Справа № 344/25/23
Провадження № 1-кс/344/2/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання повернути тимчасово вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання повернути тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку.

Скарга обґрунтована тим, що 23.12.2022 року під час затримання у ОСОБА_4 було вилучено особисті речі, які не можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. На клопотання адвоката про повернення речей відповіді не має, тому сторона захисту змушена звернутись до слідчого судді зі скаргою.

В судове засідання адвокат вимоги скарги підтримав з мотивів наведених в ній. Також додатково пояснила, що особисті речі, косметика, білизна, які вилучені слідчим не можуть бути речовими доказами, а тому підлягають поверненню власниці.

Власниця майна ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Пояснив, що вилучений в ході обшуку речі, телефон, грошові кошти є речовим доказом у кримінальному провадженні. На даний час ще всі речі не оглянуто, тому немає підстав для їх повернення власниці. На речові докази слідчим суддею 29.12.2022 накладено арешт.

Заслухавши адвоката, слідчого, вивчивши матеріали скарги, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000396 від 15.11.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 2 ст. 303 КК України.

24.12.2022 на підставі. 3 ст. 208 КПК України було проведено обшук затриманої особи ОСОБА_4 в ході якого було вилучено мобільний телефон, паспорт, ідентифікаційний код, довідка про реєстрацію місця проживання, картку платника податків, фотознімки, наплічний рюкзак чорного кольору всередині із гаманцем та грошовими коштами, зарядний пристрій, сумочка із косметикою, спортивну матерчату сумку із особистим одягом ОСОБА_4 та речами особистої гігієни, дорожню валізу темно сірого кольору на колесах із особистим одягом та білизною ОСОБА_4

24.12.2022 року слідчим вказані речі, грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

28.12.2022 року слідчим надано доручення оперативному підрозділу провести огляд речей та предметів вилучених в ході затримання ОСОБА_4

29.12.2022 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду на вказані речі, грошові кошти накладено арешт з метою збереження речових доказів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Законодавцем у ч. 1 ст. 167 КПК визначено, що «тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення». А ч. 2 вищевказаної статті передбачено, що «тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено».

Водночас, ч. 7 ст. 236 КПК встановлено, що «вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном».

Тобто, у розумінні норм КПК не вважається тимчасово вилученим майно, дозвіл на відшукання і вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук, яке слідчий вилучив під час обшуку, проведеного згідно зазначеної ухвали.

У КПК законодавець чітко розмежував статус майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук, та тимчасово вилученого майна. Вони є різними. Зокрема, це також підтверджується положеннями абз. 2 ч. 5. ст. 171 КПК, згідно з якими «у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено».

Тобто, в абз. 2 ч. 5. ст. 171 КПК визначено, що щодо тимчасово вилученого майна слідчим (детективом) або прокурором подається клопотання про його арешт, у іншому випадку таке майно повертається особі, у якої було вилучено. При цьому, щодо речей та документів, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі про проведення обшуку, накладення арешту КПК не передбачає. Такого ж висновку дійшла і колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 23.01.2020 у справі №457/1485/13-к.

А тому вилучені 24.12.2022 року в ході огляду речі, документи, грошові кошти вважати тимчасово вилученим майном в розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України не являється можливим.

Крім того, на вказані речі накладено арешт слідчим суддею.

У разі необхідності сторона захисту вправі звернутись до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, а не із скаргою про повернення тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання повернути тимчасово вилучене майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали оголошено 04 січня 2023 року о 15 год. 30 хв.