Справа № 296/3446/23
УХВАЛА

Іменем України

18 квітня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бейрут, Ліванська Республіка, громадянина Лівану, маючого посвідку на постійне місце проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 23.03.2016, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування відомості щодо яких внесено до ЄРДР за № 0000112 від 12.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , маючи контроль підприємствами, які здійснюють господарську діяльність пов`язану із розведенням великої рогатої худоби абердин-ангуської породи, спільно із директором ТОВ «СГП «ДНІПРО» ОСОБА_10 , представником за довіреністю ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» ОСОБА_11 та бухгалтером ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» ОСОБА_12 , знаючи про можливість отримання часткового відшкодування вартості закуплених для подальшого відтворення племінних тварин за бюджетною програмою «Фінансова підтримка сільгосптоваровиробників» (на підставі Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції), вступили у злочинну змову між собою з метою заволодіння бюджетними коштами.

Реалізуючи злочинний умисел, діючи у складі організованої групи, вказані особи склали та видали завідомо неправдиві документи щодо купівлі-продажу великої рогатої худоби абердин-ангуської породи (корів та телиць) між зазначеними вище підприємствами.

З метою надання договорам вигляду реальних правочинів службові особи підприємств склали підроблені документи щодо поставки та перевезення ВРХ (видаткові накладні, акти прийому-передачі ВРХ, товарно-транспортні накладні), при цьому фактично перевезення ВРХ не здійснювалось.

У подальшому, з банківського рахунку ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» на банківський рахунок ТОВ «СГП «ДНІПРО» перераховано грошові кошти в загальній сумі 12 929 328, 30 грн. В свою чергу, з банківського рахунку ТОВ «СГП «ДНІПРО» на рахунок ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» перераховано грошові кошти на суму 19 126 000, 70 грн.

У подальшому від ТОВ «СГП «ДНІПРО» та ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» до Міністерства аграрної політики подано заявки на отримання вказаними товариствами часткового відшкодування вартості племінних тварин, за результатами розгляду яких Мінагрополітики здійснено перерахування грошових коштів з рахунку Державної казначейської служби України на рахунок ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» грошових коштів у сумі 6 009 482, 00 грн., а також на рахунок ТОВ «СГП «ДНІПРО» грошових коштів у сумі 8 998 673, 00 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи умисно, у складі організованої групи, відповідно до попередньо розподілених ролей, зловживаючи службовим становищем, з корисливих мотивів, шляхом складання, видачі завідомо неправдивих офіційних документів, заволоділи грошовими коштами, які належать державному бюджету, на загальну суму 15 008 155, 00 грн., що відповідно до примітки до ст. 185 КК України, є особливо великим розміром, якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд.

З урахуванням вказаних вище обставин, 12.04.2023 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України; організації складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

На переконання слідчого існують ризики передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити. Вказав, що підозрюваний ОСОБА_9 має громадянство Лівану, а тому існує ризик визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав думку прокурора та просив задовольнити клопотання в повному обсязі. Наголосив, що підозрюваний ОСОБА_9 має посвідку на постійне проживання на території України, але існує ризик виїзду за кордон.

Захисник ОСОБА_13 заперечив щодо клопотання слідчого та вказав, що ризики зазначені органами досудового розслідування не мають реального відображення в об`єктивній дійсності. Підозрюваний ОСОБА_9 є особою, яка займається господарською діяльністю та залежить від зустрічей. Останній, тривалий час проживає на території України, має високу ділову репутацію та соціальний статус. Займається розвитком відносин між Ліваном та Україною на високому рівні.

Адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, через необгрутованість. Також зазначив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

Захисник ОСОБА_5 вказав, що матеріали долучені до клопотання - це первинна документація суб`єкта господарювання, яка не містить прямого чи опосередкованого доказу. Також зауважив, що до матеріалів клопотання долучено лише 5 сторінок висновку експертизи. Зазначив, що експерт ОСОБА_14 , яка проводила судово-економічну експертизу, не має відповідної атестації за спеціальністю для вирішення поставленого питання п. 11.2. Також на думку захисника, експертний висновок складено з грубими порушеннями вимог законодавства щодо проведення експертиз. Не доведено, що в матеріалах НСРД досліджуваний голос належить саме ОСОБА_9 . Щодо ризику переховування зазначив, що підозрюваний проживає більше 30 років в Україні та є бізнесменом, ризик втечі відсутній.

