КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/711/2022 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 21.01.2021щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 21.01.2021
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, 2007 та 2018 років народження, офіційно не працюючого, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 11.07.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ст.70 КК України до 2 років 2 місяців 10 днів обмеження волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 місяців.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки. Згідно із ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судом визнано доведеним, що 11.07.2019 року близько 04 год. 52 хв. за адресою м. Київ, вул. Урлівська, 36, працівники поліції одягнені в однострій із закріпленими нагрудними знаками, виконуючи свої службові обов`язки, визначені ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», зупинили ОСОБА_9 , висунули усну вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу. ОСОБА_9 , виражаючись нецензурною лайкою, поводив себе агресивно та намагався дістати з сумки предмет, схожий на пістолет. Працівники поліції неодноразово висунули ОСОБА_9 законні вимоги припинити протиправні дії, однак він, усвідомлюючи, що співробітники поліції є працівниками правоохоронного органу, знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків, не реагуючи на їх законні вимоги, нецензурно лаявся, погрожував їм фізичною розправою та поводив себе по відношенню до них агрессивно. На неодноразові законні вимоги припинити протиправні дії останній не реагував, у зв`язку із чим співробітники поліції, діючи згідно зі ст.ст. 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», застосували до ОСОБА_9 заходи примусу: фізичний вплив, спеціальний засіб кайданки. Під час затримання ОСОБА_9 чинив опір працівникам правоохоронного органу шляхом активної фізичної протидії: пручався, намагався збити їх з ніг, руками хапав за формений одяг, штовхався та виривався.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційу скаргу, в якій порушує питання про скасування вироку Дарницького районного суду міста Києва від 21.01.2021 щодо ОСОБА_9 та закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що у матеріалах справи відсутні докази винності ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 642 КК України; докази, на які послався суд у вироку, одержані незаконним шляхом, а тому є неналежними та недопустимими, зокрема відеозапис з нагрудної відеокамери працівника поліції отриманий у спосіб, не передбачений КПК України; показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не підтверджують чинення опору співробітникам поліції; протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення складений о 10:20 та 11:10, а відомості до ЄРДР внесені 11:34 год.; показання потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 - не відображають відповіді на питання, які ставила сторона захисту, та не узгоджуються із фактичними обставинами події.

Потерпілі, повідомлені належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду судового засідання, не з`явилися, суду причини свого неприбуття не повідомили; заяв та клопотань від них не надходило.

Під час апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
У своєму клопотання обвинувачений зазначив, що йому роз`яснені правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України і він не наполягає на розгляді кримінального провадження в загальному порядку.
Колегія суддів, розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, вислухавши думку захисника, який просив звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності; прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, перевіривши наявність процесуальних підстав, дійшла висновку про задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника.
Відповідно вимог ч. 4 ст. 286 КПК України у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили, та закриває кримінальне провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкція ч. 2 ст. 342 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на строк до двох років.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Як установлено із матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України, ОСОБА_9 вчинив 11 липня 2019 року.

Отже із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення 11 липня 2019 року строк притягнення його до кримінальної відповідальності на час розгляду кримінального провадження в апеляційному судді на підставі ч. 1 ст. 49 КК України закінчився.
Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання ОСОБА_9 та його захисника про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України необхідно задовольнити, звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 342 КК України, вирок скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрити.
Керуючись ст. ст. 49, 376, 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника

ОСОБА_8 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 342 КК України.
Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 21.01.2021 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, скасувати.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 342 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити у зв`язку із закінчення строків, передбачених ст. 49 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: _______________ ______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4