Справа № 484/84/23
Провадження: № 1-кп/484/152/23р
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № №0000531, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайло Ларіне Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, українця, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, який не є особою з інвалідністю, що має професійно технічну освіту, військовослужбовець за контрактом, проходить службу на посаді солдату резерву запасної батареї військової частини, має військове звання солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України;

за участю учасників судового провадження

прокурора: - ОСОБА_4

обвинуваченого: - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 01.12.2020р. ОСОБА_3 уклав з Міністерством оборони України, в особі т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу, строком на 3 (три) роки.

Відповідно до наказу т.в.о командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01.12.2020р. № 168-РС солдата ОСОБА_3 призначено на посаду номер обслуги 1 артилерійського взводу 6 артилерійської батареї 2 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , ВОС-133533А.

Відповідно до наказу т.в.о командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.12.2020р. № 254 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, із одночасним присвоєнням первинного військового звання рядового складу «солдат», визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат».

Відповідно до наказу т.в.о командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.06.2022р. № 72-РС солдата ОСОБА_3 призначено на посаду солдат резерву запасної батареї військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 01.12.2020р., тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України «Про введення в України воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022р., у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022р.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022р. на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, 24.07.2022р. о 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби, та незаконно перебував поза межами військової частини за адресою місця свого проживання: АДРЕСА_2 , проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби, до 05.12.2022р.

Разом з тим, 05.12.2022р. о 11 год. 00 хв. солдат ОСОБА_3 добровільно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, та заявив про себе як про військовослужбовця, який ухиляється від військової служби.

Зізнаючись у вчиненому обвинувачений пояснив, що дійсно 24.07.2022р. о 08 год. 00 хв.він самовільно залишив місце дислокації військової частинита перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки перед цим мав конфліктні ситуації з керівництвом військової частини. У вчиненому розкаявся.

Фактичні обставини злочину свідчать про те, що 24.07.2022р. о 08 год. 00 хв., солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, діючи умисно, з метою тимчасового ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби та до 05.12.2022р.11.00 год. перебував поза межами місця дислокації військової частини, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Відповідно до положень ст.. 65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за місцем проходження служби характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Крім того, судом встановлено, що 05.12.2022р. о 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 добровільно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

Речові докази відсутні, експертизи не призначались.

На думку суду обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, незважаючи на ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дають підстави для висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, з випробуванням відповідно до ст.. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 2 (два) роки з покладанням на нього обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Миколаївський апеляційний суд протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1