Провадження по справі № 1-кп/522/87/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси №106 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005691 від 19.10.2019 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.07.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років 7 місяців, на підставі ст. 69, 70, 72 КК України, покарання зараховано з 22.09.2019 року, звільнений за відбуттям строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Азербайджану, громадянина Азербайджану, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 05.12.2017 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75, 76, п. 1, 2, п. 4 ч. 2, ст. 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця республіки Дагестан, Російської федерації, громадянина Росії, документованого паспортом Російської Федерації за № НОМЕР_1 , виданого 15.09.2011 ТП №106 відділу УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградської області, постійного місця проживання та реєстрації на території України не має,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця Азербайджану, громадянина України, азербайджанця, який має середню освіту, не одруженого, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_16 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0005691 від 19.10.2019 року стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Від прокурора надійшли клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , проти задоволення яких сторони захисту заперечували та просили обрати більш м`які запобіжні заходи.

Обґрунтовуючи подані клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор вказав на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність інших кримінальних проваджень, які перебувають на розгляді в іншому районному суді м. Одеси, відсутність постійного місця роботи до затримання, можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 прокурор вказав на відсутність стійких соціальних зв`язків, можливість переховування від суду, можливість впливу обвинуваченого на свідків і потерпілих, та те, що обвинувачений є громадянином іншої держави та перебуває у міжнародному розшуку з 16.05.2018 року, посилаючись на рішення Офісу Генерального прокурора про екстрадицію ОСОБА_7 до рф. Знаходячись на території України, з 2019 року ОСОБА_7 , видавав себе за іншу особу, а саме за ОСОБА_18 , для підтвердження своєї особистості використовував підроблений паспорт громадянина, під час судового розгляду продовжував стверджувати, що він є ОСОБА_18 , що вказує на те, що обвинувачений буде намагатись переховуватись від суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_11 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вказала на зменшення ризиків заявлених прокурором, тривалий судовий розгляд та тривале перебування обвинуваченого під вартою. Просила змінити її підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, зокрема цілодобовий домашній арешт, який її підзахисний зможе відбувати за адресою орендованого його родичами житла.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що ризики заявлені прокурором зменшились. Щодо посилання прокурора на екстрадиційний арешт, захисник обвинуваченого вказав, що наразі міжнародні відносини з рф припинені, а тому у випадку зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, до нього не може буди застосована екстрадиція. Крім того, зазначив, що стан здоров`я обвинуваченого погіршився, він має орендоване житло, дружину, дітей, до затримання працював, є патріотом України. Просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний із позбавленням волі, або визначити заставу у розмірі максимальному розмірі, як альтернативний запобіжний захід, яку в подальшому стягнути на потреби ЗСУ.

Також, від прокурора надійшли клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор вказав на відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи до затримання, наявність інших кримінальних проваджень, які перебувають на розгляді в іншому районному суді м. Одеси, та вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор вказав на відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність інших кримінальних проваджень, які перебувають на розгляді в іншому районному суді м. Одеси, обвинувачений є громадянином іншої держави, може переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілих, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, однак просив не покладати обов`язок носити електронний засіб контролю, оскільки його ніхто не вдягає, та обов`язок здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, оскільки відповідні документи вже здані ще на стадії досудового розслідування.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просив частково задовольнити клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт, посилаючись на необхідність працевлаштування його підзахисного, який рік вже знаходиться під цілодобовим домашнім арештом та жодного разу не порушив покладені на нього раніше судом обов`язки.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 покладення обов`язків, передбачені ст. 194 КПК України, строком на 60 днів, посилаючись на те, що 25.10.2022 року та 24.11.2022 року обвинувачений не прибув у судові засідання без поважних причин, що вказує на те, що обвинувачений може в подальшому допускати неявку у судові засідання.

