Справа № 639/1270/22
Провадження № 1-кп/639/162/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000157 від 16.02.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Якимівка Близьнюківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно на працевлаштованого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має, неодруженого, який неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-01.03.1999 Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 142, ч. 1 ст. 89, 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна, 14.10.2004 звільнений з Харківської виправної колонії (№ 43) за відбуттям строку покарання;

-25.11.2008 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-13.10.2010 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 03.03.2014 звільнений з Темнівської виправної колонії (№ 100) за відбуттям строку покарання (судимість не погашена, у зв`язку із засудженням особи вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.11.2016),

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_7 16 лютого 2022 року в період час з 06 год 30 хв по 08 год 00 хв, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, прибув до сусідньої квартири АДРЕСА_3 .

Надалі ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню його злочинному задуму до кінця, використовуючи в якості знаряддя злочину заздалегідь принесений останнім металевий предмет у вигляді слюсарного зубила, шляхом віджиму вхідних дверей проник всередину до квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямованої на проникнення у житло.

Надалі ОСОБА_7 , перебуваючи всередині квартири АДРЕСА_2 , помітив у спальній кімнаті мобільний телефон фірми Xiаomi Redmi Note 7, вартістю 2649 грн. 50 коп., надалі помітив шафу у вказаній кімнаті, в якій відшукав грошові кошти в сумі 3000 грн., чоловічу зимову куртку фірми «Bershka», вартістю 1333 грн. 33 коп., чоловічу зимову куртку фірми «Cropp», вартістю 1 296 грн. 33 коп., дві чоловічі футболки фірми «LaCosta», вартість кожної становить 383 грн. 33 коп., якими ОСОБА_7 в подальшому вирішив заволодіти.

Надалі ОСОБА_7 , діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди, таємно заволодів вказаним вище майном та грошовими коштами, належними потерпілому Кеббабу Айману.

В подальшому ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно та грошові кошти, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілому Кеббабу Айману матеріальної шкоди на загальну суму 8845,82 грн., з якої грошові кошти становлять 3000 грн., а вартість викраденого майна 5845,82 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-22/2938-ТВ від 05.04.2022.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникнення у житло.

Крім того, ОСОБА_7 , 16 лютого 2022 року в період час з 06 год 30 хв по 08 год 00 хв, більш точний час встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, протиправно перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , помітив у приміщенні вітальні на столі паспорт громадянина ОСОБА_11 , де в ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння офіційним документом, яким є паспорт громадянина Марокко серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 03.07.2018.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи, що власником паспорту громадянина ОСОБА_11 є інша людина, оскільки на вказаному документі наявні реквізити та відомості про його власника, яким є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи на меті вчинення будь-яких протиправних дій за допомогою зазначеного офіційного документу, таємно заволодів ним.

Так, ОСОБА_7 , перемістивши паспорт громадянина Марокко серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 03.07.2018, з квартири АДРЕСА_3 , в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 щодо пред`явленого обвинувачення та надані ним покази

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, фактично не визнав. Обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що крадіжку телевізора він вчинив одноособово, заперечує факт вчинення злочину за попередньою змовою із ОСОБА_14 . Крім цього, оспорює факт злому вхідної двері в квартиру, де проживав потерпілий, а також оспорює перелік викраденого майна, що зазначено в обвинувальному акті.

Також обвинувачений ОСОБА_7 не визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, оскільки він не викрадав паспорту громадянина Марокко на ім`я ОСОБА_13 .

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 надав показання, що 16.02.2022 зранку він перебував в квартирі, де проживає його знайомий ОСОБА_14 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Коли він вийшов до спільного тамбуру, то побачив, що двері сусідньої квартири були відкриті. Він зайшов до цієї квартири, побачив там розкидані речі, в квартирі був безлад. Біля кухні він побачив телевізор, який він переніс до квартири ОСОБА_14 . Також на вішалці біля входу він побачив куртку, яку також викрав. В подальшому було встановлено, що в цій куртці був паспорт громадянина Марокко на ім`я ОСОБА_13 , однак умислу на незаконне заволодіння цим паспортом у нього не було.

