Житомирський апеляційний суд
Справа №287/155/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6

представника потерпілої: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000003 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Олевського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2022 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні має двох неповнолітніх дітей, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, засуджено

- за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 5611,27 грн. (п`ять тисяч шістсот одинадцять гривень двадцять сім копійок) .

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча) гривень.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Металевий рожково-накидний ключ - повернуто власнику ОСОБА_10 .

встановила:

Як зазначено у вироку, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 06.01.2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час вона перебувала за місцем власного проживання, а саме в АДРЕСА_2 . В цей же ж день та час в останньої виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 через ревнощі до свого чоловіка. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 гр. ОСОБА_6 , зайшовши до підсобного приміщення, яке розташоване на території домогосподарства, помітила металевого рожково-накидного ключа марки «King Roy 18101 Germany Chrome-Vanadium 27» та взяла його з собою. В ході чого близько 19.00 год. остання проходила по навісному мосту, який розташований в м. Олевськ Коростенського району Житомирської області, що поблизу вул. Олени Пчілки. Проходячи по навісному мосту, остання побачила ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи на території навісного мосту, за допомогою металевого рожково-накидного ключа марки «King Roy 18101 Germany Chrome-Vanadium 27», який мала при собі, нічого не пояснюючи, застосовуючи власну фізичну силу та тримаючи в руках вищевказаний металевий ключ, ззаду нанесла один удар ключем по голові ОСОБА_9 від чого остання впала на дерев`яний виступ, який розташований на вказаному навісному мості.

В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , сівши зверху на ОСОБА_9 та тримаючи в руках металевий рожково-накидний ключ марки «King Roy 18101 Germany Chrome-Vanadium 27», продовжила наносити вказаним ключем удари по голові ОСОБА_9 , таким чином спричинивши їй тілесні ушкодження.

В результаті чого ОСОБА_6 заподіяла ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді рани у лівій тім`яній ділянці та рани в правій тім`яній ділянці, садно правої періорбітальної ділянки, синець правої скроневої ділянки, які супроводжувались ЗЧМТ, струсом головного мозку, які відповідно до висновку експерта № 9 від 21.01.2021 року по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних у ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуюсь з вироком суду першої інстанції, потерпіла ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання передбачене ч. 2 ст. 125 КК України та задовольнити заявлений цивільний позов в повному обсязі.

Апелянт вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання у виді штрафу не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої через його м`якість.

Крім того оскаржує правову кваліфікацію вчиненого щодо неї кримінального правопорушення.

Вважає, що ОСОБА_11 мала намір вчинити відносно неї більш тяжкий злочин, а саме, передбачений ч. 2. ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Також ОСОБА_11 після того як не змогла завершити свій умисел на вбивство, вирішила вкрасти належні їй речі, а саме рюкзак з її особистими речами для тренувань, а тому дії ОСОБА_11 також необхідно було кваліфікувати за ст. 186 КК України.

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції підійшов до вирішення питання визначення ціни позову не вірно, неправильно оцінив події та протиправність дій обвинуваченої, протиправність її поведінки по відношенню до потерпілої і таким чином невірно оцінив заподіяний розмір моральної та матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представника потерпілої, який підтримав апеляційну скаргу потерпілої, заперечення обвинуваченої та прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Так, у відповідності до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку є обов`язковим відповідне зазначення формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Разом з цим, як вбачається з оскаржуваного вироку, судом першої інстанції у мотивувальній частині вироку суду викладено зміст обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_6 , в ході досудового розслідування за ч.2 ст. 125 КК України.

Формулювання обвинувачення, яке суд визнав доведеним, суд у вироку не навів.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Недотримання судом першої інстанції при складанні вироку положень ст. 374 КПК України, що полягає у не встановленні судом фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою за яке вона засуджена є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Також, згідно з п.2 ч.1 ст. 407 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Положення викладені у п. 4 ч.1 ст. 411 КПК України визначають, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Як вважає апеляційний суд у вироку щодо ОСОБА_6 суд першої інстанції припустився істотних суперечностей в своїх висновках.

Так, у мотивувальній частині вироку судом неодноразово зазначено, що надані стороною обвинувачення докази повністю підтверджують фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а ОСОБА_6 досудовим розслідуванням обвинувачувалася у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій за допомогою металевого рожково-накидного ключа.

Однак, в іншій частині своїх висновків суд першої інстанції вказав, що визнає не підтвердженими обставини спричинення обвинуваченою тілесних ушкоджень потерпілій за допомогою металевого ключа, але встановлених ним обставин заподіяння потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не навів.

Вказані порушення кримінального процесуального закону свідчать, що ухвалений судом вирок не можна визнати законним та обґрунтованим у зв`язку з чим він не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки такий недолік суд апеляційної інстанції, виходячи з меж апеляційного розгляду самостійно виправити не може.

Враховуючи допущені судом порушення кримінального процесуального законодавства його суперечливі висновки щодо визнання частини обвинувачення не підтвердженим, а також щодо призначеного ОСОБА_6 покарання, вирішення цивільного позову є передчасними, а доводи апеляційної скарги потерпілої про несправедливість призначеного покарання через його м`якість, необґрунтованої відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди обґрунтованими та такими, що підлягають ретельній перевірці при новому розгляді кримінального провадження.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги потерпілої про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_6 на ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ст. 186 КК України, оскільки такі вимоги не узгоджуються з положеннями ст. 337 КПК України.

Як визначено чт. 377 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта і суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: