Номер провадження:1-кс/521/3583/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши усну заяву про відвід судді ОСОБА_6 за кримінальним провадженням №521/17343/16-к, провадження № 1-кп/521/93/22, (на досудовому слідстві №0002507) за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2013 року за №0002507 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
Згідно журналу судового засідання 03.10.2022 під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , прокурором ОСОБА_7 було усно заявлено відвід судді ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що суддя ОСОБА_6 приймав участь як слідчий суддя в провадженнях, які були об`єднанні.
Прокурор у судовому підтримала відвід та просила задовольнити.
Захисник вважав що ступінь втручання як слідчого судді ОСОБА_6 була мінімальна по справі, оскільки фактично суддя не досліджував будь-які матеріали, що стосуються самої суті порушеного кримінального провадження, а вирішував лише питання про примусовий привід особи.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Розглянувши заяву про відвід, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого.
В судовому засіданні було оголошено докази, надані стороною обвинувачення ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2015 року та постанова сторони обвинувачення від 04.08.2016 року, які свідчать про те що кримінальні провадження №0002507, №0003027, №0002508 об`єднанні в одне провадження під єдиним №0002507, також ухвала судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від 20.12.2016 року про відвід судді ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження №521/17343/16-к, провадження № 1-кп/521/851/16, (на досудовому слідстві №0002507) за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
Судом встановлено, що 15.07.2015 року слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 було розглянуто клопотання сторони обвинувачення за провадження № 0003027 про примусовий привід ОСОБА_4
04.08.2016 постановою в.о. заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0002507 від 25.04.2013 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, №0003027 від 17.05.2013 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, №0002508 від 25.04.2013 за ознаками кримінального правопорушення. Передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, об`єднанні в одне провадження під єдиним №0002507 від 25.04.2013.
Згідно ч.1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої інстанції.
Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п.1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ зазначив, що не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п.1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод». У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.
Щодо суб`єктивного підходу, то судом встановлено, що суд під час розгляду вищезазначеного кримінального провадження не виказував будь-якої упередженості чи схильності.
Крім того, у Рішенні ЄСПЛ у справі «Вейтштайн проти Швейцарії» зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Таким чином, особиста безсторонність суду в даному випадку презумується.
Щодо об`єктивного підходу, то необхідно зазначити наступне.
При розгляді слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 клопотання про привід, слідчий суддя не досліджував будь-які матеріали, що стосуються самої суті порушеного кримінального провадження, а досліджував лише матеріали щодо належного сповіщення особи про прибуття до слідчого.
Також суд враховує і те що, кримінальне провадження перебуває на розгляді у судді ОСОБА_6 з 27.11.2018 року.
Таким чином, суд вважає за необхідне в задоволенні усної заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_6 відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні усної заяви прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про відвід судді Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, (справа №521/17343/16-к) - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1