Справа № 331/3711/22
Провадження № 1-кп/331/482/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2022 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450 від 25 вересня 2022року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Запоріжжя, не заміжньої, яка не має на утриманні неповнолітніх дітей, має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштована, яка зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не засуджена,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним.
24 вересня 2022 року приблизно о 11 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, для особистого вживання, без мети збуту, знаходячись вздовж річки Суха Московка, по вул. Академіка Амосова в м. Запоріжжя, незаконно придбала шляхом присвоєння знайденого один зіп-пакет, в якому містилася кристалічна речовина бежевого кольору, схожа на психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме амфетамін. Вказаний зіп-пакет ОСОБА_4 поклала до правої кишені своєї жилетки та, розуміючи, що дана речовина є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, стала незаконно зберігати її при собі для особистого вживання, без мети збуту.
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання психотропної речовини для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, всупереч ст.ст. 13, 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 року (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВСР від 15.02.1995 року (зі змінами), ОСОБА_4 , пересуваючись пішим ходом по вул. Академіка Амосова вздовж річки Суха Московка, при цьому увесь цей час зберігаючи у правій кишені своєї жилетки зіп-пакет з речовиною бежевого кольору, схожою на психотропну речовину, обіг якої обмежено, до того часу, як того ж дня, приблизно о 12 годині 44 хвилини біля буд. №47 по вулиці Академіка Амосова у місті Запоріжжя вищевказаний порошок бежевого кольору в середині зіп-пакета який містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого складає 0,2208 г ( в перерахунку на основу),було виявлено в неї працівниками поліції та вилучено.

ІІ. Позиція сторони захисту.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, надала пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Зазначила, що прогулювалася вдовж річки Суха Московка і знайшла пакетик, замотаний у ізоляційну стрічку. Так як вона час від часу вживає різні наркотичні засоби, зрозуміла що це або наркотичний засіб або психотропна речовина, який вирішила взяти із собою, щоб вжити вдома. Пішовши у бік ринку «Анголенко», зустріла патруль та на запитання про наявність у неї заборонених предметів та речовин, видала цей пакетик. Щиро кається, просить її суворо не карати.

Захисник не заперечував винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просив врахувати матеріали, що характеризують обвинувачену та призначити їй покарання мінімальне у вигляді обмеження волі, передбачене санкцією статті, із застосуванням положень ст. 75 КК України.
IІІ. Дослідженні докази.
Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні та із усіма матеріалами дізнання. Матеріали дізнання досліджувалися судом після їх надходження у провадження суду.
Судом у судовому засіданні оголошений перелік письмових доказів, що знаходяться у матеріалах провадження, заперечень щодо допустимості та належності цих доказів, або заперечень, щодо обставин, встановлених під час досудового розслідування від сторони захисту та сторони обвинувачення не надходило.
На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , думки обвинуваченої, яка повідомила, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися у судовому засіданні.
Судом роз`яснено обвинуваченій обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачена також підтвердила, що їй зрозуміло, що вона обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, також підтвердила, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачену, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.
ІV. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність
Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК Україниє проступком.
V. Призначення покарання.
При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченої, яка вину в скоєному визнала, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває,має місце реєстрації та проживання, не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є особою раніше не судимою, характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до проступку.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченої ОСОБА_4 обставини, - беззаперечне визнання винуватості та щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.
Сторона обвинувачення та сторона захисту просили призначити обвинуваченій покарання у вигляді обмеження волі зі застосування положень ст. 75 КК України звільнити її від призначеного покарання з випробуванням.
Санкцією частини першої ст. 309 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до кримінальний проступків, особу обвинуваченого, який вину в скоєному визнав, розкаявся у скоєному.
Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачена не має постійного місця роботи. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання у вигляді обмеження волі. Зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, характеристики обвинуваченої, суд вважає за можливе призначити мінімальний розмір покарання у вигляді обмеження волі, передбачений загальною частиною КК України.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченої від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Враховуючи наведені вище обставини, той факт що обвинувачена має з пояснень неофіційний підробіток, раніше не засуджена, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити її від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченої, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена судово-хімічна експертиза, висновок № СЕ-19/108-22/11798-НЗПРАП від 05.10.2022 року, вартість якої складає 755,12 грн, то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_4 ..

З цих підстав,
Керуючись ст.ст.368,370,374КПК України,суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити їй покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Речові докази:
-зіп-пакет із залишками об`єкту після проведення судово-хімічної експертизи масою 0,3573 г., поміщений в спец пакет №3634111 в якому виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, , разом із попереднім упакуванням - передані на відповідальне зберігання до камери схову Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1