ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/640/23 Справа № 932/7202/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000058 стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Андіжан, Узбекистан, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 задоволено та продовжено строк дії тримання під вартою до 28 березня 2023 року з визначенням застави, як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 161 040 гривень.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, що підтверджується долученими до клопотання, зібраними під час досудового розслідування процесуальними документами у їх сукупності.

Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризики, передбачені п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування, слідчого судді або суду, побоюючись можливого покарання за інкримінований йому особливо тяжкий злочин, здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, місце перебування та анкетні дані яких останньому добре відомі, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки не працевлаштований та не має постійного та легального джерела доходу.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що досудове розслідування не можливо закінчити до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки необхідно провести ще ряд слідчих дій, на проведення яких об`єктивно необхідний певний час.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотного порушення норм КПК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд проявив упередженість при розгляді клопотання, оскільки ще до виходу у нарадчу кімнату для прийняття рішення висловився з приводу своєї позиції стосовно клопотання слідчого про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу.

Вказує, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочині є повністю необґрунтованою та в основу її доведеності покладені недопустимі докази, які не мають значення для розгляду кримінального провадження і не стосуються саме ОСОБА_7 , а також отримані у непередбачений законом спосіб, а інших доказів, які б свідчили про причетність підозрюваного до інкримінованого йому злочину матеріали справи не містять.

Крім цього, зазначає, що ризики, наведені слідчим у своєму клопотанні та зазначені в ухвалі слідчого судді є надуманими, їх існування не підтверджується жодним доказом, слідчий скопіював своє клопотання про обрання запобіжного заходу, не навівши обґрунтувань, чому раніше встановлені ризики не перестали існувати.

Так, ризик того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду ґрунтується виключно на тяжкості інкримінованого йому злочину та є недоведеним, оскільки будь-яких даних, які б свідчили про намагання підозрюваного переховуватись матеріали справи не містять.

Ризики, що ОСОБА_7 може здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків або продовжити вчинення кримінальних правопорушень є припущенням слідчого судді та не доводиться жодним доказом, оскільки слідчим суддею не наведено будь-яких фактичних обставин про існування згаданих ризиків, а той факт, що ОСОБА_7 не працевлаштований не може підтверджувати те, що він схильний до протиправної поведінки.

Також посилається й на те, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 також є підозрюваною у вчиненні злочинів, аналогічних тим, у яких підозрюється ОСОБА_7 , проте, вона не перебуває під дією будь-якого запобіжного заходу, оскільки прокурор вважав це недоцільним, що вказує, на думку захисника, про упереджене ставлення до одних підозрюваних та необ`єктивно м`яке відношення до інших.

Зазначає, що за весь час досудового розслідування лише 15 лютого 2023 року підозрюваного ОСОБА_7 було допитано, при цьому з ним не проводилось будь-яких інших слідчих дій.

Слідчим суддею необґрунтовано в своїй ухвалі чому інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та запобігти встановленим ризикам.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, зазначених в скарзі, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в продовженні строку тримання підозрюваного під вартою, застосувавши більш м`який запобіжний захід.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилався на її безпідставність, а ухвалу слідчого судді вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали суду першої інстанції, не можуть бути визнані достатніми для скасування оскарженої ухвали з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно з наданими матеріалами ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 429 КК, скоєних за обставин, детально викладених у повідомленнях про підозру.

У зв`язку з тим, що чинними нормами кримінального процесуального законодавства не визначено ані поняття «обґрунтована підозра», ані єдиних критеріїв підходу до визначення її наявності у кримінальному провадженні, в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ, є джерелом права.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначеного правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які були предметом розгляду слідчим суддею та апеляційним судом під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 29 грудня 2022 року у межах справи № 932/7202/22 щодо того самого кримінального провадження. В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджуються матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання слідчого, зокрема протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.10.2022, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.10.2022 за участю свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 03.11.2022, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.11.2022 за участю потерпілого ОСОБА_12 , протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж та обстеження публічно ендоступного місця, іншого володіння особи, шляхом таємного проникнення та встановлення технічних засобів аудіо-, відеоконтролю особи від 02.11.2022, 15.11.2022, 12.01.2023 протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом допиту підозрюваного від 15.02.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Перевіряючи доводи захисника в тій частині, що підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою, оскільки в її основу покладені недопустимі докази, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Більше того, з огляду на дату повідомлення ОСОБА_7 про підозру, захисник не позбавлений можливості звернутись до слідчого судді в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК та викладених в ухвалі слідчого судді.

Твердження захисника про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК і про безпідставність висновків слідчого судді в цій частині, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Під час апеляційного провадження встановлено, що твердження прокурора та висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, який продовжує існувати є обґрунтованими, а встановлені слідчим суддею ризик у вигляді переховування від органів досудового розслідування об`єктивно існує і для запобігання його настання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, який, з огляду на положення ст. 12 КК України, належить до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, у зв`язку з чим, ОСОБА_7 розуміючи можливість застосування до нього суворого покарання, може перейти на нелегальне становище та здійснювати заходи щодо переховування від органу досудового розслідування або суду.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_7 не здійснював спроб переховування є неспроможними, бо останній фактично не мав такої можливості, оскільки після викриття злочинної діяльності та встановленню достатніх підстав підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні злочину, останній був затриманий та стосовно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд погоджується також й з висновками слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, з огляду на фактичні обставини цього кримінального провадження та особливості інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який посягає на волю, честь та гідність особи, а тому, з урахуванням того факту, що особи потерпілих та свідків підозрюваному відомі, останній може здійснювати на них незаконний вплив шляхом погроз або вмовлянь.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

В той же час, колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді про наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_7 може продовжити вчиняти злочини, оскільки на підтвердження зазначеної обставини органом досудового розслідування не додано жодного доказу до клопотання.

Належну оцінку отримали і відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 , на які посилається і захисник в апеляційній скарзі, зокрема, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Разом з тим, такі обставини існували і на час вчинення останнім інкримінованого йому діяння, тому не можуть бути достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настання встановленим ризикам.

Посилання захисника на упередженість слідчого судді під час розгляду клопотання спростовуються технічною фіксацією судового засідання суду першої інстанції. Більше того, захисник не був обмежений у своєму праві заявити відвід слідчому судді, однак таким правом не скористався.

Апеляційний суд не входить в обговорення доводів апеляційної скарги захисника щодо тієї обставини, що орган досудового розслідування не проводить з підозрюваним ОСОБА_7 будь-яких слідчих дій, оскільки КПК України встановлює самостійність слідчого у прийнятті процесуальних рішень та не передбачає втручання слідчого судді у процес здійснення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 183 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави має бути достатнім для забезпечення належної процесуальної дисципліни підозрюваного та унеможливлення настання встановлених ризиків.

Як встановлено апеляційним судом, при ухваленні рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було зменшено раніше визначений підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави до 161 040 гривень і таке рішення апеляційний суд вважає правильним, з огляду на те, що тривалість досудового розслідування та перебування особи під вартою поступово зменшує існування ризиків.

Враховуючи складність цього кримінального провадження та кількість підозрюваних та необхідність встановлення усіх обставин, які підлягають доказуванню, об`єктивно існує необхідність в проведенні низки слідчих (розшукових) дій, тому твердження слідчого про існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є обґрунтованими і, що для досягнення завдань кримінального провадження продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою є законним, а застосування такого заходу - доцільним.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, продовжений слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 на даному етапі досудового розслідування відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 199, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4