Стороною захисту зазначається, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не доведена, потерпілого ОСОБА_12 судом не допитано з об`єктивних причин, оскільки він виїхав за межі України після початку збройної агресії РФ проти України. Під час проведення досудового розслідування не було проведено криміналістичну експертизу, з метою доведення факту злому вхідної двері вилученим під час огляду місця події предметом (слюсарним зубилом). Судом досліджено всі зібрані у кримінальному провадженні докази, однак зібраними доказами, на думку сторони захисту, не доведено вину особи у вчиненні кримінальних правопорушень та вичерпані можливості для доведення вини особи, тому захисник та обвинувачений просять закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 .

ІІІ. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за обставин, визнаних судом доведеними, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_15 , а також сукупністю досліджених письмових доказів та речових доказів у кримінальному провадженні.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надав показання, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 . В лютому 2022 року у нього вдома проживав його знайомий ОСОБА_7 , вони разом проживали та вживали спиртні напої. В один із днів зранку він проснувся та побачив, що ОСОБА_7 приніс до нього додому телевізор та одяг (чоловічі куртки), грошові кошти він не бачив. Зі слів ОСОБА_7 йому стало відомо, що двері у сусідню квартиру були відкриті, двері він не зламував, він пройшов до цієї квартири, в якій нікого з мешканців не було, звідки викрав вказані речі. Свідок зазначає, що вказаний злочин ОСОБА_7 вчинив самостійно, в сусідню квартиру ОСОБА_14 не заходив та він не причетний до вчинення цього злочину. Потім до їх квартири прийшли два сусіди мароканці, вони побили ОСОБА_7 за те, що він вчинив крадіжку. Зранку до них приїхали працівники поліції за заявою сусідів про вчинення крадіжки. Чому під час огляду його квартири слідчим вилучено паспорт громадянина Марокко на ім`я ОСОБА_13 , а також мобільний телефон Xiаomi Redmi Note 7, він пояснити не може. Щодо наявності пошкоджень на дверях сусідньої квартири, свідок ОСОБА_14 зазначив, що за два-три місяці до цієї події він із сусідом з дозволу потерпілого із застосуванням слюсарних інструментів відкривали вхідні двері цієї квартири, задля визволення кішки.

Допитаний під час судового засідання свідок ОСОБА_15 надав показання, що в лютому 2022 року до нього в магазин, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , приходив ОСОБА_16 , який пропонував йому купити собаку породи «хаскі», однак він відмовився. Після цього приблизно через 20 хвилин в магазин зайшли двоє чоловіків араби, які запитували про ОСОБА_7 та розповіли йому, що їх квартиру обікрали, викрали телевізор та собаку. Свідок зазначає, що ОСОБА_7 він знає приблизно три чотири роки, оскільки останній часто в його магазині купував товари.

Під час судового розгляду встановлено, що потерпілий у кримінальному провадженні громадянин ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїхав за межі України 18.02.2022, що підтверджується відповіддю Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.10.2022.

Враховуючи вищевикладене, судом прийнято рішення про неможливість проведення допиту потерпілого ОСОБА_12 під час судового розгляду.

Крім цього, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими письмовими доказами (документами) у кримінальному провадженні.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.02.2022 підтверджується, що потерпілий ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області з заявою, в якій просив вжити заходи до невідомих осіб, які 16.02.2022 в період часу приблизно з 06:00 по 07:00 здійснили крадіжку техніки та його особистого майна з квартири, в якій він проживає за адресою: АДРЕСА_6 (к.п. арк. 6).

Рапортом поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_18 підтверджується, що 16.02.2022 під час патрулювання м. Харкова у складі екіпажу 3103 ( ОСОБА_19 , ОСОБА_18 ) було отримано виклик «конфлікт» за адресою: АДРЕСА_5 . Прибувши на місце виклику було виявлено двох іноземців ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_5 , які повідомили, що до їх квартири АДРЕСА_2 проникли двоє невідомих громадян, з квартири зникли телевізор, телефон, грошові кошти, солодощі. Вказані громадяни підозрюють сусідів із квартири АДРЕСА_7 . Спільно з екіпажем 3204 ( ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ) було виявлено двох громадян: ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_4 . Дані громадяни дозволили увійти до квартири АДРЕСА_7 , в якій було виявлено телевізор, на який вказував заявник. Також під час поверхневої перевірки, згідно статті 34 Закону України «Про Національну поліцію» в правій кишені куртки виявлено мобільний телефон, на який вказав заявник. Громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_14 було обмежено тимчасово у пересуванні згідно ст. 36 ЗУ «Про Національну поліцію», на місце події було викликано слідчо-оперативну групу (к.п. арк. 5).