Сторона захисту заперечувала проти клопотання прокурора, вказала на його необґрунтованість, оскільки це не передбачено вимогами КПК України. Також захисник звернула увагу, що в мотивувальній частині клопотання прокурора відсутнє посилання на ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Від прокурора надійшло клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з особистого зобов`язання на домашній арешт у нічний період доби строком на 60 днів, у зв`язку з тим, що обвинувачений не з`явився в судові засідання призначені на 04.02.2022 року та 02.08.2022 року, що свідчить про систематичне порушення покладених на нього обов`язків. Крім того, прокурор вказав на продовження існування ризиків, оскільки обвинувачений є громадянином іншої держави, тому може залишити територію України, може впливати на свідків і потерпілих, з метою зміни раніше наданих свідчень, в нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, вказали на його необґрунтованість.

Обвинувачені підтримали своїх захисників.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та подані клопотання, суд доходить таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Також слід враховувати, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Згідно вимог ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність тримання обвинуваченого під вартою повинна забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні вже розпочато, проте дослідження матеріалів провадження ще не завершено, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованого обвинуваченим злочинів.

На спростування доводів сторін захисту стосовно тривалого перебування обвинувачених у даному кримінальному провадженні під вартою та тривалого судового розгляду суд вважає за необхідне зазначити таке.

Враховуючи складність даного провадження через велику чисельність обвинувачених, захисників, потерпілих та свідків, з об`єктивних причин не вдається завершити судовий розгляд. Проте, окремо слід зазначити, що через неявку захисників, з якими було заздалегідь погоджено дати судових засідань, судовий розгляд даного кримінального провадження по суті часто зривається. Крім того, для вирішення питання щодо міри запобіжного заходу, суду доводиться часто залучати на окрему процесуальну дію захисників із регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2022 року були задоволені клопотання прокурора та обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 продовжено запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 45 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено особисте зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.01.2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні чисельних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій. Також обвинувачується у вчиненні декількох епізодів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_11 , просила змінити запобіжний захід її підзахисному з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, оскільки ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні відсутні, а після спливу певного проміжку часу навіть обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого. Також вказала, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою.

Вирішуючи питання про продовження дії раніше обраного стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, тяжкість злочинів та кількість епізодів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , розмір заявлених до обвинуваченого потерпілими позовних вимог, існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень через наявність стосовно нього ряду кримінальних проваджень, які скеровано до інших судів м. Одеси за скоєння аналогічних корисливих злочинів проти власності, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано даних про наявність у нього будь-якого джерела доходу.

Щодо доводів захисника, то суд приймає до уваги надані в судовому засіданні захисником обвинуваченого пояснення щодо наявності у нього орендованого житла, однак вважає, що на теперішній час вони не надають суду підстав для застосування стосовно ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити раніше обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Будь-яких нових даних, які не були враховані судом раніше, стороною захисту не надано.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_15 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою своєму підзахисному, оскільки вважав доводи клопотання необґрунтованими та, посилаючись на міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, тривалість його перебування під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави, як альтернативний запобіжний захід навіть у максимальному розмірі. Щодо посилання прокурора на екстрадиційний арешт, захисник обвинуваченого вказав, що наразі, у зв`язку із збройною агресією рф міжнародні відносини з цією країною припинено, а тому у випадку зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, до нього не буде застосовуватись екстрадиція.

Стосовно посилання прокурора на екстрадиційний арешт ОСОБА_7 у випадку зміни останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, суд вважає за необхідне вказати на те, що дійсно наразі Україною розірвано міжнародні відносини із рф, що унеможливлює екстрадицію останнього до цієї країни.

Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.

Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином іншої держави та перебуває у міжнародному розшуку, відсутність у нього доведених міцних соціальних зв`язків на території України, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , та наявність доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочинів в іншій державі, у зв`язку з чим перебуває у міжнародному розшуку, та стороною захисту не надано належних даних про наявність у нього будь-якого джерела доходу, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити раніше обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, суд враховує доводи прокурора щодо того, що знаходячись на території України, з 2019 року ОСОБА_7 , видавав себе за іншу особу, а саме за ОСОБА_18 , для підтвердження своєї особистості використовував підроблений паспорт громадянина, під час судового розгляду продовжував стверджувати, що він є ОСОБА_18 , що вказує на те, що у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, останній ймовірно буде намагатись переховуватись від суду.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час судом не встановлено.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні ОСОБА_7 поскаржився на погане самопочуття та просив провести йому обстеження із дослідженням органів ЖКТ, зокрема підшлункової залози.

