У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2022 Справа №607/16393/22

Провадження № 1-кс/607/5254/2022
м. Тернопіль
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодар, Краснодарського краю, російської федерації, білоруса, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 25 серпня 2022 року вироком Тернопільського міськрайонного суду за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
15 листопада 2022 року слідчий слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001526 від 02 жовтня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 01.10.2022 близько 21:00 год. у ОСОБА_4 , раніше судимого за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, який перебував в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 01.10.2022 близько 21:00 год перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , піднявся на другий поверх, підійшов до вхідних дверей в квартиру АДРЕСА_3 та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом проникнення у зазначене житлове приміщення викрав із сумки (не становить для потерпілої матеріальної цінності), яка знаходилась у коридорі квартири на полиці шафи з лівого боку від входу гаманець (не становить для потерпілої матеріальної цінності), у якому знаходились: паспорт громадянина України (не становить для потерпілої матеріальної цінності) та водійське посвідчення видані на ім`я ОСОБА_7 (не становить для потерпілої матеріальної цінності), грошові кошти в сумі 1400 грн, карта постійного клієнта магазину ювелірних виробів «Срібний Вік» (не становить для потерпілої матеріальної цінності) та карта програми лояльності магазину «Рукавичка» (не становить для потерпілої матеріальної цінності).
В подальшому, ОСОБА_4 , із викраденим майном попрямував у невстановленому досудовим розслідуванням напрямку та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1400 грн.
Поряд з цим, 18.10.2022 в період часу з 15:00 год по 16:00 год у ОСОБА_4 , який перебував в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_4 , виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 18.10.2022 в період часу з 15:00 год по 16:00 год, перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_4 , піднявся на другий поверх та підійшов до вхідних дверей в квартиру АДРЕСА_4 . Скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, шляхом проникнення у житлове приміщення через вхідні двері, викрав із тумбочки, яка знаходилась в коридорі квартири сумку торговельної марки «Cropp» жовтого кольору вартістю 192 грн 50 коп, в якій знаходився гаманець (не становить для потерпілої матеріальної цінності) із паспортом громадянина України виданим на ім`я ОСОБА_8 (не становить для потерпілої матеріальної цінності), карткою платників податків № НОМЕР_1 виданою на ім`я ОСОБА_8 (не становить для потерпілої матеріальної цінності), грошовими коштами в сумі 2000 гривень та 50 доларів США, які згідно курсу НБУ становлять 1828 грн 43 коп, банківською картою для виплат «Приват Банк» № НОМЕР_2 (не становить для потерпілої матеріальної цінності).
В подальшому, ОСОБА_4 , із викраденим майном покинув місце вчинення злочину у невстановленому досудовим розслідуванням напрямку та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4020 грн 93 коп.
Також 04.11.2022 близько 13:40 год у ОСОБА_4 , який перебував в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_5 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 04.11.2022 близько 13:40 год, перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_5 , піднявся на восьмий поверх та підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_6 . Скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, шляхом проникнення у житлове приміщення через вхідні двері викрав із тумбочки, яка знаходилась в коридорі квартири, жіночу сумку (не становить для потерпілої матеріальної цінності), в якій знаходився гаманець торговельної марки «Coach New York» вартістю 3000 грн із грошовими коштами в сумі 400 гривень та банківськими картами: карта для виплат (валютна) «Приват Банк» № НОМЕР_3 (не становить для потерпілої матеріальної цінності), карта для виплат (гривнева) № НОМЕР_4 (не становить для потерпілої матеріальної цінності), карта «Ощад Банк» № НОМЕР_5 (не становить для потерпілої матеріальної цінності) і різні візитівки із продуктових магазинів (не становлять для потерпілої матеріальної цінності).
В подальшому, ОСОБА_4 , із викраденим майном покинув місце вчинення злочину у невстановленому досудовим розслідуванням напрямку та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3400 грн.
14.11.2022 року ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001526 від 02.10.2022, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану та вчинене повторно.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 01.10.2022; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 02.10.2022; висновком експерта № СЕ-19/120-22/9542-Д від 12.10.2022 за результатами судової дактилоскопічної експертизи; висновком експерта № СЕ-19/120-22/10660-Д від 11.11.2022 за результатами судової дактилоскопічної експертизи; протоколом добровільної видачі гр. ОСОБА_4 від 12.11.2022; протоколом огляду місця події від 18.10.2022; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 19.10.2022; висновком експерта № СЕ-19/120-22/10619-Д від 10.11.2022 за результатами судової дактилоскопічної експертизи; протоколом добровільної видачі гр. ОСОБА_4 від 08.11.2022; протоколом огляду місця події від 04.11.2022; протоколом огляду місця події від 05.11.2022; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 05.11.2022; протоколом огляду відеозапису від 05.11.2022; висновком експерта № СЕ-19/120-22/10503-Д від 09.11.2022 за результатами судової дактилоскопічної експертизи; висновком експерта № СЕ-19/120-22/10732-Д від 14.11.2022 за результатами судової дактилоскопічної експертизи.
Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також слідчий просить врахувати, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, та вчинив інкриміновані йому злочини під час відбування іспитового строку за обвинувальним вироком суду. Крім цього ОСОБА_4 не має джерела постійного доходу, ніде не працює, що свідчить про системну неправомірну поведінку підозрюваного, а тому на думку слідчого, є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків визначених КПК України, у зв`язку із чим просить задовольнити подане клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 обґрунтованими, при цьому вказав що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного, оскільки зважаючи на його характеризуючи дані, останній належних висновків для себе не зробив, продовжуючи вчиняти протиправні дії.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання та просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту, при цьому зазначає, що його підзахисний характеризується позитивно та не ухилятиметься від органу досудового розслідування чи суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 вважає, що усі докази які б вказували на його причетність до вчинення інкримінованих йому злочинів сфальсифіковані, та просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001526 від 02.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

