Єдиний унікальний номер 185/1088/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді в режимі відеоконференції кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000070 від 30.09.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Базарний Карабулок, Саратовської області, громадянина України, з средньо-технічною освітою, працюючого ТОВ «Дніпропетровський трубний завод», на посаді охоронець, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в вересні 2022 року, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, являючись громадянином України, достовірно знаючи про введений на території України (у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України) воєнний стан, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння російській федерації та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасовій окупації України, створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил російської федерації щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України розмістив на своїй сторінці « ОСОБА_6 », в забороненій соціальній мережі «Однокласники» дописи, які спрямовані до невизначеного кола осіб з текстом: «Почему волонтери из России помогают жителям освобожденных территорий?- Жители радуймо встречают волонтеров и верят, что после референдкма наступит мир»; «Референдуми на освобожденных территориях теперь официально признанні состоявшимися...»; «Как в ДНР проходил последний день референдума, С самого утра местние жители голосовали на стацинарних избирательних участках. Настроение у людей праздничное, ведь вибор сделан. Опроси на виходе с изберательних участков показали почти 100% поддержку воссоединения с Росией»; «От Игоря Конашенкова народ ждет следующих слов: «Розбити все железнодорожние мости и ЖД узли на Украине; розбити все поставленние США и Британией зшелони с военной техникой и боєприпасами; розбито в хлам посольство США в Києве. Надеемся, что з то случится в самое ближайшее время!»; «ОРЛА НЕ ПОНИМАЮТ, что чудом проскочили мимо разрушения з тих жилищ только благодаря тому, что Армия России по приказу Верховного Главнокомандующего ударила на опережение по готовому ринуться в наступление противнику», «Идет воша, масштаб которой очевидно, превзойдет масштаб Великой Отечественной войни советского народа в 1941-1945 гг. Значительная часть сограждан восприняла зтот простой вивод, но єсть и немалая часть тех, кого до сих пор не прошибло», «ОНИ НЕ ПОНИМАЮТ, что сейчас настало время, когда западний мир вновь собрался в банду, похожую на шайку гомосячьих дебилов и руками русских, пока називаемих украинцами, начал свой очередной поход на Восток с очевидним...», «ОНИ НЕ ПОНИМАЮТ, что никак не изменившаяся ни внешне, ни внутренне вполне благополучная их жизнь заслуга не стольно их самих, сколько руководстео страньї, которое они, нежась благополучии, клянут уже десяток», «ОНИ НЕ ПОНИМАЮТ что 36 бригада морской пехоты всук была подготовлен для оборони Мариуполя, где и била уничтожена в має, а для захвата Таганрога в для оборони Мариуполя, а уничтожена має, а для захвата Таганрога феврале, и что пот "Азов" должен бил зачистить и Азов, и ОСОБА_7 в марте.», «ОНИНЕ ПОНИМАЮТ, что первими всуки вирезали би за неделю весь Донбасе и все его 4 млн населення, а потом пришла би очередь Ростовской. Воронежской Белгородской Курской. Брянской областей и Крима», «ОНИ НЕ ПОНИМАЮТ, что "грязная" ядерная бомба от 404 появилась би на арене войни всего через неделю ее ведения случись она не по нашему сценарию», «ОНИ НЕ ПОНИМАЮТ, что в течение 20 лет до СВО западоиди и их оплачиваемие адепти с российскими паспортами масштабно, вплоть до дальних чистих деревень, собирали генетический материал славян по всей России, используя его 404 в 15 биологических лабораториях для создания отрави, убивающей именно славян и их метисов.» що публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічно закликає до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України. В подальшому, в період часу з 11.10 години по 11.30 годину 17.01.2023 співробітниками поліції в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності понятих, було виявлено та вилучено системний блок «Азиз», за допомогою якого ОСОБА_3 , розповсюджував ДОПИСИ В мережі Інтернет, тим самим припинено кримінальний проступок, вчинений ОСОБА_3 .

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_3 публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічно закликає до підтримки рішень та дій держави - агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.111-1 КК України, а саме як публічні заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Під час досудового розгляду, 25 січня 2023 між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000070 від 30.09.2022, з одного боку, та підозрюваною у цьому провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, за участі адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією дій саме за ч.1 ст. 111-1 КК України, а саме як публічні заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України, та під час досудового розслідування та у суді повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст. 111-1 КК України у вигляді позбавлення права обіймати будь-які посади у юридичних особах приватного права строком на десять років.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити й призначити узгоджену в ній міру покарання, та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України в обсязі обвинувачення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому ОСОБА_3 повідомив про добровільність своєї позиції, просив затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор у підготовчому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить суд вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, в наслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України віднесена до категорії кримінальних проступків. Суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою вину, підтвердив обставини вчинення інкримінованих йому дій, викладених в обвинувальному акті, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, обставин, які обтяжують покарання не встановлено. Узгоджене покарання сторонами угоди відповідає положенням ст. 50, 65 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання. Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч.1 ст. 111-1 КК України, відповідає положенням КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

На думку суду зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та вважає можливим її затвердити, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 373, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 січня 2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000070 від 30.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади у юридичних особах приватного права строком на 10 (десять) років.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме системний блок марки «Asus» в корпусі чорного з сірим кольору, який був вилучений в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_3 , та який перебуває в камері схову речових доказів при Павлоградському РВП ГУНП в Дніпропетровській області передати в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .