ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3356/22 Справа № 208/4332/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 вересня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 вересня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 05 листопада 2022 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину за ч. 2 ст.186 КК України, безальтернативну міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання винним, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за умисні злочини, дійшов висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати, а раніше обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, і позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, тому продовжив застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід на більш м`який, зокрема на домашній арешт у нічний період доби.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги обвинувачений посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, висновки якого постановлені із порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, апелянт зазначає, що суд, ухвалюючи рішення та задовольняючи клопотання прокурора не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачення, яке йому інкримінується, не підтверджується належними та достатніми доказами у цьому провадженні, а будь-яких претензій майнового або морального характеру потерпіла сторона до нього не має, що, на думку обвинуваченого, свідчить про відсутність необхідності застосування до нього виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з цим, апелянт звертає увагу на те, що розгляд провадження судом щодо нього з травня 2021 року значно сповільнився, що свідчить про порушення розумних строків цього провадження, дотримання яких вимагає діюче законодавство. При цьому, обвинувачений зазначає, що він має стійкі соціальні зв"язки, про наявність яких на момент його затримання прокурором було приховано та судом не враховано під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, тому просить ухвалу скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання прокурора зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом не були дотримані, а доводи сторони захисту щодо незаконності ухвали суду та викладені в апеляційній скарзі доводи є слушними з огляду на наступне.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000170 від 17.04.2021 щодо ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд апеляційної інстанції не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в обсязі, достатньому для застосування до нього запобіжного заходу, а також існування щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, оскільки вказані обставини достатньою мірою підтверджуються доказами, які містяться в наданих матеріалах.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути до нього застосований.

Разом із тим, прокурор у клопотанні про продовження застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу на обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючим ризикамне послався і їх існування не підтвердив, як не встановив їх наявності і суд в оскаржуваній ухвалі.

З огляду на викладене, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить вважати таким, що відбулося у порушення обмежень, встановлених процесуальним законом, у зв`язку із чим оскаржувана ухвала не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Обговорюючи питання про запобіжний захід, який належить застосувати до цього обвинуваченого, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 небезпідставно обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про існування ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ризик незаконного впливу на потерпілого і свідків хоча і існує, однак є мінімальним, оскільки органом досудового розслідування зібрані усі докази та з початку досудового розслідування і судового розгляду потерпілий та свідки по справі відповідних заяв і повідомлень щодо спроб незаконного впливу на них не надавали.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , тяжкість інкримінованого злочину, наявність у обвинуваченого місця постійної реєстрації і проживання, відсутність негативної характеристики з місця його постійного проживання, апеляційний суд вважає, що встановленим ризикам можливо запобігти шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 вересня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяця з 04.11.2022 року до 04.11.2023 року, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22:00 до 06:00.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3