Єдиний унікальний № 946/3664/21
Провадження № 1-кп/946/210/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

24 квітня 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0003219, 0003346, 0000027, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

25.11.2021 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК до позбавлення волі на строк чотири роки, звільненого на підставі ст.ст. 75, 76 КК з випробуванням строком на два роки, ухвалою від 18.11.2022 направлений для відбування призначеного покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК,

сторона обвинувачення: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпіла юридична особа Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» (далі ПрАТ «УДП»), ОСОБА_8 .

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та представник потерпілої юридичної особи ПрАТ «УДП» у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих та представника потерпілої юридичної особи, що не з`явилися до суду, з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. ОСОБА_3 у жовтні 2014 року, більш точного часу не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, спільно та за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проник до будівлі колишнього лінійного відділу водної міліції, розташованого по вул. Кутузова, 47 в м. Ізмаїл Одеської області (далі м. Ізмаїл), яка є власністю ПрАТ «УДП», звідки таємно викрали кондиціонер марки «БК-2000» вартістю 450,92 грн та металеву рифлену плиту вартістю 300 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ПрАТ «УДП» матеріальну шкоду на загальну суму 750,92 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

2.Крім того, на початку листопада 2014 року, більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, незаконно проникли через паркан до двору домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали одну металеву оцинковану бочку ємністю 200 л вартістю 180 грн, один оцинкований таз ємністю 100 л вартістю 200 грн, один оцинкований таз ємністю 1 л вартістю 180 грн, один металевий ящик у вигляді шафи вартістю 50 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 610 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

3.Далі, у період з 04.11.2014 по 12.11.2014, більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, через паркан проникли у домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали металеві вироби, що належать потерпілому ОСОБА_7 , загальною вартістю 1 965,50 грн, а саме:

металеву трубу діаметром 100 мм, товщиною метала 3,5 мм, довжиною 2,5 м, вартістю одного метру 109 грн, на суму 272,50 грн;

металеву трубу діаметром 100 мм, товщиною метала 10 мм, довжиною 2,5 м, вартістю одного метру 250 грн, на суму 625 грн;

металеву трубу діаметром 150 мм, товщиною 3,5 мм, довжиною 2,5 м, вартістю одного метру 209 грн, на суму 522,50 грн;

арматуру гладку, діаметром 25 мм, довжиною 2,5 м, вартістю одного метру 37 грн, на суму 92,50 грн;

- дві арматури рифлені, діаметром 25 мм, довжиною 2,5 м, вартістю одного метру 42,80 грн, на суму 214 грн;

чотири арматури рифлені, діаметром 15 мм, довжиною 2,5 м, вартістю одного метру 13,90 грн, на суму 139 грн;

1 металеву дробину, зварену з суднових трапів, висотою 2,5 м, що складається з 7 сходин, вартістю 100 грн;

п`ять відер, які матеріальної цінності не представляють.

Після цього з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 з іншою особою зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

4.Крім того, 25.12.2022 у вечірній час доби під час дії на території України воєнного стану ОСОБА_3 , перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перестрибнув через паркан, який огороджує подвір`я зазначеного домоволодіння, а далі шляхом демонтування віконного скла незаконно проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав телевізор марки «PHILIPS» моделі 19PFL3405/12 із серійним номером FZ1A в корпусі чорного кольору, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2 133,33 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Статті (частини статті) КК, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

5.Кримінальний кодекс України

«Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)

…

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб,

…

3. Крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому,

карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

4. Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану,

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

6.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальних актах, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються його особи, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