Згідно пункту 2 глави 2 розділу X Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.06.2019 року № 1769/5, надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 8, 107, 116 КВК, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525 (із змінами), Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 року за № 990/25767 (із змінами).

Згідно пункту 3 глави 2 розділу X зазначеного Наказу, у СІЗО здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством.

Надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Таким закладом охорони здоров`я є Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області.

Враховуючи скарги обвинуваченого ОСОБА_7 на самопочуття, суд вважає за необхідне доручити керівництву філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області невідкладно організувати проведення медичного обстеження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із дослідженням органів ЖКТ, зокрема підшлункової залози, та з визначенням можливості лікування виявлених хвороб в умовах тримання під вартою.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Також обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про продовження дії стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, наявність у нього певних соціальних зв`язків, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується останній, розмір заявлених до обвинуваченого потерпілими позовних вимог, існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень через наявність стосовно нього ряду кримінальних проваджень, які скеровано до іншого суду м. Одеси.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити раніше обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Сторона захисту просила не покладати на обвинуваченого обов`язки, а саме носити електронний засіб контролю та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, оскільки відповідні документи вже здані, а електронний засіб контролю ніхто не вдягає.

Суд приймає до уваги наведені захисником доводи, однак вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 вказані обов`язки, що зазначені в ч. 5 ст. 194 КПК України.

Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.

Приймаючи до уваги наведене, з урахуванням тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати та не зменшились, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засідання сторона захисту просила змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, щоб він міг працювати, оскільки він сумлінно виконував покладені на нього обов`язки протягом майже року.

При вирішенні питання про продовження дії раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а також наявність доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки останній до оголошення про підозру не був працевлаштований та стороною захисту не надано жодних даних про наявність у нього джерела будь-якого доходу. Також суд враховує повідомлені прокурором дані про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового строку.

Суд враховує доводи сторони захисту, однак зазначає, що будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Приймаючи до уваги наведене, з урахуванням тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати та не зменшились, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2022 року було задоволено клопотання прокурора та стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 45 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого повідомила, що наразі вказана ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2022 року оскаржується та рішення Одеським апеляційним судом ще не прийнято.

Прокурор в судовому засіданні подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком на 60 днів, посилаючись на те, що 25.10.2022 року та 24.11.2022 року обвинувачений не прибув у судові засідання без поважних причин, що вказує на те, що обвинувачений може в подальшому допускати неявку у судові засідання.

Суд дослідивши подане клопотання прокурора, дійшов висновку про його необґрунтованість та невідповідність вимогам КПК України, оскільки дати неявки обвинуваченого ОСОБА_4 в судові засідання вже зазначались прокурором в попередніх клопотаннях. Крім того, обвинуваченим не була внесена застава, у зв`язку з чим на обвинуваченого не поклались обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Також, в поданому клопотанні прокурором не були доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, більше того, вони навіть не були зазначені.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Будь-яких інших клопотань про вирішення питання щодо запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 прокурором не надано.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Від прокурора надійшли клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з особистого зобов`язання на домашній арешт у нічний період доби строком на 60 днів від 09.02.2022 року та 26.08.2022 року, у зв`язку з тим, що обвинувачений не з`явився в судові засідання призначені на 04.02.2022 року та 02.08.2022 року, що свідчить про систематичне порушення покладених на нього обов`язків.