У даному провадженні 14 листопада 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану та вчинене повторно.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, зокрема такими доказами є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001526 від 02.10.2022; рапорт Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області; письмова заява ОСОБА_7 від 01.10.2022 року; протокол огляду місця події від 01.10.2022; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 02.10.2022; висновок експерта № СЕ-19/120-22/9542-Д від 12.10.2022 за результатами судової дактилоскопічної експертизи; висновок експерта № СЕ-19/120-22/10660-Д від 11.11.2022 за результатами судової дактилоскопічної експертизи; протокол добровільної видачі гр. ОСОБА_4 від 12.11.2022; протокол огляду місця події від 18.10.2022; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 19.10.2022; висновок експерта № СЕ-19/120-22/10619-Д від 10.11.2022 за результатами судової дактилоскопічної експертизи; протокол добровільної видачі гр. ОСОБА_4 від 08.11.2022; протокол огляду місця події від 04.11.2022; протокол огляду місця події від 05.11.2022; протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 05.11.2022; протокол огляду відеозапису від 05.11.2022; висновок експерта № СЕ-19/120-22/10503-Д від 09.11.2022 за результатами судової дактилоскопічної експертизи; висновкок експерта № СЕ-19/120-22/10732-Д від 14.11.2022 за результатами судової дактилоскопічної експертизи, інші матеріали кримінального провадження.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідні кримінальні правопорушення могли бути вчинені, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_10 кримінальних правопорушень.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відтак твердження підозрюваного ОСОБА_4 про фальсифікацію доказів у даному кримінальному провадженні не беруться слідчим суддею до уваги, оскільки відповідно до ст.89 КПК визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду. На стадії досудового розслідування слідчий суддя може оціните лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, підозрюваним не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на його непричетність до злочинів, у вчиненні яких йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_4 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_10 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10 , за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілих у кримінальному провадженні слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Крім того як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_11 відомі місця проживання потерпілих, оскільки інформація про них міститься в матеріалах кримінального провадження, з якими підозрюваний ознайомлений, відтак останній усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним діяння, може навмисно схиляти потерпілих до зміни наданих раніше показань чи до відмови давати показання, що в подальшому може негативно вплинути на судовий розгляд кримінального провадження.
За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Крім того, на переконання слідчого судді, ризик вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень підтверджується тим, що підозрюваний офіційно не працює, джерел доходу не має, скоєння злочинів було викликано зокрема його скрутним матеріальним станом, більше того ОСОБА_4 раніше не одноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності.

Також на думку слідчого судді слід врахувати те, що 25 серпня 2022 року вироком Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/9723/22 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку один рік та покладено ряд обов`язків передбачених ст.76 КК України. Однак, як з`ясовано в ході розгляду даного клопотання ОСОБА_4 повторно вчинив умисні тяжкі корисливі злочини проти власності під час дії іспитового строку, зазначене дає підстави вважати високою ймовірність вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.
Втім, на переконання слідчого судді, застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження ОСОБА_10 злочинної діяльності, навіть у разі перебування під цілодобовим домашнім арештом, адже наведені вище обставини свідчать про те, що єдиним джерелом заробітку підозрюваного є злочинна діяльність за зо він був неодноразово судимий.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_10 на свободу, а відтак відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу і саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Таким чином стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявні обґрунтовані ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням встановлених в ході розгляду клопотання обставин та характеризуючи даних про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, вчинив інкриміновані йому злочини під час дії іспитового строку, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання останнім передбачених КПК України обов`язків, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.1 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, тяжкість правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що застава у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафну чи каральну функцію, що вплине на підозрюваного ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного, в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч.5 ст.194 КПК України в межах строку досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає безпідставним клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, у зв`язку із чим в його задоволенні слід відмовити, а клопотання слідчого задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту відмовити.
Клопотання слідчого слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 12.01.2023 року.
Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду негайно.
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/16393/22; провадження №1-кс/607/5254/2022 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2022 року.
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- не відлучатись із м. Тернополя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год. 59 хв. 12.01.2023 року.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1