7.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Він детально розповів про обставини кримінальних правопорушень та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, перелік та вартість майна, яким він заволодів, та пояснив, що у жовтні 2014 року він знаходився у старій закинутій будівлі по вул. Кутузова у м.Ізмаїл, де проводив час на ночував. Там знаходились старі кондиціонери та інший метал. До нього прийшов друг ОСОБА_9 , якого він поросив допомогти йому та вони віднесли металеві вироби на пункт прийому металобрухту. Через деякий час у тому ж році, він переліз через паркан одного з будинків по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав металеву бочку та інші металеві вироби, які передавав ОСОБА_10 , який залишався на вулиці та спостерігав за обстановкою, і якому він передавав металеві вироби. Далі вони з ОСОБА_10 здали ці вироби на пункт прийому металолому. Після цього, у тому ж 2014 році він приймав участь у крадіжці металевих виробів із закинутого будинку по АДРЕСА_3 , коли йому подавали металеві вироби, зокрема, металеву драбину, арматуру, труби. До домоволодіння вони проникли через інше домоволодіння, яка знаходиться поряд. Також ОСОБА_3 пояснив, що у грудні 2022 року він на АДРЕСА_5 (нової назви вулиці він не знає) переліз через паркан на подвір`я одного з будинків, де пройшов повз дві квартири, а далі через вікно проник у коридор, де шляхом зламу замку пройшов через двері в приміщення будинку, де ніхто не проживав, і де він залишився проводити час, оскільки йому ніде було ночувати. У будинку він побачив телевізор, який замотав у ганчірку та таким же чином залишив місце події. Телевізор продав своїй знайомій за 400 грн, але після того як до нього звернулися поліцейські він телевізор повернув, та гроші знайомій віддав. Щодо інших потерпілих по епізодам за ч. 3 ст. 185 КК, то потерпілому ОСОБА_6 була повернути металева бочка, яку привезли йому назад по АДРЕСА_3 . З господарем будинку, розташованого на АДРЕСА_3 він спілкувався, але він нічого від нього не вимагав. А що стосується шкоди, завданої ПрАТ «УДП», то йому відомо, що він має сплатити вартість викраденого майна, з чим погоджується.

8.Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінальних правопорушень, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

9.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

10.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальних актах про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальних актах не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

11.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

12.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисні тяжкі злочини проти власності.

13.Відповідно до медичних довідок, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

14.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , того, що він щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях, активно сприяв їх розкриттю, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, того, що він вчинив злочин за ч. 4 ст. 185 КК за цим вироком в період іспитового строку, встановленого йому вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2021, яким він був засуджений за вчинення, утому числі, тяжкого злочину також проти власності, а також після того як ухвалою суду від 18.11.2022 він був направлений для відбування призначеного вказаним вироком покарання, що підвищує ступінь суспільної небезпеки особи обвинуваченого, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій за вчинені кримінальні правопорушення, але ближче до нижніх меж.

15.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також враховує те, що він вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК за цим вироком до ухвалення попереднього вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2021, що набрав законної сили 29.12.2021, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, по якому ухвалою суду від 18.11.2022, що набрала законної сили 28.11.2022, він був направлений для відбування призначеного цим вироком покарання, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК він вчинив після ухвалення вказаного вироку суду від 25.11.2021, у період відбування іспитового строку, встановленого йому цим вироком. Суд також враховує, що призначене ОСОБА_3 покарання по вказаному вироку від 25.11.2022 у виді позбавлення волі на строк чотири роки не відбуте ним повністю, а відбуте частково з 07.03.2023 до дня ухвалення цього вироку (24.04.2023) один місяць та сімнадцять днів. Таким чином, невідбуте покарання за попереднім вироком від 25.11.2021 на день ухвалення цього вироку становить три роки десять місяців та тринадцять днів.

16.У зв`язку з викладеним, суд приймає до уваги роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в абз. 6 п. 25 його постанови від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також висновок Верховного Суду, що викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 511/37/16-к, згідно яким коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК, потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу. У кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу.

17.Тому, враховуючи викладене, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України та висновок Верховного Суду, обвинуваченому ОСОБА_3 спочатку слід призначити покарання в силу ч. 4 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком за ч. 3 ст. 185 КК, більш суворим, призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2021, яким він засуджений за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. У цьому випадку на даному етапі в силу другого речення ч. 4 ст. 70 КК ОСОБА_3 слід зарахувати частково відбуте ним покарання за попереднім вироком у виді одного місяця та сімнадцяти днів позбавлення волі. Після цього, остаточно ОСОБА_3 в силу ст. 71 КК за сукупністю вироків слід частково приєднати з частково невідбутого ним покарання, призначеного в силу ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів за даним вироком за ч. 3 ст. 185 КК та за вироком від 25.11.2021, до покарання призначеного за даним вироком за ч. 4 ст. 185 КК, шість місяців позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

18.При вирішенні цивільного позову, пред`явленого ПрАТ «УДП» про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 234,21 грн в якості відшкодування матеріальної шкоди (т. 1 а.п. 32 37), суд керується положеннями ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК), відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, із вказаної норми права випливає, що шкоду, завдану потерпілій юридичний особі ПрАТ «УДП», повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_3 , який у співучасті з іншою особою вчинив кримінальне правопорушення, в результаті якого і виникла у потерпілої юридичної особи майнова шкода, вина обвинуваченого повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом.

19.Судом встановлено, що ОСОБА_3 затримувався у даному кримінальному провадженні 26.01.2017 (т. 1 а.п. 90) та тримався під вартою до 27.01.2017, оскільки ухвалою суду від 27.01.2017 відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (т. 1 а.п. 94). У силу ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VIII обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати зазначений строк попереднього ув`язнення у строк покарання, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 29.08.2018.

20.На даний час обвинувачений ОСОБА_3 з 07.03.2023 перебуває під вартою, у зв`язку з відбуванням покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2021, що набрав законної сили 29.12.2021, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК до чотирьох років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК з випробуванням строком на два роки, а ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2022, що набрала законної сили 28.11.2022, направлений для відбування призначеного покарання.

21.Враховуючи, що ОСОБА_3 призначається остаточне покарання за правилами ст. 71 КК, тобто за сукупністю вироків, під час якого враховується лише невідбута частина покарання за попереднім виром, то остаточне покарання, призначеного за цим вироком слід обчислювати з моменту ухвалення цього вироку, тобто з 24.04.2023.

22.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч.4 ст. 174, ч. 9 ст.100 КПК.

23.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертиз №СЕ-19/116-23/292-ТВ від 09.01.2023 у сумі 566,34 грн.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк три роки;

за ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років та шість місяців.

2.На підставі ч. 4 ст. 70 КК ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком за ч. 3 ст.185 КК у виді позбавлення волі на строк три роки, більш суворим, призначеним за попереднім вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2021, яким він засуджений за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК до позбавлення волі на строк чотири роки. Зарахувати ОСОБА_3 частково відбуте ним покарання за вироком від 25.11.2021 у виді одного місяця та сімнадцяти днів позбавлення волі.

3.У силу ст. 71 КК ОСОБА_3 із частково невідбутого ним покарання у виді трьох років десяти місяців тринадцяти днів позбавлення волі, призначеного на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком за ч. 3 ст. 185 КК та за попереднім вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2021, частково приєднати до покарання, призначеного за даним вироком за ч. 4 ст. 185 КК, шість місяців позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_3 до відбування визначити покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

4.Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту ухвалення цього вироку, а саме з 24.04.2023. На підставі ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання, остаточно призначеного за цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 26.01.2017 до 27.01.2017, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

5.Цивільний позов Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» 234,21 (двісті тридцять чотири гривні 21 коп.).

6.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у сумі 566,34 грн (п`ятсот шістдесят шість гривень 34 коп.).

7.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.01.2023 арешт, та телевізор марки «PHILIPS 19PFL3405/12» серійний номер НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, вважати повернутим потерпілій ОСОБА_8 , поновивши у неї право розпорядження цим майном.

8.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

9.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

10.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

11.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

12.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1