Справа № 161/455/23 Провадження №11-кп/802/251/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника засудженого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 січня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, призначеного йому вироком Волинського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_7 09.01.2023 року звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про умовно-дострокове його звільнення від відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Клопотання мотивував тим, що ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2020 року він був умовно-достроково звільнений від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі та на даний час відбуває додаткове покарання. Протягом цього часу він працевлаштувався, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. А тому просив звільнити його від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки умовно-достроково (а.с.1-7).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, призначеного йому вироком Волинського апеляційного суду 04.12.2018 року.

Таке своє рішення місцевий суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 11.09.2020 року Рівненським районним судом Рівненської області звільнений умовно-достроково на 1 рік 04 місяці 17 днів від відбування основного покарання, призначеного 04.12.2018 року Волинським апеляційним судом за ч. 2 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Умовно дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду. У судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_7 працює у ФОП ОСОБА_9 на посаді автоматника на вузлов`язальних та навивальних автоматах та верстатах із 06.12.2022 року, де характеризується позитивно. Однак нетривалий проміжок праці засудженого ОСОБА_7 у вищевказаного підприємця, на думку суду, не дає підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та може бути звільнений умовно-достроково від додаткового покарання, призначеного йому вироком Волинського апеляційного суду 04.12.2018 року. Також, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про неофіційне працевлаштування засудженого ОСОБА_7 , як підставу для застосування до нього положень ст.81 КК України, оскільки суд позбавлений можливості як встановити з достовірністю такий факт, так і з`ясувати характер виконуваних ним робіт, а також ставлення останнього до такої праці (а.с.46-47).

Не погоджуючись з таким судовим рішенням засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання задовольнити. Звільнити умовно-достроково ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, призначеної за вироком Волинського апеляційного суду від 04.12.2018 року на невідбутий строк.

Вважає, що ухвала суду винесена з неправильним застосуванням кримінального закону щодо умовно-дострокового звільнення. Висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав оцінки доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не надав належної оцінки особі засудженого.

Вказує на те, що до офіційного працевлаштування, а саме до 06.12.2022 року, з моменту звільнення з місць позбавлення волі, працював на меблевій фабриці, хоча не офіційно. На даний час його роботодавець готовий працевлаштувати його на значно більше оплачувану посаду з більшим окладом, однак обов`язковою умовою працевлаштування є наявність водійського посвідчення. Також має позитивні характеристики з місця роботи, проживання та Луцької РВ філії ДУ «Центру пробації», до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Вказує на те, що він докорінно змінив свої погляди на життя, повністю присвятив себе сім`ї, має на утриманні малолітню доньку, вину у скоєному визнав ще на стадії досудового розслідування та визнає її на даний час, щиро розкаявся в скоєному, а тому вважає, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення, як про це зазначено в ч.2 ст.81 КК України (а.с.50-55).

В судове засідання не з`явився представник Луцької РВ філії ДУ «Центр пробації», хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження. Від нього на адресу апеляційного суду не надходило ні заяв, ні клопотань про відкладення розгляду справи. Учасники кримінального провадження, які з`явилися в судове засідання не заперечували, щодо продовження розгляду справи у відсутності представника Луцької РВ філії ДУ «Центр пробації». Його неприбуття не перешкоджає розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції і доводи апеляційної скарги; засудженого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; прокурора, який вважає скаргу безпідставною та просив її залишити без задоволення; апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно із ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Розглядаючи заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення, суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного додаткового покарання, пославшись на відсутність підстав для такого звільнення, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Застосування положень ст.81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Волинського апеляційного суду від 04.12.2018 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі із позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки (а.с.18-21).

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2020 року засуджений ОСОБА_7 звільнений умовно-достроково на 1 рік 04 місяці 17 днів від відбування основного покарання (а.с.26-27).

Згідно із ч.3 ст.55 КК України, строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що засуджений ОСОБА_7 працює у ФОП ОСОБА_9 на посаді автоматника на вузлов`язальних та навивальних автоматах та верстатах із 06.12.2022 року, де характеризується позитивно. Однак нетривалий проміжок праці засудженого ОСОБА_7 у вищевказаного підприємця, на думку суду, не дає підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та може бути звільнений умовно-достроково від додаткового покарання, призначеного йому вироком Волинського апеляційного суду 04.12.2018 року.

Також суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи сторони захисту про неофіційне працевлаштування засудженого ОСОБА_7 , як підставу для застосування до нього положень ст.81 КК України, оскільки суд позбавлений можливості як встановити з достовірністю такий факт, так і з`ясувати характер виконуваних ним робіт, а також ставлення останнього до такої праці, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні заяви засудженого, а тому у задоволенні вимог апеляційної скарги засудженого слід відмовити.

Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.376, 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 січня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, призначеного йому вироком Волинського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: