Справа № 545/6440/22
Провадження № 1-в/545/91/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» про умовно-дострокове звільнення відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новопетровське, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянин України, українець, освіта середня спеціальна, одружений, до засудження працював прохідником в ШУ «Покровське» , мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений: 28.12.2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ст. 286 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки. Вироком Донецького апеляційного суду від 13.05.2021 року вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.12.2020 року в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано. Вважати засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, -

встановив:

Начальник державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з поданням про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Засуджений та представник адміністрації подання підтримали, просили його задовольнити, про що надали письмову заяву.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, врахувавши думку учасників процесу, суд проходить до висновку, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким", рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці. Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений 28.12.2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ст. 286 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки. Вироком Донецького апеляційного суду від 13.05.2021 року вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.12.2020 року в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано. Вважати засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Початок строку покарання: 04.06.2021 року, кінець строку покарання: 04.06.2024 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.06.2021 року, з 04.06.2021 року перебував у ДУ «Бахмутська установа виконання покарань ( №6)». Характеризувався посередньо, дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.

З 23.07.2021 року відбуває покарання в державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)».

Судом встановлено, що ОСОБА_4 за весь час відбування покарання в державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)» характеризується наступним чином: засуджений не порушує вимоги режиму відбування покарання, дисциплінапних стягнень не має.Адміністрацією установи заохочувався шість разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці (а.с.5). Працевлаштований підсобним робітником на контрагентському об`єкті установи. До виконання поставлених завдань відноситься сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, спілкується із засудженими позитивно. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Добре ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення», відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, щляхом телефонних розмов, побачень. Отримує від них передачі, грошові перекази. Стосунки доброзичливі.

Своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці дійсно довів своє виправлення та перевиховання, відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання, згідно витягу з протоколу (а.с.6).

При вирішенні питання наявності умови звільнення від відбування покарання умовно-достроково вирішальним є оцінка поведінки та ставлення до праці особи засудженого.

З врахуванням того, що поведінка засудженого враховується за ввесь період відбування ним покарання, суд вважає, що засуджений довів своє виправлення.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" , суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставинах, суд вважає подання начальника державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

ухвалив:

Подання начальника державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково від подальшого відбування основного покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.12.2020 року за ч. 2 ст. 286 КК України на невідбутий строк, що складає 1 рік 4 місяці 19 днів із залишенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1