Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
06.12.2022
1-кп/394/19/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
представника потерпілого: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
обвинувачених: ОСОБА_7
ОСОБА_8
ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою загальною освітою, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але визнаний таким, що не має судимості; проживаючого АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою загальною освітою, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою загальною освітою, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121КК України,

В С Т А Н О В И В :

09 лютого 2020 року близько 19.00 год. обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою з`ясування обставин з приводу неправомірної поведінки потерпілого ОСОБА_4 прибули до домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_10 .
Перебуваючи у приміщенні спальної кімнати житлового будинку, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс потерпілому кулаком правої руки один цілеспрямований удар в перенісся, що викликало кровотечу.
Після чого обвинувачені вивели потерпілого з будинку на відрізок вулиці поблизу зазначеного вище домоволодіння де кожен окремо, без попередньої домовленості, маючи намір на нанесення різного виду тілесних пошкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, нанесли удари потерпілому наступним чином, ОСОБА_9 в область голови рукою не менше двох-трьох ударів, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 руками і ногами в область тулубу, спини та плечей не менше чотирьох-п`яти ударів.
В результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, синця, повік лівого ока, синця біля зовнішнього слухового проходу лівого вуха, двобічних гідром в субдуральному просторі обох гемісфер, субдуральної гематоми лівої гемісфери в товщі гідроми, субарахноїдального крововиливу в потиличній долі та забою лівої потиличної долі, які мають ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
В результаті протиправних дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця по внутрішній поверхні правого передпліччя, синця задньої поверхні правого ліктьового суглобу, синця середньої третини передньої поверхні лівого плеча, які мають ознаки легких.
Крім того в третій декаді березня 2020 року точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували на містку, який розташований по АДРЕСА_3 , що неподалік від домоволодіння під АДРЕСА_4 , виявили дорожній знак із стійкою.
Перебуваючи на вказаному місці, у обвинувачених виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
З цією метою обвинувачені за попередньою змовою разом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи спільно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, переслідуючи корисливу мету направлену на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та достовірно знаючи, що їх дії не будуть помічені, повторно, шляхом застосування фізичної сили, вирвали із землі та викрали металеву трубу, довжиною 3,5 м, діаметром 57 мм, вартістю 387,60 грн., на якій знаходився щиток дорожнього знаку 3.15 Правил дорожнього руху, вартістю 427,50 грн., що на праві приватної власності належали філії «Новоархангельська ДЕД».
Після чого обвинувачені із викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинили філії «Новоархангельська ДЕД» майнову шкоду на загальну суму 815,10 грн.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що 09 лютого 2020 року у вечірній час, близько 19.00 год. він разом із обвинуваченими перебував у домоволодінні ОСОБА_11 . До них прийшов ОСОБА_12 та розповів про випадок, коли ОСОБА_13 розбив шибку вікна в його домоволодінні. Після цього він, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вирішили розшукати ОСОБА_16 для того, щоб поговорити з ним. Так вони вирушили до домоволодіння ОСОБА_17 . Зайшовши до вказаного домоволодіння, вони виявили потерпілого, де в них і відбулася розмова. Розмова переросла у сварку, під час якої він наніс удар рукою в ліве плече потерпілого, після цього він побачив, як ОСОБА_15 наніс один удар в голову потерпілого збоку. Після цього ОСОБА_15 почав вимагати у потерпілого, щоб той покинув будинок та вийшов на вулицю, на що останній відмовився, після чого ОСОБА_15 , взявши його за вухо, вивів із будинку. Коли він, ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та потерпілий ОСОБА_18 вийшли з будинку, то продовжили розмову. Під час розмови він наніс близько 5-ти ударів кулаками рук по плечах та спині потерпілого потерпілий продовжив стояти. Після цього ОСОБА_15 наніс кілька ударів кулаками рук в голову, від яких потерпілий упав на землю. Пояснив, що ОСОБА_14 також наносив удари потерпілому, проте куди і скільки разів бив він не пам`ятає. Через деякий час вони направилися до будинку. Він разом з ОСОБА_19 допомогли потерпілому пройти до будинку. В будинку ОСОБА_13 вибачився за те, що ображав ОСОБА_20 , і через 30 хвилин обвинувачені покинули домоволодіння ОСОБА_17 .
З приводу крадіжки металевої труби пояснив, що в третій декаді березня 2020 року у вечірній час він перебував у своєму домоволодінні разом з ОСОБА_19 . Раніше до того дня на одній із вулиць він помітив металеву трубу, яку разом із ОСОБА_19 вони вирішили викрасти. Прийшовши за місцем знаходження вказаної металевої труби, вони забрали її та віднесли до домоволодіння ОСОБА_21 . Наступного дня він разом із ОСОБА_19 віднесли металеву трубу на металобрухт, за що отримали грошові кошти в сумі 50 грн., які витратили на купівлю цигарок.
Щиро каявся, просив не позбавляти волі та просив перекваліфікувати його дії .
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що 09 лютого 2020 року у вечірній час, близько 19.00 год. він разом із обвинуваченими перебував у домоволодінні ОСОБА_11 . До них прийшов ОСОБА_12 та повідомив, що його образив ОСОБА_13 . Він запропонував обвинуваченим знайти ОСОБА_16 та поговорити з ним з приводу виниклої ситуації. Він разом з ОСОБА_22 та ОСОБА_23 направилися до домоволодіння ОСОБА_17 . Зайшовши до будинку, він побачив ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_24 . Під час розмови ОСОБА_13 почав агресивно себе поводити і в цей момент, підійшовши до дивана, він вдарив потерпілого правою рукою у ліве плече, після цього ОСОБА_15 наніс один удар лівою в голову збоку. Ще один удар потерпілому наніс ОСОБА_25 в плече. Після цього вони вивели потерпілого на подвір`я домоволодіння. На подвір`ї домоволодіння по центру стояв потерпілий, з лівого боку від нього стояв ОСОБА_26 , попереду ОСОБА_15 , він стояв позаду. Він вдарив його першим, кулаком в плече, після чого в плече потерпілого наніс удар ОСОБА_26 . В цей час в голову з лівого боку правою рукою наніс удар ОСОБА_15 , від якого потерпілий впав на землю. Після падіння потерпілого всі обвинувачені почали наносити удари: він наніс 3-4 удари руками, куди бив ОСОБА_26 він не помітив, ОСОБА_15 бив по голові. Через деякий час всі вони разом з потерпілим повернули до будинку.
З приводу крадіжки металевої труби пояснив, що в березні 2020 року, точної дати не пам`ятає, у вечірній час він перебував у домоволодінні ОСОБА_27 . Там він запропонував останньому піти до центрального ставка с. Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області та викрасти металеву трубу, на що ОСОБА_26 погодився. Викравши металеву трубу з вказаного місця, вони віднесли її до місця проживання ОСОБА_21 . Зранку наступного дня вони разом віднесли її на металобрухт, за що отримали грошові кошти в сумі 50 грн., які витратили на покупку цигарок.
Щиро каявся, просив перекваліфікувати його дії та не позбавляти волі.
