31.01.2023 Єдиний унікальний номер 205/709/23
1-кп/205/455/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в м. Дніпрі в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000030, внесене 13.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сакони, Ардатовський район, Горьківська область, Російська Федерація, росіянина, громадянина Російської Федерації, який має неповну середню освіту, офіційно непрацевлаштований, неодружений, місця реєстрації не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 14.09.2021 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. Даний вирок скеровано для виконання до Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, тобто за місцем проживання ОСОБА_3 .

17.09.2022 року ОСОБА_3 був ознайомлений працівниками Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. При цьому ОСОБА_3 під час ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт письмово попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, що передбачена ч.2 ст.389 КК України. Того ж дня працівниками Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 вручене направлення на відбування громадських робіт до Комунального підприємства «Молодіжне творче об`єднання» ДМР, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд.53. Згідно з вказаним направленням ОСОБА_3 мав приступити до роботи на зазначеному об`єкті 19.09.2022 року.

Після цього у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від подальшого відбування призначеного судом покарання. Реалізовуючи вказаний умисел, в порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст.ст.36,37 КВК України, ОСОБА_3 не вийшов на роботу до Комунального підприємства «Молодіжне творче об`єднання» ДМР без поважних причин 19.09.2022 року, 20.09.2022 року та 21.09.2022 року, тим самим злісно ухилився від відбування громадських робіт та порушив вимоги ч.1 ст.37 КВК України.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 на виклики співробітників Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не з`являлась та до Комунального підприємства «Молодіжне творче об`єднання» ДМР для подальшого відбування покарання не прибував, чим порушив вимоги ч.1 ст.37 КВК України. Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , маючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на порушення порядку відбування встановленого вироком суду покарання у виді громадських робіт, будучи належним чином проінформованим про порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, призначених йому вироком суду, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, систематично не виконуючи встановлених обов`язків, передбачених ч.1 ст.37 КВК України, порушуючи порядок та умови відбування покарання, у період часу з 19.09.2022 до 21.09.2022 ухилився від відбування покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України, а саме ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Положеннями ч.ч.2,3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також зазначено про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його участі.

У вказаній заяві захисником адвокатом ОСОБА_4 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України, а саме ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник адвокат ОСОБА_4 , не оспорює обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Згідно з положеннями ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно зі ст.12 КК України, є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліках у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі із застосуванням вимог ст.75 КК України і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, з застосуванням положень ст.ст.71,72 КК України, оскільки саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст.100,124,369-371,373,374,376,381-382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.71,72 КК України до призначеного покарання частково у виді 7 (семи) днів обмеження волі приєднати покарання, невідбуте засудженим за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2021 року, і остаточно призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 7 (семи) днів обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, встановивши засудженому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченого ст.ст.381,382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -