КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/9630/22Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/385/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.199, ч.3 ст.307 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29.11.2022 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 27 січня 2023 року включно, із визначенням застави.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту або особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки необхідність продовження обвинуваченому найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний відпала. За доводами захисника, підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою є лише тяжкість кримінальних правопорушень, які ОСОБА_8 фактично не вчиняв.

Зазначає, що судом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора та всупереч вимогам діючого законодавства і практики Європейського суду з прав людини, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого за відсутності будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зокрема, ухвалюючи рішення про продовження строку тримання під вартою, судом в достатній мірі не враховано дані про особу обвинуваченого, який до затримання постійно працював у службі таксі, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а саме доньку та онуків. Підлягає врахуванню і те, що під час воєнного стану обвинувачений позбавлений можливості виїхати за межі України, що ставить під сумнів ризик переховування його від органів досудового розслідування та суду. Також стороною обвинувачення не надано достатніх доказів щодо можливості незаконного впливу обвинуваченого на свідків, які не повідомляли в ході їх допиту про такі факти. Враховуючи, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень також є сумнівною.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення та вважав рішення суду законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з представлених до апеляційного суду матеріалів сформованого контрольного провадження, у провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014, по обвинуваченню ОСОБА_8 та інших осіб у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.199, ч.3 ст.307 КК України, в якому здійснюється судовий розгляд.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29.11.2022 обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 27 січня 2023 року, із визначенням розміру застави.

Ухвалюючи рішення про продовження тримання під вартою ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів, та ризиків, які в сукупності дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК, зокрема переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про існування ризиків переховуватися від суду та негативно впливати на свідків, оскільки судове слідство у даному кримінальному провадженні не завершено.

При цьому, обвинуваченому обрано альтернативний запобіжний захід у виді застави, що в повній мірі забезпечує дотримання його прав і свобод у кримінальному провадженні.

Суд також навів обставини, які ним були враховані при продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , а саме тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення винуватості, дані про особу обвинуваченого.

Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі.

В той же час суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29.11.2022, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 27 січня 2023 року включно, із застосуванням застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4