Справа № 522/1834/18
Провадження по справі № 1-кп/522/2341/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

06 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000836 від 22 червня 2017 року, стосовно,-

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комінтерново, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого вищу освіту, на час вчинення кримінального правопорушення займав посаду головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті управління Укртрансбезпеки в Одеській області, не судимого,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті управління Укртрансбезпеки в Одеській області, будучи службовою особою, з метою протиправного збагачення та з корисливих мотивів і з використанням наданого йому службового становища, 25.07.2017 о 19.25 год., знаходячись у салоні автомобілю «Hyundai Тerracan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташованому на території Ренійської філії ДП «Адміністрації морських портів України» за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188, діючи умисно, усупереч інтересам служби, усвідомлюючи свої дії та бажаючи їх настання, на виконання раніше висловленого прохання одержав від агента ТОВ «СК Аккорд-Транс» ОСОБА_6 першу частину неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США, що за курсом НБУ на день вчинення становить 12915 грн., за невжиття відповідних заходів реагування та складання звіту про перевірку морського судна «Iskander» IMO 3375587 в рамках державного портового контролю («REPORT OF INSPECTION IN ACCORDENCE WITH THE BLACK SEA MEMORANDUM OF UNDERSTANDING ON PORT STATE CONTROL») без зазначення у ньому виявлених порушень, які призведуть до затримки морського судна.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на отримання обумовленої неправомірної вигоди у розмірі 1500 доларів США, з метою конспірації своїх злочинних дій, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_6 про спосіб передачі другої частини неправомірної вигоду у сумі 1000 доларів США, шляхом передачі грошових коштів водієм маршрутного автобусу «Рені - Одеса».

Виконуючи вказівку ОСОБА_3 , 26.07.2017 об 11.57 год. ОСОБА_6 передав водієм маршрутного автобусу Фольксваген «Рені - Одеса» д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 конверт формату А.4 (з написом ОСОБА_8 НОМЕР_3 ), у якому знаходились грошові кошти у сумі 1000 доларів США, що за курсом НБУ на день вчинення становить 25880 грн., та які за проханням ОСОБА_3 26.07.2017 приблизно о 17 год. 30 хв. отримав його знайомий ОСОБА_9 , який не був обізнаний про дійсні наміри ОСОБА_3 щодо отримання неправомірної вигоди.

ОСОБА_9 передати ОСОБА_3 отриманий для нього указаний конверт білого кольору формату А4 з грошовими коштами в ньому не зміг, з причин, що не залежали від його волі, так як був викритий працівниками поліції.

Утім, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та одержання від агента ТОВ «СК Аккорд-Транс» ОСОБА_6 в інтересах судноволодільця «Iskander» IMO 3375587 неправомірну вигоду у сумі 1500 доларів США (за курсом НБУ на день вчинення злочину становить 38795 грн.).

В діях обвинуваченого ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого,- адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання адвоката про звільнення його від кримінальної відповідальності, просив його задовольнити. Провадження у справі обвинувачений ОСОБА_3 просив закрити, у вчиненому кається.

Потерпілі по справі,- відсутні.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 368 КК України.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Розглянувши клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_3 , яке підтримав обвинувачений ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, - підлягає задоволенню.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності слідує наступне.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

- притягнення особи як обвинуваченого;

- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

Положеннями статті 49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49, 106 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили.

Згідно із частиною 2 статті 49 КК перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ст.12 КК України у редакції, яка діяла на момент вчинення злочину, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 368 КК України, відносилось до категорії злочинів середньої тяжкості.

Згідно ст. 12 КК України в чинній редакції, згідно з приписами якої кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 368 КК України, - є нетяжким злочином.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закону на момент вчинення злочину, регламентовано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Пунктом 3 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закону на момент розгляду судом, регламентовано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Судом встановлено, що на момент розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України з моменту вчинення кримінального правопорушення (26.07.2017) обвинуваченим ОСОБА_3 минуло більше п`яти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе за умови перебігу зазначеного строку, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:

- не ухилялася від слідства або суду;

- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Із хронології подій у вказаній кримінальній справі вбачається, що ОСОБА_3 не ухилявся від слідства та суду, тобто перебіги розгляду справи не переривалися, при цьому відсутні відомості щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за інші злочини.

Зазначені обставини знайшли свого підтвердження також відповідно до рішення Верховного Суду України від 22.05.2018 року (справа № 665/2387/14-к; провадження № 51- 240 км 18).

Таким чином, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальна справа щодо нього - закриттю.

Крім того, згідно статті 248 КПК України, при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7 - 1, 7 - 2, 8, 9, 10 та 11 - 1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України за № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Відповідно до ст. 18 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Тобто положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК. Натомість положення, які стосуються цивільного позову, визначені главою 9 КПК. Це свідчить про різну правову природу процесуальних витрат та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Натомість шкода у кримінальному провадженні пов`язана не з процесуальними відносинами, а з матеріально-правовими - вчиненням кримінального правопорушення чи іншого суспільно-небезпечного діяння.

Ч. 1 ст. 124 КПК встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Ч. 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Таким чином суд прийшов до висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат пов`язаних із залученням спеціалістів.

Зазначені обставини знайшли свого підтвердження також відповідно до рішення Верховного Суду України від 17.06.2020 року (справа № 598/1781/17 Провадження № 13-47кс20).

Відповідно до висновку ВСУ суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС зробив висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Так, судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Цивільні позови,- відсутні.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ,- адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, - закрити.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 , у виді застави в сумі 128 000 гривень, яка внесена 31.07.2017 року,- скасувати.

Повернути заставодавцю ОСОБА_10 заставу в розмірі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень, внесену заставодавцем ОСОБА_10 на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області (рахунок одержувача НОМЕР_4 ) в сумі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.07.2017 року, у справі № 522/13835/17, провадження по справі № 1-кс/522/14221/17, внесеної за ОСОБА_3 .

Судові витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертів під час проведення досудового розслідування у сумі 6 931 (шість тисяч дев`ятсот тридцять одна) гривня 60 копійок,- підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 29.07.2017 року, на вилучені 27.07.2017 року в ході проведення обшуку автомобіля «Hyundai Тerracan» болгарської реєстрації, номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_3 (на підставі довіреності) наступні документи та предмети:

-грошові кошти у сумі 11843 грн. (номіналом купюр від 1 грн. до 500 грн.);

-грошові кошти у сумі 111 грн. (різного номіналу купюр);

-відомості про доходи ОСОБА_3 та його дружина на 2 арк.;

-блокнот коричневий з чорновими записами;

-технічний паспорт № НОМЕР_5 на автомобіль «Hyundai Тerracan» болгарської реєстрації, номер НОМЕР_1 ;

-водійське посвідчення НОМЕР_6 на імя ОСОБА_3 ;

-квитанції від платника ТОВ «Свіфт Гарант» у кількості 5 шт.;

-довіреність видана ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на автомобіль «Hyundai Тerracan» болгарської реєстрації, номер НОМЕР_1 ;

-зелену карту (страховий поліс) у кількості 2 штук;

-квитанції від платника ТОВ «Свіфт Гарант» у кількості 4 шт.;

-уривки акту огляду судна (усього 10 уривків);

-уривок паперу з записами виконаними від руки щодо виявлених порушень;

-блокнот синього кольору з розрахунками та отримання коштів;

-банківські платіжні карти «Приватбанк» НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

-технічний паспорт на автомобіль марки «Лексус» д.н. НОМЕР_9 серії НОМЕР_10 ;

-2 державних автомобільних номерних знаки (дублікати) НОМЕР_9 ;

- уривок паперу з відтиском печаток, одна з яких з записом «порт ОСОБА_14 », друга «Капітанія» - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 29.07.2017 року, на вилучені 27.07.2017 року, в ході проведення обшуку службового кабінету №б/н, (перший поверх, зліва від входу) ОСОБА_3 , розташованому за адресою АДРЕСА_3 , управління Укртрансбезпеки в Одеській області наступні документи (копії) та предмети:

- паспорт та код ОСОБА_3 на 2 арк.;

- роздруківка повноважень інспектора у порту (з сайту);

- особова картка ОСОБА_3 на 4 арк.;

- договір оренди квартири від 18.10.2016 на 3 арк.;

- розписку ОСОБА_15 про отримання коштів на 1 арк.;

- чорну папку з актами огляду суден (форма А та Б) на 47 арк., «Рені 2017»;

- ноутбук «НР» Х16-96095, з зарядним пристроєм та акумуляторною батареєю, - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 29.07.2017 року, на добровільно виданий ОСОБА_3 27.07.2017 року, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження мобільний телефон марки «Самсунг А510» з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», з номером НОМЕР_3 , - скасувати.

Речові докази:

- ноутбук «НР» Х16-96095, з зарядним пристроєм та акумуляторною батареєю, грошові кошти у сумі 11843 грн. - вважати повернутим за належністю обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A5», модель SM-F510S, з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», з номером НОМЕР_3 , - повернути ОСОБА_3 за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 09.09.2022 року о 16:00 годині в залі суду № 131.

Суддя: ОСОБА_1

06.09.2022