Обвинувачений ОСОБА_15 в судовому засіданні винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що 09 лютого 2020 року він разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_22 перебували у його домоволодінні, де сиділи та розмовляли. В цей час до них прийшов його дядько ОСОБА_12 та поскаржився на ОСОБА_16 в тому, що останній його часто ображає, також він повідомив, що ОСОБА_18 в даний час перебуває у домоволодінні ОСОБА_17 . Після цього вони вирішили розшукати ОСОБА_28 та направилися до домоволодіння ОСОБА_17 . Першим до будинку зайшов ОСОБА_14 , потім зайшов ОСОБА_26 , а потім вже зайшов він. Зайшовши до будинку, він побачив, що ОСОБА_29 сидів біля плитки на дивані, поруч з ним сидів ОСОБА_13 , ОСОБА_30 в цей момент прибирав зі столу. У них виникла розмова з потерпілим. В ході даної розмови ОСОБА_25 наніс удар потерпілому, потерпілий продовжив сидіти на дивані, після цього він сам наніс один удар долонею лівої руки у висок потерпілого. В цей час ОСОБА_14 запропонував вийти з будинку. З будинку вийшли потерпілий, обвинувачені та він. Всі вони зупинилися на подвір`ї, він стояв обличчям до потерпілого, ОСОБА_26 стояв з правого боку від потерпілого, а ОСОБА_14 позаду. В ході розмови з потерпілим, він почув, як хтось вдарив потерпілого, хто він не побачив. Після цього він сам долонею руки наніс один удар в область голови потерпілого, від якого останній впав на землю. Пояснив, що після цього всі обвинувачені почали наносити удари потерпілому: кілька ударів наніс ОСОБА_14 , декілька ударів ногами ОСОБА_26 здійснив по плечах потерпілого, і не менше двох ударів по потилиці наніс він особисто. Пояснив, що удари були середньої сили. В цей момент хтось вигукнув «досить» і бійка припинилася, хто вигукнув він не пам`ятає. Він разом з ОСОБА_19 допомогли потерпілому встати на ноги та пройшли до будинку ОСОБА_17 . В будинку ОСОБА_30 набрав води потерпілому, після чого той вмився. Після цього у нього з ОСОБА_31 сталася сварка, і він разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_22 покинули домоволодіння останнього. Пояснив, що після даного інциденту він бачився з потерпілим, конфліктів у них більше не виникало. Він, задля відшкодування завданої шкоди потерпілому, передав грошові кошти в сумі 30000 грн., але не самому потерпілому, а третім особам.
Щиро каявся, просив не позбавляти волі. Просив перекваліфікувати його дії.
Судом в судовому засіданні в повному обсязі було досліджено надані учасниками кримінального провадження докази.
За епізодом нанесення тілесних пошкоджень потерпілому вина обвинувачених підтверджується.
- Заявою потерпілого ОСОБА_16 про притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачених, у зв`язку з нанесенням ними йому тілесних ушкоджень /т.2 а.с.22/;
- протоколом огляду місця події від 13.03.2020 року та фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто домоволодіння та його територія по АДРЕСА_2 /т.2 а.с.27-35/;
- висновком судово-медичної експертизи № 32 від 30.03.2020 року, відповідно до якого у ОСОБА_16 , 1984 року народження згідно даних медичної картки стаціонарного хворого № 532 Новоархангельської ЦРЛ, медичної карти стаціонарного хворого № 1526/61 Уманської міської лікарні, медичної картки стаціонарного хворого № 728 Новоархангельської ЦРЛ, КТ-знімків та дисків виявлено тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ: синця, повік лівого ока, синця біля зовнішнього слухового проходу лівого вуха, двобічних гідром в субдуральному просторі обох гемісфер, субдуральної гематоми лівої гемісфери в товщі гідроми, субарахноїдального крововиливу в потиличній долі, та забою лівої потиличної долі, які згідно пункту 2.1.3 «Правил визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 від 17.01.1995 року, мають ознаки тяжких, як небезпечні для життя.
Також у ОСОБА_16 , 1984 року народження згідно даних медичної картки стаціонарного хворого № 532 Новоархангельської ЦРЛ, медичної карти стаціонарного хворого № 1526/61 Уманської міської лікарні, медичної картки стаціонарного хворого №728 Новоархангельської ЦРЛ, КТ- знімків та дисків виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синця по внутрішній поверхні правого передпліччя, синця задньої поверхні правого ліктьового суглобу, синця середньої третини передньої поверхні лівого плеча, які згідно пункту 2.3.5 «Правил визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 від 17.01.1995 року, мають ознаки легких.
Вказані тілесні ушкодження утворились від локальної дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, та могли утворитись у термін вказаний у постанові, на що вказують дані медичних документів.