В судовому засідання захисник ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_9 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має 3 дочок, позитивну характеристику з місця роботи, на виклики слідчого з`являється, свідки не відомі, тому впливати на них підозрюваний не може. На підставі зазначено, ОСОБА_8 просив відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав думку захисників та повідомив, що одружений на українці, має 3 донечок (одна за кордоном, друга навчається у ВНЗ м. Києва, третя - навчається у школі). Бізнес, яким займається останній, завжди був прозорим та відкритим. Договори укладались виключно для отримання дотацій. На твердження слідчого та прокурора щодо переховування, зазначив, що прибув до офісу на вимогу органів досудового розслідування, хоча в цей час хворів, а отже наміру переховуватись від органів досудового розслідування чи суду не має.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як свідчать матеріали справи, 12.04.2023 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України; організації складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

Частиною третьою статті 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, підтверджується матеріалами клопотаня, зокрема: матеріалами за договорами поставки № 92/0821-ДПб від 04.08.2021 та № 116/0821-ПбД від 16.08.2021; висновком судової економічної експертизи; протоколами огляду ВРХ від 06.12.2022 та 07.12.2022; платіжними дорученнями Мінагрополітики України № 280 від 25.11.2021 та №361 від 25.11.2021; показами свідків.

Стосовно доводів захисників щодо недоведеності органом досудового розслідування причетності їх підзахисного до вчинення інкримінованого йому злочину, внаслідок чого підозра, на їх думку, є необґрунтованою, слідчий суддя зазначає наступне.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, за змістом ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, на стадії досудового розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих стороною обвинувачення доказів тих самих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя не приймає до уваги доводи сторони захисту про недопустимість доказів, зокрема, висновку судової економічної експертизи, що надала експерт ОСОБА_14 .

У клопотанні слідчий вказав про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід вказати, що з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення до розгляду вказаного клопотання органом досудового розслідування не підтверджено ризику, визначеного п.1 ч.1 ст.177 КПК України, щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Судом враховується, що підозрюваний ОСОБА_9 прибував на виклики слідчого, що підтверджується повісткою про виклик та слідчим, прокурором в судовому засіданні (а.с. 197-198 т.2).

Щодо можливості підозрюваного ОСОБА_9 виїхати за кордон у зв`язку із наявністю у нього громадянства Ліванської Республіки, слідчий суддя бере до уваги, що останній проживає на території України близько 30 років, одружений на громадянці України та має трьох дітей, які є громадянами України (іншого суду не надано). Також, з матеріалів справи вбачається, що останній, почав свою трудову діяльність на території України з 1998 року та офіційно працевлаштований по сьогоднішній день. Враховуючи, що ОСОБА_9 було відомо про досудове розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000112 від 12.03.2021, задовго до повідомлення про підозру, та маючи можливість виїхати за кордон, відповідних дій не вчинив, слідчий суддя оцінює ризик, визначений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, як такий, що повязаний виключно з наявністю факту громадянства Ліванської Республіки.

Слідчим та прокурором в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_9 може знищити, приховати документи, або створити нові відомості, які не відповідатимуть дійсності. Отже, ризик визначений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України органами досудового розслідуванні не доведений.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суду не надано доказів того, що зі сторони підозрюваного ОСОБА_9 можливий незаконний вплив на свідків, інших підозрюваних.

Також не конкретизовано, яким чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, окрім як не прибути на виклик слідчого, прокурора, що є абстрактною можливістю, за відсутності належного обгрутування та доказів.

Окрім того, ОСОБА_9 прибував на всі виклики слідчого (протилежного суду не надано), що додатково спростовує обгрунтування сторони обвинувачення про наявність ризику визначеного п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який має посвідку на постійне місце проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 23.03.2016, одружений на українці, має трьох дітей, у тому числі одну малолітню дитину на утриманні, офіційно працевлаштований, має позитивну характеристику з місця роботи, приймаючи до уваги доводи сторони захисту, та позицію сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вирішуючи питання на предмет кола обов`язків, слідчий суддя враховує, що підозрюваний працює помічником директора з маркетингу ТОВ «Агрохолдинг Руно» та помічником Генерального директора з маркетингу ТОВ «Баранівка Агро» (а.с. 99, 100 т.2), а тому, з метою забезпечення належного виконання посадових обов`язків слід визначити межі Київської та Житомирської областей, які підозрюваний не може покидати без дозволу органів досудового розслідування, суду.

Також враховуючи, що підозрюваний є громадянином Республіки Ліван, відповідно, має можливість покинути територію України в будь-який момент, а тому, слід зобов`язати ОСОБА_9 здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Наведені обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176- 179, 184, 193, 194,376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 20.05.2023р.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого у провадженні якого буде перебувати кримінальне провадження, прокурора або до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Київської та Житомирської областей без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків до 20.05.2023р.

В разі невиконання покладених судом обов`язків відносно підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід ніж особисте зобов`язання і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебувають матеріали досудового слідства.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали відбулося 24.04.2023 р. о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1