Справа №760/9/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.263 КК України,

в кримінальному провадженні №0000071 від 21.04.2022,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого, за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що у громадянина України ОСОБА_6 , при невстановлених досудовим розслідуванням що гр. ОСОБА_4 будучи громадянином України, маючи на меті пропаганду заперечення здійснення збройної агресії проти України, створив ОСОБА_7 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заперечення здійснення збройної агресії проти України, ОСОБА_4 16.04.2022 добровільно виклав відео під назвою «Мои тривоги и Мое обращение к украине и Российской федирации» (з посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Продовжуючі свої злочинні дії ОСОБА_4 використовуючи власну сторінку соціальної мережі Фейсбук, ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснював різного роду агітаційні заклики, громадян України на підтримання окупаційної влади по всій території України.

Зокрема, як випливає зі змісту текстових матеріалів та контексту їх реалізації (соціальні мережі Youtube, Facebook з необмеженою аудиторією користувачів, зокрема поза межами України, об`єднаних спільними інтересами, месенджер Viber для спілкування з засобів обміну текстовими повідомленнями), адресуючи повідомлення певної тематики у формі звернень до аудиторії ОСОБА_4 уживає лінгвістичні та логіко-риторичні засоби з прагматичним потенціалом (слова/конструкції з негативними емоційно- оцінними відтінками значень звинувачувального змісту для характеристики дій українських військових та спецслужб («они ж только с инвалидами, с пенсионерами, с детьми, короче, с женщинами умеют воевать», «они умеют только со слабыми воевать», «у этих военных почему-то выработалась тактика слабых обижать», «они вот могут таких слабых, больных инвалидов обижать, пенсионеров, ну то есть вы поняли, тех беззащитных, кто не может дать сдачи», «они могут прийти угрожать физсрасправой спокойно», «запугивают население», «творят беззаконие», «запугивают людей нормальных», «никто не смотрит на законы»), патріотично налаштованих українців («стукачи», «фашисти», «неонацисты»), їхніх ідеологічних переконань («фашизм»), типу політичної влади в Україні («режим»), а також конструкції з позитивною конотацією для характеристики російських військових та прихильників «Русского мира» («новороссов»): «освободители», «помните, что Освободители ни стрелять ни бомбить мирние жилые кварталы не будут!», «а выйди с мужиком настоящим, вооруженным, новороссом, не важно. Выйди с ним повоюй, вот так тронь, я думаю, что он тебя переломает на 4 части сразу одной левой, пришьет сразу на месте», конституційних прав росіян «у нас здесь свобода, какая у нас демократия, какое у нас европейское государство», шанобливу мовну ідентифікацію президента РФ ОСОБА_8 (« ОСОБА_9 »), що є відображенням особливого поважного ставлення адресанта повідомлень до даної особи та схвалення його політичного курсу проти України («спецоперация «Освобождение» - денафикация, демилитаризация и освобождение Украйни от фашистов»), риторичні запитання, що спонукають адресатів самим знайти відповідь і водночас є переконануванням, що це і є єдина правильна відповідь «Освободители пришли помочь нам победить фашизм, понимаете ?», попередження про фізичне знищення за участь у протистоянні російській армії «Ко ВНИМАНИЮ местных всех граждан; все кто возьмет в руки оружие согласно распоряжению ОСОБА_20 тот будет признан военными РФ как пособники фашизма, у военных есть негласный приказ открывать по таким огонь на поражение, помните это!», заклик-звернення ексклюзивної дії не брати до рук зброю «Адекватным гражданам не нужно брать в руки оружие!» є підстави стверджувати про те, що у мовленнєвій діяльності ОСОБА_4 реалізовано прагматичну мовленнєву мету - через звинувачення української влади у нездатності керувати процесами через залежність від Заходу та наслідуванні фашистської ідеології вплинути на суспільну думку, піддати сумніву її (влади) дії та сприяти зневірі народу, сформувати у аудиторії ставлення до українського уряду та Президента України ОСОБА_10 як до ворогів в особі українського націоналізму та західного експансіонізму, який його підтримує та становить загрозу для мирного і стабільного існування, переконати у політичній неспроможності чинної влади та економічній неповноцінності України; через попередження про фізичне знищення за підтримку українських військових та активну проукраїнську позицію поширити в суспільстві небажання воювати за свою державу; сформувати позитивне ставлення до російської армії як «визволителів» і «захисників» населення України, яке потребує звільнення від націоналістів, «фашистів» та політичного «режиму», до президента РФ ОСОБА_8 , запевнити адресатів в підтримці «сильної руки» та у такий спосіб виправдати застосування прямої військової сили проти України, окупацію частини території України розпочату у 2014 році, та здійснення подальшої окупації, поширити антивладні та проросійські настрої, переконати у доцільності ведення бойових дій Російською Федерацією проти України заради позитивних змін.

Згідно висновку експерта КНДІСЕ за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи у кримінальному провадженні №0000071 від 01.09.2022 №16695/22-39. У висловлюваннях ОСОБА_11 , зафіксованих у текстових матеріалах за стенограмми: «Мои тривоги и мое обращение к Украине и Российской Федерации»; «О наболевшем и пару ответов на вопросы» протоколом огляду сторінки користувача ОСОБА_12 у соціальній мережі Facebook; протоколом огляду мобільного телефону (модель: 2Е Е500А 2019 imei: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 ); протоколом огляду сторінки користувача ОСОБА_4 у соціальній мережі «YouTube», містяться: публічні заклики до українського народу не брати участь у бойових діях проти російської армії у контексті російсько-української війни;

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у колабораційній діяльності, яка полягала у вчиненні громадянином України публічних заперечень здійснення збройної агресії проти України, тобто вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.111-1 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, придбав у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб осколочну гранату РГН, та приховав її у себе вдома, чим став її зберігати не маючи на те передбаченого законом дозволу, у порушення вимог Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 року № 2471 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року № 662,

06.05.2022 в період часу з 11:11 год. по 13:09 год. під час проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України у приміщенні кімнати № 2 квартири АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено наступальну осколочну гранату РГН.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/14265-ВТХ від 27.05.2022: наданий на дослідження ударно-дистанційний запал УДЗ є вибуховим пристроєм промислового виготовлення і бойовим припасом та придатний до вибуху; надана на дослідження граната РГН без запалу до вибухових пристроїв та бойових припасів не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, яка придатна до вибуху при застосуванні відповідного засобу детонування.

При конструктивному поєднанні наданих на дослідження ударно-дистанційного запалу із гранатою РГН без запалу в єдину конструкцію, що передбачено їхніми конструктивними особливостями і призначенням, вони утворюють наступальну осколкову ручну гранату РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом і придатна до вибуху.

Наданий на дослідження ударно-дистанційний запал УДЗ належить до засобів детонування.

Вибух наступально осколкової ручної гранати РГН, притаманні наступні вражаючі фактори: бризантна дія; фугасна дія; термічна дія; осколкова дія (первинні і вторинні осколки); дія повітряної ударної хвилі.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у придбанні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

23.11.2022 року ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.263 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом дізнавача ВД Солом`янського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 ; рапортом старшого о/у в ОВС 2 сектору 1 відділу ГВ Д УЗНД ГУ СБУ майора ОСОБА_14 ; протоколом обшуку; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів; протоколом допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; висновком експерта №СЕ-19/111-22/14265-ВТХ від 27.05.2022; висновком експерта № 16695/22-39 від 01.09.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.263 КК України.

Слідчий у своєму клопотання просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 2 місяці, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання з підстав викладених у ньому, просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту із покладенням відповідних обов`язків строком на 60 днів.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 щодо застосування такого запобіжного заходу не заперечував.

Заслухавши учасників судового засідання, перевіривши та дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків, зважаючи на таке.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Частина 1 ст.194 КПК України вказує, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих матеріалів, відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 21.04.2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.263 КК України.

23.11.2022 року ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, надані стороною обвинувачення докази, для даної стадії досудового розслідування, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.263 КК України.

Водночас, враховуючи, положення ч.5 ст.9 КПК України, а саме, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

Тобто, органом досудового розслідування в судовому засіданні доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.263 КК України.

Положеннями ч.1 ст.177 КПК України визначається, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих стороною кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В ході розгляду клопотання слідчий зазначає про існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи встановлені обставини під час розгляду даного клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, в ході розгляду клопотання, органом досудового розслідування доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам встановленим під час розгляду вказаного клопотання, що було встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Положеннями ч.5 ст.194 КПК України, визначено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосований лише у тому випадку, якщо за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Беручи до уваги сукупність обставин, які згідно статті 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінивши в сукупності всі обставини, а саме те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є злочином тяжким та особливо тяжким, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, до підозрюваного ОСОБА_4 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання у певний проміжок часу та з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176 -178, 181, 184, 193-194, 196, 197, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05.03.2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) в період часу з 22:00 годин по 07:00 годину не залишати постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надати прокурору для направлення для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль з виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на слідчого.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1