Враховуючи морфологічний характер та локалізацію вищевказаних ушкоджень, експерт вважає, що їх утворення при падінні з висоти власного зросту як з наданням тілу прискорення так і без прискорення малоймовірне /т.2 а.с.36-38/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.04.2020 року та відеозаписом до нього, в ході якого потерпілий ОСОБА_4 розказав та показав за яких обставин йому було нанесено тілесні ушкодження /т.2 а.с.40-48/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.03.2020 року та відеозаписом до нього, в ході якого свідок ОСОБА_32 розказав та показав за яких обставин потерпілому ОСОБА_4 було нанесено тілесні ушкодження /т.2 а.с.50-56/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.03.2020 року та відеозаписом до нього, в ході якого свідок ОСОБА_33 пояснив за яких обставин потерпілому ОСОБА_4 було нанесено тілесні ушкодження /т.2 а.с.58-64/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.04.2020 року та відеозаписом до нього, в ході якого обвинувачений ОСОБА_7 розказав та показав за яких обставин було нанесено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 /т.2 а.с.133-144/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.05.2020 року та відеозаписом до нього, в ході якого обвинувачений ОСОБА_8 розказав та показав за яких обставин було нанесено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 /т.2 а.с.150-161/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.07.2020 року та відеозаписом до нього, в ході якого обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, за яких обставин було нанесено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 /т.2 а.с.204-213/.
- показаннями потерпілого ОСОБА_16 , який в судовому засіданні суду пояснив, що 09 лютого 2020 року близько 19.00 год. він перебував у будинку, який належить ОСОБА_34 та знаходиться в с. Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області. Того дня він вживав алкогольні напої, проте ступінь його сп`яніння була легкою. В будинку перебував він, ОСОБА_30 та ОСОБА_29 . В цей час в будинок постукали, ОСОБА_35 відкрив двері і до будинку зайшли обвинувачені ОСОБА_26 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Він сидів на дивані в кухні будинку, поруч з ним сидів ОСОБА_29 , ОСОБА_14 сів поруч з останнім, ОСОБА_15 стояв на дверях, ОСОБА_25 сидів на плитці. Обвинувачені та потерпілий почали обговорювати обставини, за яких потерпілий начебто наніс тілесні ушкодження ОСОБА_36 . Під час розмови почалася бійка: ОСОБА_25 кулаками рук наніс удари по голові потерпілого, в цей же час ОСОБА_14 кулаком лівої руки наніс удари по ребрах. Після цього потерпілий почав втікати до сусідньої кімнати, проте там його наздогнав ОСОБА_25 та кулаком правої руки наніс один удар в ніс, від чого у потерпілого потекла кров. Після вказаного обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_26 вивели потерпілого з будинку, двері якого відкривав обвинувачений ОСОБА_15 . Надворі ОСОБА_37 та ОСОБА_38 прижали потерпілого до стіни будинку, а ОСОБА_39 в цей час кулаком правої руки наніс йому удар в область живота, від якого присів на землю, після чого зразу ж відчув як йому почали наносити удари по голові та тулубу, хто і куди бив в той час він не бачив тому, як йому довелося закриватися від ударів. Чи був ще хтось на вулиці в той час, він не пам`ятає. Після отриманих ударів він втратив свідомість та прийшов до тями наступного дня, вранці. Вранці він виявив на собі побої, було побите обличчя, дуже боліла голова. На його запитання ОСОБА_35 розповів йому про події, які відбулися ввечері 09 лютого 2020 року, та пояснив, що заступився за нього, інакше було б гірше. Також додав, що коли ОСОБА_30 ходив за водою, то на вулиці знайшов куртку потерпілого. Після вказаних подій потерпілий протягом 5-ти днів перебував у ОСОБА_40 , потім приїхала його матір та викликала йому швидку, після чого потерпілий протягом п`яти днів перебував у Новоархангельській ЦРЛ, там його лікуванням займалася матір. Додатково пояснив, що спиртні напої він вживає не часто, після отриманих тілесних ушкоджень він помітно втратив працездатність, часто страждає на головні болі, самопочуття його незадовільне. В період лікування, обвинувачений ОСОБА_15 пропонував свою допомогу, проте обіцянок своїх не виконав. Інші обвинувачені своєї допомоги не пропонували. Заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі.
- показаннями свідка ОСОБА_41 , яка в судовому засіданні пояснила, що потерпілому доводиться матір`ю. Вранці 10 лютого 2020 року їй зателефонувала односельчанка ОСОБА_42 та поцікавилася станом здоров`я її старшого сина ОСОБА_16 , одночасно вона повідомила, що від односельчанина ОСОБА_43 дізналася, що минулого дня ОСОБА_44 завдали тілесних ушкоджень і це зробили обвинувачені ОСОБА_26 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Після вказаного вона пішла до місця проживання потерпілого вдома його не було. Наступного дня від односельця вона дізналася, що її син перебуває вдома у ОСОБА_40 , який проживає у селі Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області, куди послала свого меншого сина для того, щоб той забрав потерпілого додому та відвезти його до лікарні для надання медичної допомоги, але потерпілий відмовився куди-небудь їхати. Через кілька днів ОСОБА_45 повідомив її сестру про те, що ОСОБА_16 забрала швидка допомога до Новоархангельської ЦРЛ, того ж дня вона поїхала до лікарні, щоб поцікавитися станом свого старшого сина. В лікарні вона побачила, що потерпілий був побитий та не міг розмовляти. Після цього вона поїхала до с. Нерубайка, де розшукала обвинувачених та просила їх матеріальної допомоги на лікування сина. ОСОБА_26 та ОСОБА_14 відмовили їй у її проханні, ОСОБА_15 запропонував їй 300 грн. від яких вона відмовилася. На її запитання до обвинувачених за що вони так побили її сина ОСОБА_15 пояснив, що за те, що потерпілий розбив шибку вікна у домоволодінні ОСОБА_46 , також пояснив, що потерпілого вони знайшли вдома у ОСОБА_47 . В Новоархангельській ЦРЛ потерпілий перебував протягом п`яти днів, там його стан здоров`я погіршився, після чого свідок забрала його з Новоархангельської ЦРЛ до лікарні в м. Умань Черкаської області, де йому зробили МРТ та трепанацію черепа. Все лікування сина вона проводила за свої кошти. Обвинувачені станом здоров`я потерпілого не цікавилися. Пояснила, що мала місце розмова між нею та обвинуваченим ОСОБА_23 , в ході якої він пообіцяв їй грошові кошти в сумі 30000 грн. для того, щоб допомогти у лікуванні сина, проте в результаті ніяких коштів вона не отримала. Додатково вона пояснила, що стосунки потерпілого та обвинувачених дружніми не були. Раніше син допомагав їй по господарству, проте після того як його побили, він працювати не може, його фізичний стан погіршився, він втратив працездатність та скаржиться на головний біль. Алкогольних напоїв потерпілий не вживає, перебуває на утриманні матері.
- показаннями свідка ОСОБА_32 , який в судовому засіданні пояснив, що 09 лютого 2020 року у вечірній час він, ОСОБА_29 та ОСОБА_13 перебували та вживали спиртні напої у його домоволодінні, яке розташоване по АДРЕСА_2 . Близько 18.30 год. до них приєдналися обвинувачені ОСОБА_26 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . В той час між потерпілим та обвинуваченими виникла розмова з приводу ОСОБА_20 . В ході вказаної розмови ОСОБА_25 долонею руки вдарив потерпілого в область носа, від чого у останнього пішла кров. Після цього він вигнав обвинувачених та потерпілого з будинку, а сам разом із ОСОБА_48 залишився розпивати спиртні напої. Через п`ять хвилин він вийшов з будинку на подвір`я та побачив, що потерпілий ОСОБА_13 лежав на землі, ОСОБА_15 стояв у дворі, ОСОБА_26 стояв за два метри від нього, а ОСОБА_14 стояв біля забору. Щоб обвинувачені били потерпілого він не бачив. Потім обвинувачені ОСОБА_26 та ОСОБА_14 завели потерпілого до будинку. В будинку він побачив, що у потерпілого була розбита губа та підбите ліве око. Через деякий час всі хто був у будинку розійшлися, а вони з потерпілим лягли спати. Вранці наступного дня він на вулиці знайшов куртку потерпілого, після чого вони разом з потерпілим пішли до односельця ОСОБА_40 , вживали спиртні напої, також там був ОСОБА_45 . По дорозі до односельця потерпілий поводив себе звичайно, ні на що не скаржився. Коли він покидав домоволодіння односельця, то ОСОБА_18 залишився там, з ним все було гаразд.
- показаннями свідка ОСОБА_33 , який в судовому засіданні пояснив, що 09 лютого 2020 року у вечірній час він разом ОСОБА_49 та ОСОБА_50 перебували у домоволодінні ОСОБА_17 , де відпочивали та вживали спиртні напої. Через деякий час прийшли обвинувачені ОСОБА_26 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Між ОСОБА_22 та ОСОБА_13 відбулася розмова з приводу ОСОБА_20 , яка переросла у сварку. В цей час ОСОБА_26 вдарив потерпілого, також він бачив, як потерпілого вдарив ОСОБА_15 . Після цього ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 разом з потерпілим ОСОБА_50 вийшли з будинку, він сам залишився в будинку, але чув, що на вулиці також була сварка. Через деякий час ОСОБА_13 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зайшли до будинку, він побачив, що у потерпілого був розбитий ніс, він був в крові. Після цього він покинув домоволодіння ОСОБА_17 . Пояснив, що після вказаних подій тривалий час не бачився з потерпілим, крім того, від односельців дізнався про те, що обвинувачені ОСОБА_26 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_44 .
- показаннями судового експерта ОСОБА_51 , який в судовому засіданні пояснив, що судово-медичну експертизу ним було проведено згідно наданої медичної карти потерпілого. Самого потерпілого він не обстежував та не бачив. Тяжкі тілесні ушкодження потерпілому було нанесено в ділянці голови, дані тілесні ушкодження були нанесені тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, це могли бути кулак, рука, нога або ж інший тупий предмет. Точна кількість нанесених ударів йому не відома, проте пояснив, що це точно не менше 2-3 ударів. Згідно даних медичної карти удари були нанесені з лівого боку. Крім того, згідно медичної карти у потерпілого було виявлено тілесні ушкодження правого передпліччя, правого ліктьового суглобу та лівого плеча, які належать до категорії легких. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від не менше трьох ударів, або й більше. Також пояснив, що при отриманні даних тілесних ушкоджень, потерпілий міг втратити свідомість. Крім того вказав, що дані в судовому засіданні обвинуваченими показання з приводу нанесення тілесних ушкоджень потерпілому відповідають характеру та механізму отриманих ним тілесних пошкоджень.
За епізодом крадіжки чужого майна.
- Заявою начальника філії «Новоархангельська ДЕД» ОСОБА_52 про притягнення до кримінальної відповідальності винних у скоєнні крадіжки дорожнього знака 3.15 зі стійкою /т.2 а.с.72/;
- протоколом огляду місця події від 04.04.2020 року та фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто територію неподалік домоволодіння по АДРЕСА_3 , де було викрадено дорожній знак 3.15 зі стійкою /т.2 а.с.73-86/;
- заявою громадянина ОСОБА_53 від 01.04.2020 року про добровільну видачу металевої труби, яку придбав у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 /т.2 а.с.87/;
- протоколом огляду місця події від 07.04.2020 року та фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто та вилучено металеву трубу /т.2 а.с.88-94/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2020 року та відеозаписом до нього, в ході якого свідок ОСОБА_53 розказав та показав за яких обставин він придбав металеву трубу у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 /т.2 а.с.97-103/;
- висновком судової товарознавчої експертизи №1630/1679/20-27 від 16.04.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість, станом цін на 23-24 березня 2020 року, не представленої на експертизу металевої труби, бувшої у використанні з лютого 2020 року, яка мала довжину 3,5 м, та діаметр 57 мм, складала: 387,60 грн.; ринкова вартість, станом цін на 23-24 березня 2020 року, не представленого на експертизу щитка дорожнього знаку 3.15 (згідно ДСТУ 4100-2002), бувшого у використанні з лютого 2020 року, складала: 427,50 грн. /т.2 а.с.105-106/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.07.2020 року та фототаблицею до нього, в ході якого обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, за яких обставин ним було скоєно крадіжку дорожнього знаку із металевою стійкою /т.2 а.с.174-185/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.07.2020 року та фототаблицею до нього, в ході якого обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, за яких обставин ним було скоєно крадіжку дорожнього знаку із металевою стійкою /т.2 а.с.186-197/;
Суд всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та приходить до висновку, що отримані та досліджені докази переконливо підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України визначенням якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з кваліфікуючими ознаками вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб та його наслідки - заподіяння матеріальної шкоди; ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України визначенням якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб, його наслідки - заподіяння матеріальної шкоди. Судом стосовно противоправних дій обвинуваченого ОСОБА_8 не враховується та виключається кваліфікуюча ознака повторність (яка йому інкримінується), оскільки вона не підпадає під визначення п. 1 примітки до ст. 185 КК України
Стосовно кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 121 КК України стороною обвинувачення з приводу заподіяння тяжких тілесних пошкоджень суд вважає їх невірною та такою, що не відповідає дійсності та встановленим в судовому засіданні обставинам вчиненого кримінального правопорушення.
Так, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Суд зазначає, що розмежування складів кримінальних правопорушень передбачених ст. 121 КК України та ст. 125 КК України здійснюється, як за об`єктивною, так і суб`єктивною стороною.
При визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за способом вчинення враховується локалізація, характер, механізм утворення трав та ушкоджень, а зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених кримінальних правопорушеннях з матеріальним складом обумовлюється усвідомленням винною особою характеру вчиненого злочинного-протиправного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставлення до цих наслідків.
Умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (ст.121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками. Із суб`єктивної сторони кримінальне правопорушення може бути вчинено із прямим або непрямим умислом.
Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 125 КК України з об`єктивної сторони настає за заподіяння легкого тілесного ушкодження, із суб`єктивної сторони дане кримінальне правопорушення може бути вчинено із прямим або непрямим умислом.
Разом з тим суд відмічає, що суб`єктивна сторона поряд з іншими елементами (суб`єкт, об`єкт, об`єктивна сторона) є основним елементом, за яким він відрізняється від заподіяння тяжкого тілесного ушкодження або умисних легких тілесних ушкоджень.
При визначенні винності особи у вчиненні кримінального правопорушення поряд з іншим враховуються факультативні ознаки суб`єктивної сторони мотив і мета, мотив злочину це внутрішні спонукання якими керувався винний, вчиняючи злочин, а мета це той уявний результат, якого домагався винний, коли скоював кримінальне правопорушення. Мотив і мета визнаються обов`язковими ознаками суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення.
Обвинуваченим інкриміновано вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України з кваліфікуючою ознакою - вчинене групою осіб.
Дефініція цієї ознаки, як однієї із форм співучасті дано у ч. 1 ст. 28 КК України - кримінальне правопорушення визнається таким, що вчинене групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.
Тобто, для встановлення вказаної обставини необхідним є те, щоб дії всіх осіб, які брали в ньому участь, спричинили однакові суспільно-небезпечні наслідки.
Як, встановлено в судовому засіданні та узгоджується з висновком та показаннями судово-медичного експерта, у випадку спричинення потерпілому тілесних ушкоджень відсутня така кваліфікуюча ознака, як вчинення злочину групою осіб, оскільки до тяжких тілесних ушкоджень, відповідно до наявних матеріалів кримінального провадження, призвели дії однієї особи.
Як встановлено в судовому засіданні тільки ОСОБА_9 спричинив умисно тяжкі тілесні ушкодження, інші особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мали намір на спричинення легких тілесних ушкоджень, і їх дії ніяким чином не узгоджувались попередньо все відбулось спонтанно.
Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесних ушкоджень свідчать про те, що ОСОБА_9 з прямим умислом спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження; ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з прямим умислом спричинили потерпілому легке тілесне ушкодження, і тому суд перекваліфіковує їх дії з ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_9 на ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння; ОСОБА_7 на ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження та ОСОБА_8 на ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_9 вчинено навмисний тяжкий злочин; ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинено кримінальний проступок та нетяжкий злочин.
Обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 суд відповідно до ст. 66 КК України визнає, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину , обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд не знаходить, особу обвинуваченого який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але визнаний таким, що не має судимості, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_8 суд відповідно до ст. 66 КК України визнає, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину , обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд не знаходить, особу обвинуваченого який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але визнаний таким, що не має судимості, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_54 суд відповідно до ст. 66 КК України визнає, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину , обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд не знаходить, особу обвинуваченого який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але визнаний таким, що не має судимості, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обираючи обвинуваченим вид і строк покарання, суд зважає на те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Суд призначає покарання у межах, установлених у санкціях статтей, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд вважає, що обвинуваченим має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням вмотивованих обставин, а також з`ясування повних і всебічних відомостей про особу обвинувачених: їх віку, стану здоров`я та рівень розвитку, з`ясування розуміння обвинуваченими усвідомлювати значення своїх протиправних дій і керування ними; ставлення обвинувачених до вчиненого ними діяння суд приходить до виваженого та обґрунтованого висновку, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства з призначенням їм покарання з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Разом з тим судом враховуються положення кримінального закону з приводу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
З положень частин 1, 2, 3 та 4 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Суд зважує на те, що матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної-небезпечності вчиненого кримінального правопорушення внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання, виконанні завдань загальної і спеціальної превенції.
Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи, як обвинуваченого.
Кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.125 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Згідно обвинувального акту, обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке судом перекваліфіковано на ч. 1 ст. 125 КК України, яке відбулося 09.02.2020 року.
Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту 09.02.2020 року вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України ці обставини учасниками кримінального провадження не заперечувалися.
З огляду на наведене, з часу вчинення зазначеного кримінального правопорушення обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 минуло більше двох років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не надавали згоди на звільнення їх від кримінальної відповідальності за вчинене ними кримінальне правопорушення, відповідних клопотань суду не надавали, а тому суд буде звільняти їх від призначеного покарання за вчинене кримінальне правопорушення.
Стосовно заявленого цивільного позову суд зважує на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
По провадженню потерпілим до обвинувачених заявлено цивільний позов /т. 1 а.с.227-234/ про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в сумі 18989,99 грн. та моральної (немайнової) шкоди в сумі 100000 грн., який задовольняється судом частково.
Суд вирішує цивільний позов з урахуванням принципів розумності, співмірності та справедливості.
Оскільки тяжкий злочин стосовно потерпілого, який призвів до тривалого лікування останнього вчинено ОСОБА_54 , то він і повинен відшкодовувати потерпілому в повному обсязі заподіяну майнову шкоду у сумі 18989,99 грн. відповідно до наданих суду документів /т. 1 а.с. 243-251/. Крім того з обвинувачених підлягає стягненню на користь потерпілого заподіяна моральна (немайнова) шкода, ОСОБА_54 в сумі 60000 грн., ОСОБА_7 в сумі 2000 грн., ОСОБА_8 в сумі 2000 грн.
Долю речових доказів /т.2 а.с.95/ суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України .
З обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно підлягають стягненню на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 326,88 грн. /т.2 а.с.107/.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_27 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 /двісті/ годин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_27 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_27 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 /три/ роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_27 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового злочину.
Покласти на ОСОБА_27 обов`язки, передбачені статтею 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_21 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 /двісті/ годин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_21 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_21 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 /три/ роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_21 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового злочину.
Покласти на ОСОБА_21 обов`язки, передбачені статтею 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 /трьох/ років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.
Покласти на ОСОБА_11 обов`язки, передбачені статтею 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_27 на користь ОСОБА_16 2000 /дві тисячі/ грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної (немайнової) шкоди.
Стягнути з ОСОБА_21 на користь ОСОБА_16 2000 /дві тисячі/ грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної (немайнової) шкоди.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_16 78989 /сімдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять/ грн. 99 коп. в рахунок відшкодування заподіяної майнової та моральної (немайнової) шкоди.
Стягнути солідарно з ОСОБА_27 та ОСОБА_21 на користь держави судові витрати в сумі 326 /триста двадцять шість/ грн. 88 коп.
Речові докази по провадженню: металеву трубу, довжиною 3,5 м та діаметром 57 мм. - повернути філії «Новоархангельська дорожньо-експлуатаційна дільниця».
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченим.
Іншим учасникам не пізніше наступного дня після проголошення надіслати поштою.

Суддя: