Справа № 183/1487/23
№ 1-кс/183/557/23

У Х В А Л А
07 лютого 2023 року канцелярією Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області зареєстроване означене вище клопотання, яке направлене 07 лютого 2023 року з м. Куп`янська Харківської області.
Прокурор у своєму клопотанні просить накласти арешт на шість полімерних мішків із зерном та автомобіль марки ЗАЗ «Ланос» сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , які були вилучені 03.02.2023 року під час проведення огляду місця події на прилеглій території СТОВ «Мрія», яка розташована по вул..Лісній в с.Колісниківка Куп`янського району Харківської області.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
решт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Прокурор просить накласти арешт на шість полімерних мішків із зерном та автомобіль марки ЗАЗ «Ланос» сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , які були вилучені 03.02.2023 року під час проведення огляду місця події на прилеглій території СТОВ «Мрія», яка розташована по вул.Лісній в с.Колісниківка Куп`янського району Харківської області.
В клопотанні не визначено процесуальний статус особи, на майно якої слідчий просить накласти арешт, однак матеріали справи місять дозвіл ОСОБА_3 про надання дозволу на огляд його автомобіля.
Варто зауважити, що всі процесуальні дії, в тому числі огляд місця події проведені слідчим до внесення відомостей до ЄРДР.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Всупереч вказаній нормі закону в клопотанні про арешт майна не вказано конкретні підстави і мету для накладення арешту відповідно до положень п.п. 1-4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу. Клопотання слідчого містить лише передрукований зміст частин 1 та 2 статті 170 КПК України.
Натомість , у прохальній частині клопотання, прокурор просить визначити місце зберігання речей камера схову речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, тоді як матеріали, подані до клопотання містять дані про вилучення автомобіля, що унеможливлює вирішення цього питання в спосіб, передбачений КПК України.
Крім того, норми КПК України взагалі не передбачають порядок вирішення питання про передачу речового доказу на зберігання конкретній особі слідчим суддею, і особливо при вирішенні питання про накладення арешту.
Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна відповідно до вимог ст. 172 КПК України для усунення недоліків, оскільки клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Керуючись ст. ст. 36, 37, 64-2, 132, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1 .