Провадження № 1-кп/638/316/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова в режимі відео конференції з Придніпровським районним судом м. Черкаси кримінальне провадження № 0001271 від 18.11.2016 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України,-
за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
підсудної ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дзержинського райсуду м. Харкова перебуває кримінальне провадження № 0001271 від 18.11.2016, з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України.
Представник потерпілого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 надав суду письмову клопотання про скасування арешту нерухомого майна, а саме належної потерпілому ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_1 , який було накладено ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 30.11.2016 в межах проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні. На теперішній час право власності потерпілого ОСОБА_8 на зазначене жиле приміщення поновлено рішенням Дзержинського райсуду м. Харкова від 26.03.2019 та зареєстроване за потерпілим у встановленому законом порядку. Наявність арешту на майно потерпілого порушує його законні права та інтереси, як власника нерухомого майна.
У судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення зазначеного клопотання представника потерпілого, вважаючи його передчасним.

Підсудна ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні також не заперечував проти задоволення зазначеного клопотання представника потерпілого, наголошуючи на тому, що воно ґрунтується на приписах КПК України.

У судове засідання потерпілий та його представник не прибули, про день, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, потерпілим надано суду письмову заяву про продовження розгляду кримінального провадження за його відсутністю.

Судова колегія вислухавши думки учасників судового провадження вважає клопотання представника потерпілого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 30.09.2016 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони власнику її відчуження, яка на час прийняття рішення протиправно вибула з власності потерпілого ОСОБА_8 та належала ОСОБА_10 .
Також у судовому засіданні встановлено, що рішенням Дзержинського райсуду м. Харкова від 26.03.2019 по справі № 638/12736/17 було визнано недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 за яким ОСОБА_10 набула право власності на жиле приміщення, застосовано наслідки недійсності правочину шляхом скасування реєстрації права власності ОСОБА_10 вказану квартиру та зобов`язано ОСОБА_10 спірне жиле приміщення потерпілому ОСОБА_8 .
На теперішній час вказане рішення Дзержинського райсуду м. Харкова від 26.03.2019 по справі № 638/12736/17 набрало законної сили, виконано у повному обсязі, право власності ОСОБА_10 на зазначену квартиру з 06.05.2019 скасовано та поновлена реєстрація права власності на квартиру за потерпілим ОСОБА_8 , тобто спірна квартира повернута законному власнику ОСОБА_8 .
Відповідно до приписів ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, які зокрема можуть бути у виді арешту майна.
Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливою конфіскації майна. Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов ), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт може бути накладений у встановлено цим Кодексом порядку зокрема, на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядженням майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість неможливо без зайвих труднощів повертаються власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Тобто, такий вид заходу кримінального провадження як арешт майна можливий лише щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В пункті 1 абзац 3 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, судам роз`яснено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174 КПК України.
З ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 30.09.2016 вбачається, що метою арешту зазначеного жилого приміщення, яке є предметом кримінального провадження, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України, є виключення можливості ОСОБА_10 , за якою на час прийняття рішення було зареєстровано право власності на жиле приміщення, протиправно розпорядитись вказаним житлом, що в подальшому унеможливить відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушення потерпілому ОСОБА_8 .

В подальшому рішенням Дзержинського райсуду м. Харкова від 26.03.2019 визнано недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 за яким ОСОБА_10 набула право власності на жиле приміщення, застосовано наслідки недійсності правочину шляхом скасування реєстрації права власності ОСОБА_10 вказану квартиру та зобов`язано ОСОБА_10 спірне жиле приміщення потерпілому ОСОБА_8 , яке на теперішній час виконано у повному обсязі, право власності ОСОБА_10 на зазначену квартиру з 06.05.2019 скасовано та поновлена реєстрація права власності на квартиру за потерпілим ОСОБА_8 , тобто спірна квартира повернута законному власнику ОСОБА_8 .
Таким чином, порушене в межах зазначеного кримінального провадження право власності потерпілого ОСОБА_8 на вказане жиле приміщення було відновлено, останній є одноособовим власником жилого приміщення.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія вважає, що на теперішній час відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна потерпілого ОСОБА_8 , так як наявність арешту майна суттєво обмежує права та законні інтереси потерпілого ОСОБА_8 , як одноособового власника спірного жилого приміщення, а тому клопотання щодо скасування арешту майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 100, 170, 174, 350, 372 КПК України, судова колегія,-
У Х В А Л И Л А :
Клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката підсудного ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_9 «Про скасування арешту нерухомого майна», - задовольнити.
Скасувати арешт нерухомого майна, а саме належної потерпілому ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_1 , який було накладено ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 30.11.2016 в межах проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001271 від 18.11.2016 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала постановлена в нарадчої кімнаті в одному примірнику.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3