Справа № 308/119/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання процесуального прокурора у кримінальному провадженні №0000294 прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на майно, вилучене 29.12.2022 у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пошкоджений мобільний телефон марки Iphone, який ОСОБА_5 розбив після початку обшуку; 22 набої калібру 7.62/39 та 3 набої калібру 7.62/54; 13 набоїв калібру 8.43; пістолет Форт 17Р, к-р 9мм № НОМЕР_1 та дозвіл до нього; рушниця Hatson Escort Aimguard к-р 12.16 № НОМЕР_2 та дозвіл до неї; рушниця Сайга 410, № НОМЕР_3 ; карабін НОМЕР_4 ; гвинтівка (нарізна) СВД № НОМЕР_5 ; рушниця гладкоствольна НОМЕР_6 ; рушниця гладкоствольна BlaserBDFF3 Серія F № НОМЕР_7 в кейсі; дозволи на зберігання зброї №932/22 від 18.11.2022, №2951 від 18.08.2020 та №308/17 від 25.06.2017; два рожки споряджені набоями та 10 набоїв 12 калібру.

У клопотанні зазначає, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 15.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 310, ч.1 ст.309, ч.1 ст.204 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що УКР ГУНП в Закарпатській області, в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що на території Закарпатської області діє стійка злочинна група, яка займається незаконним виготовленням, зберіганням, та транспортуванням з метою збуту підакцизних товарів.

Так на виконання доручення працівниками УКР ГУНП в Закарпатській області було встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетні наступні особи: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_3 , який відповідає за виготовлення, зберігає та постачає підроблені марки акцизного податку разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , користується автомобілем марки Тоуоtа land cruiser 300, д.н.з. НОМЕР_8 , який так само за місцем своєї реєстрації та проживання може зберігати підроблені марки акцизного податку, які в подальшому ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , постачають громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований та часто відвідує адресу: АДРЕСА_6 , де поряд розміщений будинок АДРЕСА_7 , який виглядає як складське приміщення, в якому гр. ОСОБА_5 , який користується автомобілем марки Audi Q7 чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_9 імовірно зберігає цигарки, спирт, пляшки та кришки до них, які в подальшому наповнені готовою алкогольною продукцією та опечатані підробленими марками акцизного податку передає громадянину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_9 , та який також часто відвідує невеликий будинок АДРЕСА_10 . Користується автомобілем марки Mercedes Vito червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_10 . В подальшому гр. ОСОБА_8 дану продукцію, а саме цигарки та алкоголь відвозить за адресою: АДРЕСА_11 , де продукцію для подальшого збуту від нього приймає громадянка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_12 , та громадянка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_13 .

Всі вищезазначені особи за місцями реєстрації, фактичного проживання, місцями які відвідують, складськими та підсобними приміщеннями які відвідують та мають в користуванні можуть зберігати речові докази, які можуть мати вагоме значення в даному кримінальному провадженні.

З метою встановлення обставин протиправної діяльності, 29 грудня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/2783/22 у кримінальному провадженні № 0000294 від 15.11.2021, слідчим, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення даного санкціонованого обшуку було виявлено та вилучено наступні речі: пошкоджений мобільний телефон марки Iphone, який ОСОБА_5 розбив після початку обшуку; 22 набої калібру 7.62/39 та 3 набої калібру 7.62/54; 13 набоїв калібру 8.43; пістолет Форт 17Р, к-р 9мм № НОМЕР_1 та дозвіл до нього; рушниця Hatson Escort Aimguard к-р 12.16 № НОМЕР_2 та дозвіл до неї; рушниця Сайга 410, № НОМЕР_3 ; карабін НОМЕР_4 ; гвинтівка (нарізна) СВД № НОМЕР_5 ; рушниця гладкоствольна НОМЕР_6 ; рушниця гладкоствольна BlaserBDFF3 Серія F № НОМЕР_7 в кейсі; дозволи на зберігання зброї №932/22 від 18.11.2022, №2951 від 18.08.2020 та №308/17 від 25.06.2017 року; два рожки споряджені набоями та 10 набоїв 12 калібру.

30.12.2022 вилучені предмети та речі постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Обгрунтовуючи заявлене клопотання прокурор вказує, що накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю збереження його як речового доказу з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зазначає, що тимчасово вилучені грошові кошти та транспортний засіб, за допомогою яких здійснювалась незаконна діяльність та рухались причетні особи до вчинення злочину, вилучені в ході проведення обшуку 29.12.2022 року, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, являються речовими доказами, оскільки відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт на вищезазначене тимчасово вилучене майно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити клопотання, з підстав, зазначених у такому. Зазначив, що обшук проводився з метою відшукання підакцизних товарів, однак таких виявлено за місцем проживання ОСОБА_5 не було. Телефону клопотанні не ідентифіковано, ні номеру телефона, ні номеру ІМЕІ телефона, ні кольору , ні № моделі не відомо і у матеріалах справи відомостей немає. Додав, що в ухвалі слідчого судді не зазначено про надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення зброї. Правової кваліфікації по ст.263 КК України немає. Повідомив, що йому відомо, що у вилученої зброї наявні дозволи.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечила. Зазначила, що вилучене майно не має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні. На всю вилучену зброю ОСОБА_5 має відповідні дозволи, зброя знаходиться у його приватній власності, а набої відносяться до цієї зброї.

Заслухавши думку прокурора, пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексута відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У клопотанні прокурор зазначає, що метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів.

Відповідно до положень ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з доданого до клопотання витягу з ЄРДР від 30.12.2022 року, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000294, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.11.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 310, ч.1 ст. 204, ч.1 ст. 263 КК України.

Однак, слідчий суддя звертає увагу , що правова кваліфікація за ч.1 ст. 263 КК України, наявна у Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000294 внесена за фактом проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , а клопотання , що знаходиться на розгляді слідчого судді містить вказівки прокурора , щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.204 КК України.

Також, в ході розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатстької області від 15.12.2022 року у справі № 308/2783/22, задоволено клопотання слідчого, подане в межах досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження та надано дозвіл на обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 з метою документування кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним виготовленням, зберіганням та транспортуванням з метою збуту підакцизних товарів, виявлення, відшукання та вилучення незаконно виготовленого алкоголю та інших підакцизних товарів, мобільних терміналів, сім-карток операторів мобільного зв"язку, чеків та квитанцій про придбання обладнання, інших носіїв інформації (флеш-карти, комп`ютерна техніка), які належать ОСОБА_5 , а також з метою виявлення та вилучення предметів злочинної діяльності, та інших речей та документів, які в подальшому можуть бути використані як доказ кримінального правопорушення та свідчать про протиправну діяльність ОСОБА_5 .

Як убачається з долученого до клопотання протоколу обшуку від 29.12.2022 року, за результатами проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: пошкоджений мобільний телефон марки Iphone, який ОСОБА_5 розбив після початку обшуку; 22 набої калібру 7.62/39 та 3 набої калібру 7.62/54; 13 набоїв калібру 8.43; пістолет Форт 17Р, к-р 9мм № НОМЕР_1 та дозвіл до нього; рушниця Hatson Escort Aimguard к-р 12.16 № НОМЕР_2 та дозвіл до неї; рушниця Сайга 410, № НОМЕР_3 ; карабін НОМЕР_4 ; гвинтівка (нарізна) СВД № НОМЕР_5 ; рушниця гладкоствольна НОМЕР_6 ; рушниця гладкоствольна BlaserBDFF3 Серія F № НОМЕР_7 в кейсі; дозволи на зберігання зброї №932/22 від 18.11.2022, №2951 від 18.08.2020 та №308/17 від 25.06.2017 року; два рожки споряджені набоями та 10 набоїв 12 калібру.