Суд дослідивши подані клопотання прокурора від 09.02.2022 року та 26.08.2022 року, дійшов висновку про їх необґрунтованість та невідповідність вимогам КПК України, оскільки вони вже були розглянуті Приморським районним судом м. Одеси та дати неявки обвинуваченого ОСОБА_8 в судові засідання вже зазначались прокурором в попередніх клопотаннях. Більше того, подані клопотання не були підписані прокурором.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з особистого зобов`язання на домашній арешт у нічний період доби у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Приймаючи до уваги наведене, з урахуванням тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів, існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати та не зменшились, суд доходить висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , раніше обраних запобіжних заходів, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим клопотання прокурора стосовно вказаних обвинувачених підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 КПК України суд забезпечує учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 68 КПК України, у разі виникнення необхідності у кримінальному провадженні в перекладі пояснень, показань або документів, сторони кримінального провадження чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Як вбачається з матеріалів провадження обвинуваченому ОСОБА_7 було залучено перекладача, оскільки обвинувачений не володіє українською мовою, якою ведеться судочинство, а володіє російською мовою.

Приморським районним судом м. Одеси, у зв`язку з тим, що раніше призначені судом перекладач ОСОБА_19 з ФОП « ОСОБА_19 » та перекладачі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 з ТОВ «Колегія судових перекладачів», не зможуть приймати участь у даному кримінальному провадженні у зв`язку із сімейними обставинами, до участі у кримінальному провадженні був залучений перекладач ОСОБА_16 , який працює перекладачем в ТОВ «Колегія судових перекладачів», розташованого за адресою: АДРЕСА_7 .

Пунктом 3 частини 2 ст. 68 КПК України передбачено право перекладача на одержання винагороди за виконаний переклад та відшкодування витрат, пов`язаних із його залученням до кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України витрати, які пов`язані із залученням та участю перекладача для перекладу свідчень учасників кримінального провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 9 Інструкції «Про затвердження Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів» затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 710 від 01.07.1996 року встановлено, що необхідно визначити в ухвалі органі, який зробив виклик перекладача вихідні дані для визначення суми винагороди (конкретний розмір винагороди у межах норм, зазначених у пунктах 2, 3, 5, 6, 6-1 цієї Інструкції, та час, затрачений нею у зв`язку з явкою за викликом і на виконання даного їй завдання).

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним зобов`язати ТУ ДСА України в Одеській області здійснити оплату послуг за надання послуг перекладу з української на російську мову за участь у судовому засіданні із розрахунку 600 гривень на 1 годину, в загальному рахунку 1200 гривень на 2 години, на підставі акту виконаних робіт.

Керуючись ст. 29, 68, 122, 126, 132, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 184, 194, 197, 331, 336, 372, 376 КПК України, Керуючись п. 2-9 Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів №710 від 01.07.1996 року,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 60 (шістдесят) днів.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_8 , строком на 60 (шістдесят) днів.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з місця проживання, в якому обвинувачений перебуває під домашнім арештом цілодобово, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинувачених обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

В задоволенні клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з особистого зобов`язання на домашній арешт у нічний період доби строком на 60 (шістдесят) днів відмовити.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відмовити.

Строк дії ухвали про продовження запобіжних заходів становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 02.02.2023 року, який діє до 02.04.2023 року включно.

Ухвала суду про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню.

Доручити керівництву філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області невідкладно організувати проведення медичного обстеження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із дослідженням органів ЖКТ, зокрема підшлункової залози, та з визначенням можливості лікування виявлених хвороб в умовах тримання під вартою.

Копію ухвали направити для виконання до філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області та для відома до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Роз`яснити відповідним особам, яким буде доручено виконання цієї ухвали, що умисне невиконання судового рішення тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області здійснити оплату послуг перекладачу ОСОБА_16 , за обсягом роботи 600 гривень на 1 годину, в загальному рахунку 1200 гривень на 2 години, на підставі акту виконаних робіт.

Копію ухвали направити до ТУ ДСА України в Одеські області та в ТОВ «Колегія судових перекладачів», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 64, кв. 83, для відома та виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору Одеської обласної прокуратури та направити уповноваженій службовій особі в ГУНП в Одеській області та ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала суду в частині продовження запобіжних заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду з моменту її оголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою, з моменту вручення її копії.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_1