Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/1103/23

Провадження № 1-в/635/78/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

27 лютого 2023 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2023 року вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Згідно частини 5 статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Представник установи виконання покарань та засуджений у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд подання за їх відсутності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року, за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 1 статті 70 КК України до 5 років позбавлення полі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2020 року на підставі частини 1 статті 71, частини 1 статті 72 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 17 травня 2018 року.

Кінець строку відбування покарання 16 червня 2023 року.

Начальник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що з 01 листопада 2019 року засуджений відбуває строк покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)». Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі, приймає активну участь у роботах з благоустрою установи. До праці ставиться з відповідальністю, проявляє розумну ініціативу. Майже увесь час працевлаштований на виробництві установи. Стягнень не має, заохочувався дев`ять разів, на заходи виховного впливу реагує позитивно, робить правильні висновки, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія», розкаюється у раніше вчиненому злочині. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування та телефонних розмов.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений частиною 3 статті 81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (частина 3 статті 81 КК України).

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Так, з матеріалів справи стосовно умовно-дострокового звільнення та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 перебуває у місцях позбавлення волі з 21 травня 2018 року. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

3 01 листопада 2019 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці рішенням дисциплінарної комісії заохочувався дев`ять разів, стягнень не має. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься позитивно, вбачає суспільної необхідність у їх виконанні, проявляє розумну ініціативу. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 КВК України, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програм ставиться з зацікавленістю, майже увесь час працевлаштований на виробництві установи. Виконував роботу з виготовлення швацьких виробів, мішка, маскхалата, пакета паперового, капців одноразових, працював прибиральником виробничих приміщень. До роботи ставиться відповідально, сумлінно, проявляє розумну ініціативу.

Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає активну участь у роботі самодіяльних організацій.

Відповідно до вимог статті 110, 112, 113 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування та телефонних розмов.

Питання про застосування зміни умов тримання відповідно статей 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України було розглянуто 12 лютого 2020 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі, що не стає на шлях виправлення. Суд враховує те, що вказане питання вирішувалося на початку строку відбування засудженим покарання.

Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення згідно статті 82 КК України, було розглянуто 30 грудня 2020 року, відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми як особі, яка не довела свого виправлення.

Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення згідно статті 81 КК України, за відбуттям призначеного строку покарання, було розглянуто 03 листопада 2021 року, відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми як особі, яка не довела свого виправлення.

Разом з тим, відповідно до витягу з протоколу №9 від 22 лютого 2023 року засідання комісії державна установа «Темнівська виправна колонія (№100) по розгляду матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення на підставі статті 81 КК України(а.с.26), постановила направити матеріали до суду щодо можливого застосування відносно ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, як особи, яка довела своє виправлення.

З довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду (а.с. 16) вбачається, що за вироком суду засуджений має судові витрати на користь держави, фізичної особи та юридичної особи у загальному розмірі 32 413,63 грн. Станом на 30 січня 2023 року засуджений ОСОБА_5 достроково відшкодував 2 000,00 грн.

Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 (а.с.15) в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» заступника начальника планово-економічного відділу ОСОБА_6 та довідки про заробітну плату, засуджений з січня 2020 року по грудень 2020 року був працевлаштований до 3 цеху та займався виготовленням швацьких виробів, у березні та квітні 2020 року не був працевлаштований, з травня 2020 року по квітень 2021 року працював у 3 цеху та займався виготовленням швацьких виробів, складових до меблів, виготовляв спальні мішки, одноразові капці, паперові пакети, у травні 2021 року займався заточуванням ножів, з червня 2021 року по листопад 2021 року працював рахівником, у грудні 2021 року та січня 2022 року працював прибиральником виробничих приміщень, займався виготовленням швацьких виробів, у лютому 2022 року займався виготовленням швацьких виробів, з березня по травень 2022 року не працював, у червні та липні 2022 року займався виготовленням мішка, у серпні 2022 року не працював, з вересня 2022 року по жовтень 2022 року виймався виготовленням мішка, у листопаді 2022 року займався виготовленням мішка, швацьких виробів, у грудні 2022 року займався виготовленням мішка, маскхалата.

З довідки наданої Начальником відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_7 (а.с.12) судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання залучався до безоплатних робіт з благоустрою установи. До виконання робіт ставиться сумлінно, відповідально, проявляє розумну ініціативу.

З довідки про заохочення та стягнення(а.с.10) слідує, що засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування покарання жодного разу до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не має. Разом з цим має вісім заохочень у вигляді оголошення подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та ПВР установи, дотримання правил трудового розпорядку та вимог пожежної безпеки. Вказані заохочення застосовувалися рівномірно на протязі усього строку знаходження в місцях позбавлення волі у 2020, 2021 та 2022 роках.

Як вбачається зі змісту вироку Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року, за вказаним вироком маються процесуальні витрати у розмірі 4 004,00 гривень, а також цивільні позови потерпілих. Разом з тим, відповідно до довідки бухгалтера(а.с.16) ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_8 станом на 30 січня 2023 року на виконання до бухгалтерії ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» виконавчий лист про стягнення процесуальних витрат з засудженого ОСОБА_5 не надходив, засуджений ОСОБА_5 достроково відшкодував 2 000,00 грн.

З психологічної характеристики на засудженого від 17 лютого 2023 року(а.с.11) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за час відбуття покарання у місцях позбавлення волі довів своє виправлення, висловлює позитивні наміри на майбутнє життя, зазначена можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до статті 81 КК України.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого ОСОБА_5 , який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого ОСОБА_5 , його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, поведінку за весь час відбуття покарання (додержання ним вимог режиму, наявність восьми заохочень, відсутність стягнень, залучення та виконання робіт з благоустрою території, ставлення до праці, позитивної характеристики), суд констатує наявність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, аніж кінцевий строк відбування покарання 17 червня 2023 року.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року умовно достроково на невідбутий строк покарання два місяці двадцять днів.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_9