21.03.2023
Справа № 642/1194/23
Провадження № 1-кс/642/693/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000116 від 04.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на легковий автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», 2006 року випуску, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 25.03.2015- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання, буд.32, оскільки вказаний автомобіль має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ, та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного автомобіля іншим особам.

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, що у провадженні СД ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000116 за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Під час проведення досудового розслідування попередньо було встановлено, що 29.07.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здала в оренду автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , 2006 року випуску, vin НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , який належить їй на праві власності, чоловіку на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, 01.03.2023 ОСОБА_5 у мережі інтернет, а саме на сайті «Авторіа», вона побачила об`яву про продаж її автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 . Після чого, ОСОБА_5 зателефонувала орендарю ОСОБА_6 , але номер його телефона був недоступний, у зв`язку із чим потерпіла звернулася до поліції

07.03.2023 було внесено до ІП «Гарпун» автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , 2006 року випуску, vin НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

07.03.2023 до ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від чергового ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про те, що 07.03.2023 у м. Запоріжжя по вул. Патріотична, 68, був виявлений автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , який знаходиться у розшуку по базі «Гарпун» за ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Надалі з необхідністю невідкладного прийняття рішення, пов`язаного з встановленням причин скоєння правопорушення, 07.03.2023 з 20 год. 00 хв. по 20 год. 25 хв. біля будинку № 32 по вул. Возз`єднання в м. Запоріжжя, т.в.о начальника сектору дізнання відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області проведено огляд місця події, під час якого вилучено автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 25.03.2015- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

У подальшому легковий автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 поставлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання, буд.32.

Таким чином, у вказаній події вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України тобто, cамоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті предметів, а саме легкового автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , 2006 року випуску, vin НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 25.03.2015- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , шляхом надання можливості дізнавачу та прокурору зберігати легковий автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів центру забезпечення ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів - транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.

Відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України прокурор звертається до суду з клопотанням про арешт майна третьої особи.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази, є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказаний в клопотанні легковий автомобіль має значення для досудового розслідування, а також може бути доказом у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор та дізнавач клопотання підтримали, підтвердили доводи, викладені у клопотанні на його обгрунтування, просили його задовольнити у повному обсязі.

Власника майна ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечувала, просила дати можливість користуватися автомобілем.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).

Із матеріалів клопотання прокурора вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на легковий автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», 2006 року випуску, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 25.03.2015- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження, який перебуває на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання, буд.32.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити прокурору Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1