Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1684/20
Провадження № 1-в/542/5/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари подання провідного інспектора Полтавського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Нехвороща Машівського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, офіційно не працюючого, -

в с т а н о в и в :

Провідний інспектор Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням, в якому просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_5 та направлення його для відбування призначеного вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.02.2021 покарання з підстав неодноразового порушення останнім обов`язків, покладених вказаним вироком суду.

В обгрунтування клопотання посилалася на те, що засуджений допустив одну неявку до центру зайнятості та не перебуває на обліку в Новосанжарській районній філії Полтавського ОЦЗ як безробітній.

В судовому засіданні представник Полтавського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області подання підтримала, просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Пояснення надала аналогічні, викладеним у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання, вважав, що відсутні підстави для його задоволення, оскільки ОСОБА_5 за час іспитового строку нового кримінального правопорушення не вчинив, до адміністративної відповідальності не притягувався, на реєстрацію до органу пробації постійно з`являвся, на облік до Новосанжарського районної філії Полтавського ОЦЗ не став з об`єктивних причин.

Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що до Новосанжарської районної філії Полтавського ОЦЗ допустив одну неявку. Вказав, що за другим направленням він звертався до Новосанжарської районної філії Полтавського ОЦЗ, але його не поставили на облік як безробітнього у зв`язку з відсутністю необхідних документів.

Заслухавши пояснення представника органу пробації, засудженого, думку прокурора, вивчивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд дійшов таких висновків.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Встановлено, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.02.2021 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі,

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання за вказані вище кримінальні правопорушення ОСОБА_5 визначено за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Згідно з приписами п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 був поставлений на облік до Новосанжарського районного сектору з питань пробації та постановою від 30.03.2021 йому призначено дні явки на реєстрацію- 1, 2 та 3 вівторок кожного місяця.

В поданні провідний інспектор посилалася, зокрема на обставини, які вже судом досліджувалися та яким надано судом відповідну оцінку, за результатом якої ухвалою суду у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 було відмовлено.

Положеннями ч. 6 ст. 166 КВК України визначено, що у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Встановлено, що клопотання Полтавського РС № 6 філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області обгрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_5 не перебуває на обліку в Новосанжарській районній філії Полтавського ОЦЗ як безробітний та не звернувся до центру зайнятості за направленнями від 03.01.2023.

Інші обставини, що зазначені в поданні органу пробації вже були предметом розгляду суду при вирішенні питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання. За результатами якого були прийняті відповідні рішення.

Надаючи оцінку підставам поданого до суду клопотання та доказам на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.

Суд знаходить необгрунтованим посилання органу пробації як на підставу для скасування іспитового строку засудженому неперебування останнього на обліку у центрі зайнятості.

Так, з пояснень учасників судового провадження в судовому засіданні встановлено той факт, що за направленням органу пробації від 17.01.2023 до центру зайнятості засуджений ОСОБА_5 з`явився.

Зазначене також підтверджується матеріалами особової справи- листом Новосанжарської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 07.02.2022 №29.

При цьому, у центрі зайнятості засуджений отримав послуги з роз`яснень чинного законодавства про зайнятість, зокрема, щодо необхідності надання додаткових документів для постановки його на облік як безробітного.

Щодо неявки до центру зайнятості за направленням від 03.01.2023 засуджений ОСОБА_5 пояснив, що у зв`язку з відсутністю у нього всіх необхідних документів він не з`явився до центру зайнятості. Натомість, в цей день звернувся до сільської ради з метою отримання там необхідної інформації.

Разом з тим, як письмові, так і усні пояснення представника органу пробації не містять будь-яких відомостей та не підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами щодо умисного ухилення засудженого від постановки на облік як безробітного. Натомість, матеріалами справи підтверджено та в судовому засіданні встановлено, що від явки до центру зайнятості він не ухилився.

Згідно з частинами 1-4 статті 166 Кримінального-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Однак, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки поведінка засудженого не свідчить про злісне небажання останнього ставати на шлях виправлення, інших належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.

Судом встановлено, і таке підтверджується матеріалами особової справи та поясненнями учасників судового провадження, що засуджений протягом іспитового строку не вчинив нового кримінального правопорушення, до адміністративної відповідальності не притягувався, з 15.11.2022 жодного разу не допустив порушення обов`язку щодо явки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б беззаперечно свідчили про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, а отже без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №20/2021 відносно ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність достатніх і переконливих підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Судом встановлено, що іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_5 було звільнено від відбування призначеного покарання на час розгляду подання не закінчився, а тому особова справа підлягає поверненню до Полтавського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання провідного інспектора Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали оголошено о 09 год 00 хв 21 лютого 2023 року.