підозрюваного також не є достатньою для запобіганню переховуванню, зокрема офіційна робота у підозрюваного відсутня, як відсутнє встановлене джерело існування.

На той факт, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення вказує характер вчиненого злочину, зокрема його спланованість, підготовка до вчинення, залучення співучасника, а також спосіб заволодіння чужим майном.

Крім того, стосовно ОСОБА_5 28.05.2021, направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 289 КК України, до Оболонського районного суду м. Києва, рішення на даний час відсутнє. Тобто, підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків є актуальним.

На той факт, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків вказує те, що з копій матеріалів клопотання обвинуваченому відомо місце проживання вказаних осіб.

Таким чином, існує реальна можливість протиправного незаконного впливу на них з метою зміни показань. Показання потерпілого та свідків мають вирішальне значення для повноти та об`єктивності встановлення фактичних обставин у провадженні. Вплив на свідків матиме негативні наслідки для судового розгляду.

Усе вище наведене вказує на те, що необхідно продовжити застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи відносно підозрюваного не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконанню процесуальних рішень у провадженні.

Орган досудового розслідування вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 289 КК України.

Відповідно ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, яка становить триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - тобто 744 300 гривень.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що ризики, за якими стосовно підозрюваного було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є актуальними на теперішній час і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби. Захисник вважає що ризики передбачені ст. 177 КПК України не підтверджені. Підозрюваний сприяє стороні обвинувачення у ході розслідування кримінального правопорушення, має міцні соціальні зв`язки, проживає з цивільною дружиною, має неповнолітню дочку. В іншому кримінальному провадженні у 2021 році вніс заставу та не порушував покладених на нього обов`язків слідчим суддею.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001949, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням місці та часі, але не пізніше 23 вересня 2022 року, близько 03 години 30 хвилин, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, який останній виявив за адресою: м Київ, пр. Правди, 31-А.

У зазначений вище день, час і місці, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, вартістю 599 730, 00 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, діючи умисно, таємно, переконавшись, що за його неправомірними діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу замку дверей автомобіля, відчинив їх та проник до салону.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні автомобіля, сів на водійське сидіння та шляхом зламу замка запалення привів у дію двигун. В подальшому, поїхав від місця скоєння злочину до заздалегідь орендованого гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно вилучив транспортний засіб із володіння ОСОБА_7 , всупереч його волі.

Таким чином, ОСОБА_5 реалізував до кінця свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 599 730, 00 грн.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також оцінити чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя бере до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд крім дотримання процесуальних норм національного законодавства має перевірити обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У той же час, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Таким чином, оцінюючи обґрунтованість підозри, суд не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

А відтак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні слідчої дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні

ОСОБА_5 інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені в судовому засіданні додані до клопотання документи, на даний час, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).

Таким чином, зі спливом такого часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися і продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інші кримінальні правопорушення; переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність об`єктивних обставин для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на необхідність завершення досудового розслідування.

Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі дані щодо особи підозрюваного. Вказане в сукупності свідчить про низький рівень правової свідомості підозрюваного, схильність до злочинної поведінки без явних для того мотивів. При цьому, аналізуючи дії підозрюваного, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що даний злочин характеризуються особливою суспільною небезпекою, що дає всі підстави вважати, що останній може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні прокурором, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного від органів досудового розслідування залишається актуальним, оскільки вивчення даних про особу підозрюваного встановлено, що він не перебуває в зареєстрованому шлюбі, а тому, під важкістю відповідальності, підозрюваний, може переховуватись від органу досудового розслідування.

Оцінюючи ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід звернути увагу на позицію Суду щодо скоєння правопорушень: серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії).

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що існують певні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Зазначене свідчить, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характер та обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Тим самим, ризики, що були враховані при обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати.

Наданими слідчим документами кримінального провадження підтверджена необхідність виконання органом досудового розслідування слідчих та процесуальних дій, вказаних у клопотанні. Вказані слідчі дії не могли бути закінчені у встановлений строк досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням даних про особистість підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення, обставин його вчинення, характер вчиненого кримінального правопорушення, соціальну небезпечність, застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неможливим.

Таким чином, клопотання слідчого є обґрунтованим, заснованим на законі, доводи прокурора знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, з огляду на строк досудового розслідування.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що у органу досудового розслідування обґрунтовано виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , необхідного і достатнього для завершення досудового розслідування, а відтак внесене клопотання підлягає задоволенню із раніше визначеним розміром застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внесене у кримінальному провадженні № 0001949 від 23.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 (шістдесят) днів, до 21.05.2023 року (включно) у межах строку досудового розслідування, із збереженням раніше визначеної ухвалою слідчого судді від 23.02.2023 року застави в розмірі 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 800 (п`ятсот тридцять шість вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м. Києва для внесення застави: Реквізити депозитних рахунків для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA1012089, при внесенні якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - звільнити.

У разі звільнення, при внесенні застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-з`являтися до слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві, прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва або Подільського районного суду м. Києва (залежно від стадії кримінального провадження) за першим викликом на визначений посадовою особою час;

-не відлучатися з с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області без дозволу слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві, прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва або Подільського районного суду м. Києва (залежно від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві, прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва або Подільський районний суд м. Києва про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження);

-заборонити спілкуватись зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (за наявності).

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Подільського районного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали скерувати слідчому Подільського УП ГУНП у м. Києві та начальнику Київського слідчого ізолятора - для виконання, прокурору та захиснику - для відома.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали - до 21.05.2023 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 27.03.2023 р. о 15 год. 00 хв.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1