УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.11.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000855 від 12.07.2022 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна, яке знаходилось на території автосалону «Platinum Auto», який розташований за адресою: місто Одеса, проспект Небесної Сотні 6А, шляхом підпалу.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_5 , 12.07.2022 приблизно о 02 годині 15 хвилин, взявши з собою легкозаймисту речовину прибув до автосалону «Platinum Auto», розташованого за адресою: місто Одеса, проспект Небесної Сотні 6А, де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до паркану автосалону та через металевий паркан розлив на авто будинок марки «Keystone» модель «Passport Ultra Lite», д.н.з НОМЕР_1 , 2019 року випуску, який перебуває у власності ОСОБА_7 , заздалегідь заготовлену легкозаймисту речовину та за допомогою ініціатора горіння підпалив її. Внаслідок загоряння авто будинку марки «Keystone» модель «Passport Ultra Lite», д.н.з НОМЕР_1 , 2019 року випуску, вогонь розповсюдився на припарковані поряд авто-будинок марки «Keystone» модель «Springdale 189flwe», д.н.з. НОМЕР_2 , 2018 року випуску, який перебуває у власності ОСОБА_7 , автомобіль марки «Land Rover» модель «Range Rover Sport», д.н.з. НОМЕР_3 , 2013 року випуску, який перебуває у власності ОСОБА_8 , автомобіль марки «Mazda» модель «CX-5», д.н.з. НОМЕР_4 , який перебуває у власності ОСОБА_9 , та які були частково пошкодженні вогнем, чим їх власникам спричинена матеріальна шкода у великих розмірах.

Впевнившись в загорянні авто будинку марки «Keystone» модель «PassportUltraLite», д.н.з НОМЕР_1 , 2019 року випуску, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_5 , знову виник злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна, яке знаходилось на території автосалону «Platinum Auto», який розташований за адресою: місто Одеса, проспект Небесної Сотні 6А, шляхом підпалу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_5 , 29.07.2022 приблизно о 05 годині 12 хвилин взявши з собою легкозаймисту речовину, прибув до автосалону «Platinum Auto», розташованого за адресою: місто Одеса, проспект Небесної Сотні 6А, де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до паркану автосалону та використовуючи заздалегідь заготовлену легкозаймисту речовину, яка знаходилась у металевій пляшці «Atlas», промочив нею принесену з собою марлеву тканину, поклав її під паркан на якому був установлений фірмовий біл-борд автосалону «Platinum Auto», та за допомогою ініціатора горіння підпалив вказану марлеву тканину, від якої загорівся вказаний фірмовий біл-борд автосалону « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Впевнившись в загорянні фірмового біл-борду автосалону «Platinum Auto» ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться у наступних джерелах:

- допитом свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які в ході огляду впізнання особи за фотознімками впізнали ОСОБА_5 , як особу яка на початку липня 2022 року конфліктував та погрожував волонтерам на території автосалону « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;
- протоколом огляду відеозаписів за участю свідка ОСОБА_10 , яка впізнала ОСОБА_5 на момент вчинення кримінального правопорушення;
- протоколом обшуку квартири АДРЕСА_2 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено одяг в якому останній вчиняв кримінальні правопорушення.

12.08.2022 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 та п.6 ч.1 ст.615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 15.08.2022 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 11.10.2022.
Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 13.10.2022.
Враховуючи викладене, та те що ОСОБА_5 підозрюється у скоєні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 відсутні, він підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, також останній офіційно не працевлаштований, сім`ї та утриманців не має, тому міцні соціальні зв`язки у нього відсутні, крім того, після скоєння кримінального правопорушення останній з місця вчинення злочину зникав, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, а також не прибути до суду за судовим викликом. Тобто встановлена наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, з метою спотворення їх показів на його користь, а такожпідозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення свідчить про антисоціальну спрямованість поведінки підозрюваного і його агресивну налаштованість.

Крім цього, існує ризик, передбачений п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він офіційно не працевлаштований, засоби його існування не відомі.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив суд задовольнити його, посилаючись на викладені доводи.

Захисник підозрюваного заперечував щодо клопотання сторони обвинувачення.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як встановлено в судовому засіданні, 13.08.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 України.

15.08.2022 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744 300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень, строком до 11.10.2022 року, включно.
Керівником Київської окружної прокуратури міста Одеси строк досудового розслідування продовжено до 13.11.2022.

07.10.2022 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси відносно ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до 13.11.2022 року.

08.11.2022 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000855 від 12.07.2022 року, до 13.01.2023 року.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Враховуючи обґрунтованість підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, з огляду на тяжкість можливого покарання, у випадку подальшого визнання підозрюваного винним у його вчиненні, слідчий суддя приходить до переконання що ризики, які існували на момент застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а саме: ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи також те, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, крім того сторона обвинувачення зазначає, що на теперішній час у кримінальному провадженні не допитано усіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження нових ризиків, передбачених п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюванийможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він офіційно не працевлаштований, засоби його існування не відомі, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не обґрунтовано яким саме чином ОСОБА_5 буде перешкоджати кримінальному провадженню та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше не судимий та до кримінально відповідальності не притягувався.

Таким чином, викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що встановлені ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно отримати висновок судової амбулаторно-психіатричної експертизи; отримати висновок комплексної судової амбулаторно-психіатричної експертизи, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Таким чином, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000855 від 12.07.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосованого ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 15.08.2022 року, до 06.01.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначений розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 744 300 (сімсот) гривень, а також покладені на підозрюваного ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 15.08.2022 року, обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, - залишити без змін.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1