ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/32755/19

Провадження № 11-кп/4820/236/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

доповідача-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, офіційно непрацюючого, раніше судимого:

- 26.01.1998 року вироком Хмельницького міського суду Хмельницької області за ст.ст.140 ч.2, 17 ч.2, 140 ч.2, 140 ч.3, 145 ч.1, 145 ч.2, 17 ч.2, 81 ч.3, 42 КК України (в редакції 1960 року) на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 21.06.2001 року вироком Хмельницького міського суду Хмельницької області за ст.ст.142 ч.2, 144 ч.3, 122 ч.3, 206 ч.2, 208, 42,43 КК України (в редакції 1960 року) на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; - 08.04.2003 року вироком Хмельницького районного суду Хмельницької області за ст.ст.15, 307 ч.2, 71 КК України на 6 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- 27.07.2010 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ст.395 КК України на 2 місяці арешту;

- 14.02.2011 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 187 ч.2, 187 ч.1, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України на 8 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна; звільненого 28.11.2017 року по відбуттю строку покарання;

визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, на підставі яких призначено йому покарання у виді позбавлення волі:

- за ч.2 ст.185 КК України строком на 3 (три) роки;

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України строком на 2 (два) роки;

- за ч.3 ст.185 КК України строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів призначено шляхом часткового складання призначених покарань та остаточно призначено у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислюється після набрання вироком законної сили та звернення до виконання, з дня поміщення ОСОБА_6 під варту.

Арешт, накладений на майно, а саме ноутбук «НР» dv6-6156sl та шуруповерт DeWALT DCD791, згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.03.2021 року скасовано.

Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 4885(чотири тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 50 коп. процесуальних витрат.

За вироком суду, ОСОБА_6 , маючи не погашену судимість за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні аналогічні кримінальні правопорушення, за наступних обставин.

Так, 03 листопада 2019 року, приблизно о 17 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині «ЄВА» №1807 ТОВ «РУШ», що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 19А, вирішив вчинити крадіжку жіночих парфумів.

Тоді ж і в тому ж місці, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з полиці магазину флакон жіночих парфумів марки «Лавін Еклат де Фльорс» ємністю 100 мл., закупівельною вартістю 521,47 грн., який помістив до кишені своєї куртки та не розрахувавшись за парфуми вийшов за межі розрахункових кас та покинув приміщення магазину, розпорядившись, в подальшому, викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи вчинення злочину, діючи з корисливих мотивів та з єдиним умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, цього ж дня, приблизно о 18 год. 47 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в торговому залі, вищевказаного магазину, а саме у відділі продажу парфумів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, викрав з полиці магазину флакон жіночої туалетної води «Версаче Крістал Брайт» ємністю 50 мл., закупівельною вартістю 826,09 грн., яку також помістив до кишені своєї куртки та не розрахувавшись за парфуми, вийшов за межі розрахункових кас, залишив приміщення магазину і в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми протиправними діями завдав ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 1347,56 грн.

Такі дії ОСОБА_6 судом кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 15 березня 2020 року, приблизно о 10 год. 45 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «Таврія В», що в ТЦ «Квартал», по вул. Кам`янецькій, 17, в м. Хмельницький, діючи з корисливих мотивів, намагався, повторно, таємно викрасти шашлик свинний маринований вагою 2,642 кг., вартістю 134,90 грн. за 1 кг., загальною вартістю 350,74 грн., а також у відділі алкоголю пляшку винного напою «Fontane Fragolino», вартістю 84,49 грн., а всього товарів на загальну суму 435,23 грн., які заховав у свій рюкзак чорного кольору та не розрахувавшись за товар пройшов повз розрахункові каси магазину «Таврія В».

Проте, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був зупинений працівниками служби охорони вказаного магазину біля виходу з приміщення.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Також, 04 лютого 2021 року, приблизно об 11 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_8 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна з вказаного будинку.

Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , шляхом розбиття скла вхідних дверей, проник в середину вищевказаного будинку, звідки повторно, таємно, викрав належні потерпілому ОСОБА_8 , перфоратор «ЗЕНИТ ЗПП-1400 Профи», вартістю 900 грн., шуруповерт «DeWALTDCD791» вартістю 1359 грн. 47 коп. та сумку чорного кольору із аксесуарами для риболовлі, яка майнової цінності для потерпілого не становить, які знаходились на підлозі в коридорі, а крім того викрав зі столу в спальній кімнаті мобільний телефон «Meizu» моделі М6 Note 3/32 Gb вартістю 1800 грн., мобільний телефон «Xiaomi» моделі Redmi Note 4X 3/32 Gb Roze, вартістю 1566 грн. 67 коп. та ноутбук марки «HP» моделі «dv6-615sl», вартістю 2666 грн. 67 коп., а всього викрав майна потерпілого загальною вартістю 8292 грн. 81 коп., яким в послідуючому розпорядився на власний розсуд.

Вищезазначеними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникнення у житло.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, в частині призначеного покарання, призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України чи ст.75 КК України.

Не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання, за своєю суворістю, не відповідає особі обвинуваченого.

Стверджує, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення, має неофіційне постійне місце роботи, забезпечує себе і віднайшов кошти на відшкодування шкоди, спричиненої своїми діями.

Крім того, ОСОБА_6 повністю визнав вину, активно сприяв розслідуванню кримінальних правопорушень та судовому розгляду, кримінальні правопорушення, які він вчинив відносяться до малозначних злочинів.

Потерпілий ОСОБА_8 , у судовому засіданні, підтвердив відшкодування шкоди (по одному із епізодів) та просив суд обрати покарання ОСОБА_6 не пов`язане із позбавленням волі.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 сумлінно виконував, покладені на нього процесуальні обов`язки, що свідчить про намір стати на шлях виправлення та покінчити з кримінальним минулим.

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 без задоволення, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за обставин, зазначених у вироку та правильність кваліфікації його дій за ч.ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2ст.185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах.

Подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації судом злочинних дій ОСОБА_6 за ч.ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2ст.185 КК України, в апеляційній скарзі, не заперечується, а тому, відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду, в цій частині, апеляційним судом не переглядається.

Що ж стосується доводів захисту про невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів та його особі, внаслідок суворості, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки, відповідно до вимог ст. 12 КК України, ним вчинено три умисні злочини, два із них відносяться до нетяжких, а один з них є тяжким, шкода в повному об`ємі не відшкодована.

З урахуванням вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про особу винного, обставини, що обтяжує покарання - рецидиву кримінальних правопорушень, те що він раніше неодноразово судимий, перший, із зазначених злочинів, вчинив через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі, продовжував злочинну діяльність і після його викриття та направлення обвинувального акту до суду, що свідчить про зухвалу поведінку та відверте небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення.

За місцем проживання ОСОБА_6 , відповідно до останньої характеристики від 19.02.2021 року, органами поліції характеризується негативно, як такий, що порушував громадський порядок та тишу, зловживав алкогольними напоями та підтримував зв`язки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя.

При цьому, призначаючи покарання в розмірі, передбаченому санкціями ч.ч.2,3 ст.185 КК України, та відповідно до ст.ст.70,72 КК України, судом були враховані і ті обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі.

Повне визнання обвинуваченим вини у вчиненні злочинів, в суді апеляційної інстанції, щире каяття, не дають колегії суддів підстав для зміни вироку і призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, з огляду на те, що, як убачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, відповідно висновку органу пробації, останній має високий ризик небезпеки для суспільства та високий ризик повторного вчинення злочинів, вживає періодично алкоголь, тому з урахуванням інформації, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя та історію правопорушень, орган пробації слушно зазначив, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі, на певний строк, неможливе, так як становитиме високий рівень небезпеки для суспільства, а тому, покарання призначено йому відповідно до передбаченого санкціями ч.ч.2,3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України.

Відтак, призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим та застосування до призначеного покарання ст.ст69,75 КК України, на що є посилання в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить, з огляду на дані про особу обвинуваченого.

Переконливі зобов`язання обвинуваченого, у судовому засіданні, не вчиняти кримінальних правопорушень в майбутньому та його суспільно-корисна посткримінальна поведінка, пов`язана з щирим каяттям, активним сприянням розкриттю кримінальних правопорушень та добровільним відшкодуванням збитків потерпілим, не дають підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 , як правильно зазначив суд першої інстанції, оскільки вони мають формальний характер і мотивовані виключно бажанням уникнути покарання за фактично вчинене, з чим погоджується колегія суддів.

Порушень вимог матеріального чи кримінального процесуального закону, які є безумовними підставами для зміни чи скасування вироку суду у кримінальному провадженні не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2022 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3