справа № 361/6004/22
провадження № 1-кс/361/1233/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2022 року Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 04 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
14 листопада 2022 року до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотанняпрокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 04 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 04.10.2022 року за фактом заволодіння земельною ділянкою з кадастровим номером :01:049:0193, на підставі підробленого рішення виконкому Княжицької сільської ради, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 07.06.2002 ОСОБА_4 надано земельну ділянку з кадастровим номером :01:049:0193, площею 0,8192 га, розміщену на території с. Княжичі Броварського району для ведення особистого підсобного господарства.
Державний акт видано на підставі рішення виконкому Княжницької сільської ради Ради народних депутатів від 22.04.2002 року за № 43.
Рішення про державну реєстрацію прав на земельну ділянку відбулася 26.08.2022.
Опрацюванням наданої інформації Архівного відділу Броварської районної державної адміністрації встановлено, що рішенням виконкому Княжницької сільської ради Ради народних депутатів від 22.04.2002 № 43 надано дозвіл на продаж квартири ОСОБА_5 , а не вказаної земельної ділянки.
Крім того, з 01 січня 2002 року набрав чинності новий ЗК України.
Розширений перелік повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин наведено у статті 12 ЗК України, згідно з яким виключно до компетенції сільської ради належить розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.
На відміну від статті 3 ЗК України 1990 року, де було визначено, що повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування, ЗК України 2001 року можливості делегування таких повноважень від органів місцевого самоврядування до їх виконавчих органів не передбачено.
За змістом статей 116, 118 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності, у тому числі в порядку безоплатної приватизації, за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.
Отже, ЗК України, який набрав чинності з 01 січня 2002 року, на відміну від ЗК України 1990 року, не передбачає права сільських, селищних, міських рад на передачу своїх повноважень щодо надання, передачі або вилучення земельних ділянок виконавчим органам цих рад.
З огляду на викладене та у зв`язку із виключенням права селищних рад передавати зазначені повноваження своїм виконавчим комітетам, останні втратили з 01 січня 2002 року повноваження щодо надання, передачі та вилучення земельних ділянок.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що приватним нотаріусом ОСОБА_6 26.08.2022 зареєстровано право власності на підставі державного акту на право власності на землю, серія та номер: КВ, виданий 07.06.2002, видавник: Княжицька сільська рада, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:049:0193 площею 0,8192 га, розміщену на території с. Княжичі Броварського району для ведення особистого підсобного господарства, власник ОСОБА_4 .
Враховуючи, що земельна ділянка з кадастровим номером: :01:049:0193 є об`єктом кримінально-протиправних дій, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, постановою від 05.10.2022 року, зазначена земельна ділянка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000223 від 04.10.2022 року.
У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З метою досягнення визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, збереження речових доказів, у досудового слідства виникла необхідність накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:049:0193.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Статтею 173 Кримінального процесуального кодексу України установлено, що під час вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен, поряд з іншим, враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Накладення арешту на вказану земельну ділянку є необхідним, доцільним, розумним та співрозмірним обмеженням права власності та відповідає завданням кримінального провадження.
Незастосування на даній стадії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження створить умови для подальшого, її відчуження на користь третіх осіб, перетворення (здійснення дій щодо забудови земельної ділянки), що призведе до унеможливлення збереження речових доказів, встановлення істини у кримінальному провадженні та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.
Прокурор в судове засідання не зявився, зазначивши в поданому клопотанні, що клопотання підтримує та просить здійснювати його судовий розгляд за його відсутності.
Дослідивши клопотання, письмові докази, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 від 04.10.2022 року за фактом заволодіння земельною ділянкою з кадастровим номером :01:049:0193, на підставі підробленого рішення виконкому Княжицької сільської ради, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 07.06.2002 року ОСОБА_4 надано земельну ділянку з кадастровим номером :01:049:0193, площею 0,8192 га, розміщену на території с. Княжичі Броварського району для ведення особистого підсобного господарства.
Державний акт видано на підставі рішення виконкому Княжницької сільської ради Ради народних депутатів від 22.04.2002 року за № 43.
Рішення про державну реєстрацію прав на земельну ділянку відбулася 26.08.2022 року.
Опрацюванням наданої інформації Архівного відділу Броварської районної державної адміністрації встановлено, що рішенням виконкому Княжницької сільської ради Ради народних депутатів від 22.04.2002 року за № 43 надано дозвіл на продаж квартири ОСОБА_5 , а не вказаної земельної ділянки.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що приватним нотаріусом ОСОБА_6 26.08.2022 зареєстровано право власності на підставі державного акту на право власності на землю, серія та номер: КВ, виданий 07.06.2002, видавник: Княжицька сільська рада, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:049:0193 площею 0.8192 га, розміщену на території с. Княжичі Броварського району для ведення особистого підсобного господарства, власник ОСОБА_4 .
Враховуючи, що земельна ділянка з кадастровим номером: :01:049:0193 є об`єктом кримінально-протиправних дій, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, постановою від 05.10.2022 року, зазначена земельна ділянка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000223 від 04.10.2022 року.
У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З метою досягнення визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, збереження речових доказів, у досудового слідства виникла необхідність накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:049:0193.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Статтею 173 Кримінального процесуального кодексу України установлено, що під час вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен, поряд з іншим, враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Накладення арешту на вказану земельну ділянку є необхідним, доцільним, розумним та співрозмірним обмеженням права власності та відповідає завданням кримінального провадження.
Незастосування на даній стадії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження створить умови для подальшого, її відчуження на користь третіх осіб, перетворення (здійснення дій щодо забудови земельної ділянки), що призведе до унеможливлення збереження речових доказів, встановлення істини у кримінальному провадженні та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.
З клопотанням про накладення арешту на майно прокурор звернувся 14 листопада 2022 року, тобто у межах строку передбаченого частиною 5 статті 171 КПК України для звернення з таким клопотанням.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до приписів статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Слідчий суддя вважає, що на даний час матеріали клопотання свідчать про те, що майно, яке було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідає критеріям частини 1 статті 170 КПК України, а саме є доказом кримінального правопорушення і відносяться до категорії речових доказів.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Документом, який підтверджує право власності на майно, що належить арештувати є: інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно, що приватним нотаріусом ОСОБА_6 26.08.2022 зареєстровано право власності на підставі державного акту на право власності на землю, серія та номер: КВ, виданий 07.06.2002, видавник: Княжицька сільська рада, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:049:0193 площею 0,8192 га, розміщену на території с. Княжичі Броварського району для ведення особистого підсобного господарства, власник ОСОБА_4 .
Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховує розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; те, що постановою Броварської окружної прокуратури про визнання речовим доказом від 05.10.2022 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:049:0193 площею 0,8192 га, розміщена на території с. Княжичі Броварського району для ведення особистого підсобного господарства визнана речовим доказом; наслідки накладення арешту на майно, тому вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити.
На даний час, будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 310, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 від 04 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України, - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:049:0193 площею 0, 8192 га, розміщену на території с. Княжичі Броварського району Київської області для ведення особистого підсобного господарства, власником якої є ОСОБА_4 із забороною на відчуження, розпорядження та користування.

Про накладення арешту на майно проінформувати осіб, на зберіганні яких воно перебуває, шляхом направлення відповідного повідомлення або копії ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором (ст. 175 КПК України).
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1