Провадження по справі № 1-кп/752/1234/23
У Х В А Л А

"27" лютого 2023 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

під час проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, данні про яке 30.08.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 10000016, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ратуш, Ямпільського району Вінницької області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 200, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 205-1 (у редакції Закону України №835 -VIII від 26.11.2015), ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358 КК України,

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

встановив:

16.11.2022 до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 ..

Під час проведення підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що акт відповідає вимогам КПК України, провадження є підсудним Голосіївському районному суду м. Києва та просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Захисник вважав обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам КПК України. Подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В обґрунтування вимог зазначив, що правова кваліфікація діянь, вчинення яких інкримінується ОСОБА_3 , зокрема щодо співучасті, не відповідає даним, що внесені до ЄРДР, оскільки у реєстрі відсутні посилання на ч.2 ст. 27 КК України. Також вказував на відсутність даних щодо редакції кримінального закону в частині діянь, які інкриміновані його підзахисній за ч.3 ст. 358 КК України, оскільки відповідні діяння відбулися у період з 2015 по 2021, а до вказаної статті у цей період вносилися зміни законом України № 1666-VIII від 06.10.2016. Також підставою для повернення обвинувального акту прокурор вважає відсутність у акті викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленим та формулювання обвинувачення, зокрема посилався на відсутність даних щодо мотивів вчинення інкримінованих ОСОБА_3 діянь, що на його думку що приводить до правової невизначеності.

Також зазначив, що у викладі фактичних обставин та формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_3 вчиняла дії у співучасті з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Між тим, кримінальні провадження відносно зазначених осіб виділені у окремі, рішення за їх розглядом судом не прийнято та винуватість останніх не встановлена. За таких обставин вважає, що порушені права вказаних - ОСОБА_6 (захисником якої є ОСОБА_5 ), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Також просив визначити підсудність провадження за Шевченківським районним судом м. Києва на розгляді якого вже перебувають провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що були виділені з одного провадження, оскільки їх спільний розгляд буде більш ефективним. Вважає, що визначення у обвинувальному акті дати вчинення ОСОБА_3 одного з інкримінованих діянь саме на вул. В. Васильківська,100 у м. Києві, «як то не пізніше 25.08.2021» є некоректним, при якому питання щодо підсудності провадження за Голосіївським районним судом м. Києва, є спірним.

Обвинувачена підтримала клопотання захисника.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника заперечував.

Суд, виконавши вимоги ст.342-345 КПК України, ознайомившись з обвинувальним актом, перевіривши виключно його зміст та реєстр матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України (не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинуваченої на цій стадії кримінального процесу), приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, норми ст.314 КПК України покладають на суд обов`язок у підготовчому судовому засіданні перевірити обвинувальний акт на відповідність його вимогам КПК України.

Згідно із ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, встановленим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, та які є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так згідно обвинувального акту у невстановлені досудовим розслідуванням дати та час, але не пізніше 22.09.2016, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому місці у м. Києві, на виконання спільного злочинного плану із невстановленою групою осіб, які контролюють діяльність компаній «АВН Ukraine Limited», «Greatford Limited», «АВНU Finance PLC», «Fostar Limited», Masline Holdings Limited, ТОВ «А-Ріалті», АТ «Альфа-Банк», ТОВ «Нова Охорона», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, для забезпечення контролю за діяльністю юридичної особи приватного права ТОВ «Нова Охорона», надала для підпису ОСОБА_7 довіреність від 22.09.2016, яка містила завідомо неправдиві відомості, яка у подальшому разом із іншими документами була невстановленою особою подана до відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, та на їх підставі були зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Такі дії, ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України (у редакції зі змінами, внесеними згідно - із Законом України № 835-УІІ1 від 26.11.2015), як пособництво у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також у пособництві в умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, згідно обвинувального акут ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, на виконання спільного злочинного плану, здійснюючи відведену їй роль пособника, яка полягала у підтриманні контактів з ОСОБА_7 та надання йому для підписання необхідних документів для забезпечення діяльності ТОВ «Нова Охорона», у невстановленому місці на території м. Києва у період з 07.09.2015 по 17.02.2021, надала для підпису ОСОБА_7 додаткові угоди №№ 2-22 до трудового контракту з керівником підприємства ОСОБА_7 . А також у невстановлені дату та час, але не пізніше 25.08.2021, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська ОСОБА_3 надала для підпису ОСОБА_7 , документ, який містив завідомо неправдиві відомості, а саме додаткову угоду № 23 від 25.08.2021 до трудового контракту № 1 з керівником підприємства ОСОБА_7 .

Такі дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документа, який посвідчується підприємством, і який надає права з метою його використання іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Також, ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, на виконання спільного злочинного плану, здійснюючи відведену їй роль пособника, яка полягала у підтриманні контактів з ОСОБА_7 та надання йому для підписання необхідних заздалегідь підготовлених документів для забезпечення діяльності ТОВ «Нова Охорона», у невстановленому місці на території м. Києва, у період з 09.07.2015 по 20.12.2019 точний день та час досудовим розслідуванням не встановлено, надала для підпису ОСОБА_7 документи для доступу до банківських рахунків ТОВ «Нова Охорона» у ПАТ «Альфа-Банк», які були підготовлені на території України невстановленою особою, та містили завідомо неправдиві відомості, та які були використані для розпорядження грошовими коштами, що знаходилися на банківських рахунках ТОВ «Нова Охорона».

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 200 КК України, як пособництво у підробленні та використанні засобів доступу до банківських рахунків, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.1 ст. 291 КПК України, оскільки не містить відомостей щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону про кримінальну відповідальність, зокрема в частині пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення за ч.3 ст. 358 КК України, яке згідно обвинувального акут вчинялося у певний проміжок часу, коли у вказану статтю закону вносилися зміни.

Окрім того, відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше).

Між тим, обвинувальний акт не містить відомостей щодо мотивів вчинення інкримінованих ОСОБА_3 діянь, які підлягали встановленню під час досудового розслідування. Також суд погоджується з доводами сторони захисту, що така невідповідність акту призводить до певної правової невизначеності щодо пред`явленого обвинувачення, а формулювання обвинувачення є незрозумілим, враховуючи, що інкриміновані обвинувачений правопорушення є такими, що вчиняються із прямим умислом.

Також суд приходить до висновку, що дані обвинувального акту порушують права, свободи та інтереси ОСОБА_6 , оскільки акт містить стверджувальні відомості щодо вчинення останню кримінальних правопорушень у співучасті із ОСОБА_3 за відсутності рішення суду, яке доводить винуватість ОСОБА_6 .

Окрім того, суд також погоджується із доводами захисника, що дані обвинувального акут є некоректними, зокрема і частині визначення одного з епізодів у пособництві у підроблені офіційного документу. Так у акті зазначено, що у невстановлені дату та час, але не пізніше 25.08.2021, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська ОСОБА_3 надала для підпису ОСОБА_7 документ, який містив завідомо неправдиві відомості, а саме додаткову угоду № 23 від 25.08.2021 до трудового контракту № 1 з керівником підприємства ОСОБА_7 . Таке неконкретне визначення дати вчинення злочину, позбавляє суд визначитися із питанням щодо підсудності даного провадження Голосіївському районному суду м. Києва.

Вищевикладені обставини надають підстави погодитися із доводами сторони захисту, викладеними у клопотанні про повернення обвинувального акту, і зробити висновок про невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_10 вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України, як такому, що складений із суттєвими недоліками, які порушують право особи на захист та перешкоджають призначенню обвинувального акту до судового розгляду.

З урахуванням наведеного, клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.7 ст. 474 КПК України, суд -

постановив:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 повернути до першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинуваченні управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора для усунення виявлених порушень.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 3 березня 2023 о 10 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1