Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7220/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 02 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а:
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.189, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України.

27 жовтня 2022 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира було продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 02 грудня 2022 року.

В своїх висновках слідчий суддя визнав обґрунтованим клопотання слідчого та його задовольнив, врахувавши те, що ОСОБА_8 раніше судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, повторно, в умовах воєнного стану, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому продовжив строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи за можливе не визначати розмір застави.

Також, слідчий суддя зазначив, що наявні соціальні зв`язки підозрюваного, на які посилається сторона захисту, з огляду на обставини справи, не дають змоги дійти висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу або визначити розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 .

За неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити розмір застави, що відповідає 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави є помірним для підозрюваного.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_8 не має на меті перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки проживає разом з сім`єю, народився та постійно проживає в м. Житомирі. Через активний військовий стан виїзд за кордон неможливий. ОСОБА_8 зацікавлений в об`єктивному і повному розслідуванні кримінального провадження та встановленню всіх обставин кримінального провадження.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки прокурором не було доведено обставин, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідача, захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає що, слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 слідчий суддя належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Слідчим суддею встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_8 у вчиненні, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.189, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження та в апеляційному порядку не оспорюються.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.189, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України, один з яких віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

21 вересня 2022 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира підозрюваному ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.11.2022 року.

27 жовтня 2022 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира було продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до шести місяців, до 02.12.2022 року.

Встановлені в ухвалах слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03.06.22 р. та 21.09.22 року ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та до теперішнього часу існує загроза переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінальне правопорушення.

Зазначені обставини з врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та є обвинуваченим у іншому провадженні, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, повторно, в умовах воєнного стану, на переконання колегії суддів переконливо свідчить про правильність висновків суду першої інстанції, про те, що ризики, визначені ст. 177 КПК України не зменшились та неможливо на даний час застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вправі не визначати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому колегія суддів не вбачає порушень при продовженні слідчим суддею запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 без визначення розміру застави.

Доводи сторони захисту про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, винесена у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: