Справа № 204/472/20
Провадження № 1-кп/204/139/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 , обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0000104 від 14 січня 2020 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, одруженого, на утриманні нікого немаючого, маючого повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.07.2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-16.09.2020 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2019 року і остаточно призначено за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 13.01.2020 року приблизно о 21 годині 40 хвилини, знаходячись у приміщенні торгівельного залу супермаркету «Варус-8» ТОВ «Омега», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Тітова, 36, побачив на вітрині пляшку горілки - «Finlandia» All Natural Flavoured Vodka Grapefruit, об`ємом 1л, 37,5% (штрих-код 998), де у нього раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Омега».

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості перебуваючи у відділі алкогольних напоїв вище зазначеного супермаркету, перевіривши, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, повторно викрав з вітринного стелажу одну пляшку горілки «Finlandia» All Natural Flavoured Vodka Grapefruit, об`ємом 1л, 37,5% (штрих-код 998), яку сховав під куртку чорного кольору, яка була одягнена на ньому в той момент, після чого прослідував до виходу з магазину через касову зону, та не розрахувавшись за узятий товар, а саме: одну пляшку горілки «Finlandia» All Natural Flavoured Vodka Grapefruit, об`ємом 1л, 37,5% (штрих-код 998), пройшов через касову зону, тим самим виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були помічені працівниками охорони супермаркету «Варус-8» та ОСОБА_5 був затриманий ними за касовою зоною зазначеного супермаркету.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, таємно, здійснив закінчений замах на викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Омега», а саме: однієї пляшки горілки «Finlandia» All Natural Flavoured Vodka Grapefruit, об`ємом 1л, 37,5% (штрих-код 998), ринкова вартість якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 92 від 15.01.2020 року складає 380,25 грн., спричинивши ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав у повному обсязі, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щире каяття у вчиненому і повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Просив провести розгляд справи відповідно до ст. 349 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою з проханням розглянути кримінальне провадження у його відсутності. Призначити покарання на розсуд суду. Претензій матеріального характеру не має.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.53-54, 57-58, 64-65); постанову про визнання речових доказів від 14.01.2020 року (а.п. 15); постанову про визнання речових доказів від 15.01.2020 року (а.п.29); висновок експерта № 92 від 15.01.2020 року (а.п. 33-38).

Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, який повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимого, було призначено покарання з іспитовим строком, однак на шлях виправлення обвинувачений не став і продовжував вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, має постійне місце проживання, який не перебував на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра, офіційно не працевлаштований, який не має на утриманні малолітніх дітей, за місцем проживання маючий позитивну характеристику, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та позиції представника потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує повне визнання ним вини, щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України виключно у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги, що 16.09.2020 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_5 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2019 року і остаточно призначено за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць, а дане кримінальне правопорушення ОСОБА_5 було вчинено до постановлення попереднього вироку, то суд призначає покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість вчиненого кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.

Це покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Таким чином, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати строк відбування покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області починаючи з 21 липня 2020 року.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави судові витрати за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи, згідно наданого звіту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124,349,368, 369-371, 373-376, 381-382, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2020 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по даному кримінальному провадженню судом не обирався.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати строк відбування покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області починаючи з 21 липня 2020 року.

Речові докази:

-одну пляшку горілки «Finlandia» All Natural Flavoured Vodka Grapefruit, об`ємом 1л, 37,5% (штрих-код 998), яка згідно квитанції № 2652 переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику ТОВ «Омега»;

-DVD диск з відеозаписами на яких зафіксовано факт вчинення вказаного кримінального правопорушення, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь судового експерта ОСОБА_9 (свідоцтво № 1847 від 25 листопада 2016 року, видане на підстав рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, вул. 6-го Грудня, 27, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000) витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 92 від 15 січня 2020 року в розмірі 150 (сто п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження,які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1