Справа № 204/9047/22
Провадження №1-кп/204/386/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судового засідання Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000592 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 , заявив відвід прокурору. В обґрунтування своєї заяви зазначив, що державне обвинувачення у суді підтримує прокурор Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , який протягом усього судового провадження (4 місяці) здійснює моральний тиск на його клієнта. Незаконний вплив на обвинуваченого полягає у тому, що прокурор ОСОБА_6 погрожує ОСОБА_5 та його матері ОСОБА_7 посиленням кримінальної відповідальності у разі, якщо слухання справи буде тривати такий час, який його, ОСОБА_4 , не буде влаштовувати. Такі розмови прокурор ОСОБА_6 неодноразово проводив із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 «за спиною захисника», до або після судових засідань. Крім того, під час такого шантажу прокурор ОСОБА_6 , зі слів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , намагався дискредитувати його, як захисника/адвоката у тому сенсі, що стратегія та тактика захисту ним вибрані невірно, що тільки-но нашкодитиме ОСОБА_5 . Крім того, 30 березня 2023 року, приблизно о 14-й годині, під час конвоювання ОСОБА_5 , який вже знаходився у судовій залі, прокурор ОСОБА_6 перший увійшов туди та, користуючись його відсутністю, звернувся до ОСОБА_5 зі словами «Ну що, май на увазі, чим більше засідань тим більше термін». Нажаль для ОСОБА_4 , саме у цей момент він увійшов до зали судових засідань і сприйняв розмову прокурора з його підзахисним, як пряму погрозу обвинуваченому та посягання на презумпцію його невинуватості, він почув особисто, буквально «на власні вуха». Того ж дня, у процесі спілкування із ОСОБА_8 , останній категорично заперечив цей факт, з чого він зробив висновок, що у прокурора молодого чоловіка, який за віком годиться йому у сини, немає не тільки розуміння прокурорської етики щодо спілкування з обвинуваченими та адвокатами, але й взагалі відсутні такі чоловічі якості як честь, шляхетність та гідність. Просив його заяву задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заяву свого захисника. Суду пояснив, що прокурор на нього здійснював тиск ще зі стадії досудового розслідування, але він мовчав. Він думав, що можливо щось зміниться. Чому він не заявляв раніше відвід він не може пояснити. На стадії досудового розслідування прокурор пропонував йому підписати угоду, та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі, однак він не погодився і повідомив, що йому необхідно щоб саме суд призначив йому покарання. Цього разу прокурор сказав йому, що чим більше він буде виїжджати на суд, тим більше буде йому строк. Це все відбувалося в присутності конвою, захисника. Це було сказано прокурором в минулому судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви захисника. Суду пояснив, що ним не було здійснено жодного тиску на обвинуваченого. Все відбувається в рамках чинного законодавства. Під час досудового розслідування він з`ясовував думку у обвинуваченого щодо можливості укладення угоди, але це не містило жодного тиску на ОСОБА_5 , він від укладення угоди відмовився. Він в своїй діяльності керується лише нормами чинного КПК України. Саме заява захисника містить багато оціночних та неприпустимих понять та образливих висловлювань. Що стосується матері обвинуваченого, то він з нею жодного разу не спілкувався.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, які стосуються заяви про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК України).

Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, та за частиною 1 ст. 36 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення прокурора від участі у судовому провадженні. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 80 КПК України відвід прокурору може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, за наявності підстав, передбачених ст. 77 КПК України, за якою прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Такий перелік підстав для відводу прокурора не є вичерпним, проте за сутністю вони мають стосуватись конфлікту державних і приватних інтересів прокурора, або інтересів його близьких родичів чи інших осіб.

Процесуальний статус прокурора у кримінальному провадження зумовлений функціями прокуратури, які остання виконує відповідно до Конституції України, Закону України «Про прокуратуру» та норм КПК України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про прокуратуру» функції прокуратури України здійснюються виключно прокурорами. Делегування функцій прокуратури, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.

Діяльність прокуратури ґрунтується на засадах, які визначені у ст. 3 Закону України «Про прокуратуру», до яких зокрема віднесені: верховенства права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю; законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності; територіальності; презумпції невинуватості; незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків; неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки, тощо.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладаються такі функції: підтримання державного обвинувачення в суді.

Таким чином, під час підтримання державного обвинувачення, прокурор користується правами і виконує обов`язки, передбачені КПК України.

Статтею 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Суд вважає, що під час розгляду заяви про відвід не знайшов свого підтвердження факт здійснення тиску на обвинуваченого, а також те, що прокурор висловив особисту погрозу на адресу обвинуваченого щодо подальшого тривалого розгляду кримінального провадження, оскільки ж стороною захисту не було надано суду будь-яких доказів викладеного в заяві.

Окрім цього, слід зазначити, що відповідно до ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення та призначення необхідного покарання, яке буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, покладено виключно на суд, який відповідно до ч. 1 ст. 371 КПК України ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду, а тому доводи сторони захисту, в частині визначення покарання обвинуваченому прокурором, судом не беруться до уваги.

Більше того, не може бути підставою для відводу пропозиція прокурора на стадії досудового розслідування укласти з обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки таке право прямо передбачено КПК України та зазначені дії не можуть розцінюватись, як тиск.

Таким чином, суд вважає, що підстав для відводу прокурору, передбачених ст. 77 КПК України, немає, а тому відвід, заявлений захисником ОСОБА_3 прокурору задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35, 77, 81, 350, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000592 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1