Згідно постанови заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 від 29.12.2022 року вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000294.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що доводи органу досудового розслідування про відповідність речей, критеріям передбаченим ст.98 КПК України та наявність в матеріалах клопотання постанови слідчого про визнання вилученого майна та речей речовими доказами у даному кримінальному провадженні не є безумовною підставою для накладення арешту на майно, оскільки при накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, при цьому висновки слідчого судді не залежать лише від наявності чи відсутності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

При цьому слідчий суддя констатує, що у вищезазначеній постанові про визнання предмету речовим доказом від 29.12.2022 року слідчим не вказано за якими критеріями зазначені речі визнані речовими доказами.

Частиною першою статті 263 КК України передбачено відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Водночас, представником власника майна в судовому засіданні на всю вилучену за місцем проживання ОСОБА_5 зброю, надано відповідні дозволи на право носіння та зберігання гладкоствольної та нарізної зброї № НОМЕР_11 від 18.11.2022 року, №2951 від 18.08.2020 року та №308/17 від 25.06.2017 року. Про наявність таких дозволів не заперечує і прокурор в судовому засіданні. Крім того, слідчим суддею встановлено , що зазначені дозволи на зброю були у розпоряддженні слідчого під час проведення обшуку.

Зважаючи на відсутність належних мотивованих обгрунтувань прокурором щодо накладення арешту на вилучені боєприпаси, а клопотання і долучені матеріали не містять такої інформації, слідчий суддя вважає такі, боєприпасами до вилученої зброї .

Слідчий суддя звертає увагу , що долучений до матеріалів клопотання витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000294 не містить інформації з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1ст.263 КК України за наслідками обшуку проведеного 29.12.2022 року за місцем проживання ОСОБА_5 .

Також, слідчий суддя констатує, що в порушення вимог ч.2 ст. 171 КПК України, слідчим жодним чином не ідентифіковано мобільний телефон, який було вилучено в ході обшуку та на який слідчий просить накласти арешт.

Зокрема, вилучений мобільний телефон не був ідентифікований при вилученні, тобто ні номеру телефона, ні номеру ІМЕІ телефона, ні кольору телефона, ні № моделі телефона не зазначено, що вбачається з протоколу обшуку, у зв"язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості оцінити наявність відповідних ознак, для визнання мобільного телефону, на який прокурор просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні №0000294.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтовувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі» Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп.69 і 73 , Series A N 52). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором в судовому засіданні не доведено, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження є необхідність, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують на такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт зазначеного в клопотанні майна.

Відтак, доводи прокурора щодо необхідності накладення арешту з метою забезпечення збереження майна як речових доказів, є безпідставними та немотивованими.

Беручи до уваги вищевикладене, оцінюючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, обґрунтованість необхідності обмеження у праві власності майном, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Також, слідчий суддя роз"яснює, що відповідно до ч.3 ст.169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись ст.ст. 167-169, 170-173, 309 КПК України , слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання процесуального прокурора у кримінальному провадженні №0000294 прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.

Вилучені 29.12.2022 року у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пошкоджений мобільний телефон марки Iphone, який ОСОБА_5 розбив після початку обшуку; 22 набої калібру 7.62/39 та 3 набої калібру 7.62/54; 13 набоїв калібру 8.43; пістолет Форт 17Р, к-р 9мм № НОМЕР_1 та дозвіл до нього; рушницю Hatson Escort Aimguard к-р 12.16 № НОМЕР_2 та дозвіл до неї; рушницю Сайга 410, № НОМЕР_3 ; карабін НОМЕР_4 ; гвинтівку (нарізну) СВД № НОМЕР_5 ; рушницю гладкоствольну ИЖ27М №9606600; рушницю гладкоствольну BlaserBDFF3 Серія F № НОМЕР_7 в кейсі; дозволи на зберігання зброї №932/22 від 18.11.2022 року, №2951 від 18.08.2020 року та №308/17 від 25.06.2017 року; два рожки споряджені набоями та 10 набоїв 12 калібру - повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1