Справа № 204/39/23
Провадження № 1-кс/204/129/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 січня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченко Добропільського району Донецької області, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

8 січня 2023 року слідчий СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 6 січня 2023 року слідчим СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. тобто в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин: На початку листопада 2022 року, точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , з метою протиправного особистого збагачення, в порушення вимог ст.ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22 грудня 2006 року, з подальшими внесеними до нього змінами та доповненнями, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних, психотропних речовин і прекурсорів», вирішив здійснювати незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин на території м. Покровська Донецької області, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою.З цією метою ОСОБА_5 , усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення, в одному з чат-ботів у месенджері «Telegram», вступив у злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, спрямовану на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин на території м. Покровська Донецької області. З метою реалізації свого єдиного злочинного наміру, ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, розробили план своїх злочинний дій, з розподілом функцій між собою, згідно з якими вони домовились координувати свої дії за допомогою підтримки постійного зв`язку, використовуючи при цьому засоби мобільного зв`язку, а саме мобільний додаток «Telegram». Ці дії здійснювались шляхом повідомлень у вказаному месенджері, з метою не викриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами, організації місць зберігання та місць знаходження «закладок» із особливо небезпечними психотропними речовинами, які були призначені для збуту, прихованих від стороннього виявлення, що дозволило б ОСОБА_5 та невстановленій досудовим розслідуванням особі, уникнути кримінального переслідування з боку правоохоронних органів. Згідно із розробленим злочинним планом, невстановлена досудовим розслідуванням особа, взяла на себе функції координатора незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин. При цьому невстановлена досудовим розслідуванням особа, через листування за допомогою месенджера «Telegram», вказувала ОСОБА_5 координати місцезнаходження «закладок» з особливо небезпечними психотропними речовинами, якому відведено роль виконавця незаконного придбання, зберігання з метою збуту, та незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, який повинен був особисто здійснювати розповсюдження особливо небезпечних психотропних речовин шляхом придбання та зберігання з метою збуту та подальшого збуту методом «закладок» у публічно доступних місцях на території м. Покровська Донецької області. При цьому місця кінцевого місцезнаходження «закладок» із особливо небезпечними психотропними речовинами, ОСОБА_5 повинен був особисто фотографувати та ці зображення із зазначенням точних географічних координат відправляти невстановленій досудовим розслідуванням особі, на її особистий аккаунт у месенджері «Telegram». На початку січня 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 діючи умисно, на виконання спільного з невстановленою в ході досудового розслідуванням особою, кримінально-протиправного умислу, розуміючи, що PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, не маючи дозволу на її придбання, зберігання та розповсюдження, незаконно, порушуючи вимоги законодавства України, що регулює обіг психотропних речовин на території України, а саме: Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР (із подальшими змінами та доповненнями), Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 6 травня 2000 року № 770 (із подальшими змінами та доповненнями), Наказу МОЗ України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 1 серпня 2000 року № 188 (із подальшими змінами та доповненнями), через мессенджер «Telegram» отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, координати місцезнаходження «закладок», які він в подальшому повинен був збути у загальнодоступних місцях м. Покровська Донецької області методом «закладок». 5 січня 2023 року, ОСОБА_5 прибувши на автомобілі марки ЗАЗ - DAEWOO» моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 до м. Покровська Донецької області, де в районі гаражів, неподалік ЗОШ №14, за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Шмідта, буд. 194, згідно з наданими йому невстановленою досудовим розслідуванням особою координаті, виявив та підняв згорток обмотаний ізоляційною стрічкою, в якому знаходились розфасовані згортки обмотані ізоляційними стрічками, у невстановленій слідством кількості з особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP. Достовірно знаючи про те, що придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин незаконне, та тягне за собою кримінальну відповідальність, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою подальшого незаконного збуту, заховав у штани вищевказані згортки, які став зберігати з метою збуту у загальнодоступних місцях м. Покровська Донецької області методом «закладок». Після цього, ОСОБА_5 з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечних речовин на території м. Покровська Донецької області, з незаконно придбаними згортками, всередині яких знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, на автомобілі марки ЗАЗ - DAEWOO» моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , направився на вулицю Шосейну у м. Покровську Донецької області, де на території приватного сектору за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи, почав розкладати методом «закладок» згортки з особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, та таким чином здійснюючи збут вищевказаної особливо небезпечної психотропної речовини. У цей же день та час, тобто 5 січня 2023 року, приблизно о 12.40 годині, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку № 146 по вул. Шосейній у м. Покровську Донецької області, був зупинений працівниками Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, з метою перевірки документів на підставі Постанови КМУ «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» № 1456 від 29.12.2021, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12 травня 2015 року, введеного згідно указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, та продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ст.15 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст. ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію». Під час перевірки документів, ОСОБА_5 повідомив, що зберігає при собі згортки з особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, яку він мав намір збуту методом «закладок» у загальнодоступних місцях м. Покровська Донецької області. 05 січня 2023 року у період часу з 13 год. 55 хв. по 14 год. 44 хв., на відкритій ділянці місцевості, розташованої поблизу будинку № 146 по вул. Шосейній у м. Покровську Донецької області під час затримання та обшуку ОСОБА_5 , у останнього при собі було виявлено та вилучено 12 згортків обмотаних ізоляційною стрічкою та 11 згортків обмотаних ізоляційною стрічкою, які ОСОБА_5 дістав з салону автомобілю марки ЗАЗ - DAEWOO» моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 та видав працівникам поліції, з особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено - PVP, які він умисно, незаконно придбав та зберігав з метою подальшого незаконного збуту методом «закладок» у загальнодоступних місцях м. Покровська Донецької області.Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження: Рапортом про вчинене кримінальне правопорушення. Протоколом затримання ОСОБА_5 від 05.01.2023; Протоколом обшуку ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 05.01.2023; Протоколом огляду місця події від 05.01.2023; Протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; Висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих та отруйних лікарських засобів №СЕ-19/108-23/243-НЗПРАП від 06.01.2023; Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 06.01.2023. Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення. Слідством в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду, незаконно впливати на свідків або вчинити інші кримінальні правопорушення. Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого та корисливого злочину, за вчинення якого, у разі встановлення його винуватості судом, останньому загрожує покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна. ОСОБА_5 не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей або осіб похилого віку не має, що у своїй сукупності свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання, що у свою чергу свідчить про те, що ризик втечі ним може бути розцінений менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань. У свою чергу, при запровадженому військового стану в умовах збройної агресії РФ проти України, ОСОБА_5 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі встановлення його винуватості судом, може у тому числі вчинити спроби переховування на тимчасово окупованих територіях України, або умисно «скористатися» численною евакуацією населення України з зони бойових дій або наближеної до неї, до який у тому числі відноситься м. Покровськ Донецької області, до інших територій України, тобто існують реальні підстави вважати, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та (або)суду, тому цілком доведеним є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню, а саме на понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були понятими під час його затримання та вилучення у нього особливо небезпечних психотропних речовин та які являються місцевими жителями м. Покровська Донецької області. Тому підозрюваний, знаючи про місце мешкання вказаних свідків, може незаконно впливати на них шляхом вмовлянь, погроз або підбурювання до дачі неправдивих показів, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Враховуючи викладене, сторона обвинувачення вважає що підозрюваний ОСОБА_5 з метою зміни правдивих свідчень свідків, може здійснити спроби незаконно на них впливати, тобто існує реальний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний ОСОБА_5 не має будь-якого офіційного або неофіційного легального заробітку, що дає слідству всі підстави вважати, що останній заробляв на проживання виключно шляхом збуту наркотичних засобів та психотропних речовин. В умовах воєнного стану та війни РФ проти України, підозрюваний не став займатись суспільно-корисливою працею, або працею, направленою на підтримання Держави в умовах війни з РФ, а навпаки, скористався запровадженим воєнним часом в України та став займатись незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин на території м. Покровська, тим самим додатково розлагати загальний стан населення з метою виключно особистої наживи та незаконного заробітку. Враховуючи фінансовий стан підозрюваного ОСОБА_5 , відсутність постійного джерела доходів, з метою незаконного, протиправного та швидкого збагачення, він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Таким чином у слідства є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до вчинення нових злочинів, та перебуваючи на волі, продовжить свою злочинну діяльність. Враховуючи викладене, існує реальний ризик, що ОСОБА_5 може вчинити й інші кримінальні правопорушення, тобто наявний реальний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання, можливість впливу на свідків та реальність вчинення ним нових злочинів є ґрунтовними підставами для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою.рім того, вважаю, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків. Так, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту не зможуть попередити можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та (або) суду, незаконного впливу на свідка та вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Запобіжний захід у вигляді застави неможливо застосовувати виходячи з майнового стану, у зв`язку з відсутністю будь-якого заробітку та джерела доходу. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати відносно нього цілодобовий домашній арешт.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати домашній арешт. Також зазначив, що зазначені в клопотанні ризики жодним чином не обґрунтовані, доказів впливу на свідків не надано, підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Проте, у судовому засіданні не було підтверджено наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків. Таким чином, прокурором у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця реєстрації та проживання, відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність роботи, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, та враховуючи доведеність прокурором, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що достатньою сумою застави необхідно визначити 300 000 гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 5 березня 2023 року.

Визначити заставу у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, МФО 820172, р/р UA0017442 в ГУДКСУ у м. Київ.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області та до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади у разі наявності свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу направити до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1