Протоколом огляду місця події від 16.02.2022 підтверджується, що слідчим проведено огляд квартири АДРЕСА_3 , який проводився в присутності володільця ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час огляду встановлено, що квартира знаходиться на першому поверсі багатоповерхового будинку, квартира є суміжною з квартирою АДРЕСА_7 , є спільний тамбур. На вхідній двері на рамі біля замка маються сліди віджиму. Під час огляду приміщення квартири встановлено, що в кімнаті № 2 (спальня) порядок речей порушений, речі валяються як на ліжку, так і на підлозі. В кімнаті № 3 (зала) порядок речей порушений, на момент огляду телевізор відсутній. У цій кімнаті з лівого боку на столі знаходився мобільний телефон «Redmi Note 7», на момент огляду відсутній. Також поряд зі столом знаходилась сумка, в якій лежав паспорт громадянина Марокко на ім`я ОСОБА_13 та грошові кошти у сумі 3000 грн., на момент огляду ці речі відсутні. Окрім цього, були відсутні 10 коробок цукерок Рошен, коньяк «Таврія» 0,7 л, коньяк «Tarabiani», горілка «Козачок» 0,7 л. Під час огляду нічого вилучено не було (к.п. арк. 9-12).

16.02.2022 огляд квартири за адресою: АДРЕСА_6 , слідчим було проведено на підставі письмової заяви ОСОБА_20 , як володільця житла, тобто з дотриманням вимог ч. 1 ст. 233 КПК України (к.п. арк. 8).

Протоколом огляду місця події від 16.02.2022 підтверджується, що слідчим проведено огляд квартири АДРЕСА_8 , який проводився в присутності володільця житла ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час огляду квартири встановлено: в спальній кімнаті (кімната № 2) виявлено телевізор ЛOC HD Ready, чорного кольору з сірою вставкою. В залі (кімната № 4) на стільці виявлено паспорт громадянина Марокко на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було вилучено. В кухні (№ 6) на столі виявлено молоток, зубило в кількості 2 (двох) шт, які було вилучено. Також в кухні на столі було виявлено мобільний телефон фірми «Redmi Note 7» в копусі чорного кольору, куртку сіру зі слідами РБК, які було вилучено (к.п. арк. 14-18).

16.02.2022 огляд квартири за адресою: АДРЕСА_4 , слідчим було проведено на підставі письмової заяви ОСОБА_14 , як володільця житла, тобто з дотриманням вимог ч. 1 ст. 233 КПК України (к.п. арк. 13).

Постановою слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_23 від 17.02.2022 вилучені під час проведення огляду місця події в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , речі та предмети визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні (к.п. арк. 33-35).

Зберігальною розпискою від 17.02.2022 підтверджується, що потерпілий отримав від слідчого паспорт громадянина Марокко на ім`я ОСОБА_12 (серія та номер НОМЕР_1 ) (к.п. арк. 39).

Зберігальною розпискою від 17.02.2022 підтверджується, що ОСОБА_24 отримав від слідчого на відповідальне зберігання мобільний телефон Хіаомі Redmi Note 7 (к.п. арк. 40).

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.02.2022 підтверджується, що 16.02.2022 о 16 год 00 хв ОСОБА_7 був фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України (к.п. арк. 75-77).

Висновком експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України від 05.04.2022 № СЕ-19/117-22/2938-ТВ (к.п. арк. 131-137) підтверджується, що ринкова вартість майна на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме: 16.02.2022:

-визначити ринкову вартість LED телевізора HD ready AOC (ЛОС) L32W351, рідкокристалічний телевізор, 32 дюймовий дисплей, придбаний у 2017 році не представляється можливим з причин, що вказані в дослідницькій частині;

-вартість мобільного телефону фірми Xiаomi RedMi Note 7 4/64 Gb space black, діагональ екрану 6.3, могла становити 2649,50 грн.;

-вартість чоловічої футболки поло, фірми «LaCosta», у кількості 2 шт, могла становити 766,66 грн.;

-вартість зимової куртки (парка), чоловіча, фірми Bershka, могла становити 1133,33 грн.;

-вартість чоловічої зимової куртки фірми «Cropp» могла ставити 1296,33 грн.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не віджимав вхідні двері до квартири АДРЕСА_3 , спростовуються протоколом огляду місця події від 16.02.2022, під час проведення якого було встановлено, що на вхідній двері біля замка маються сліди віджиму.

Крім цього, під час проведення огляду квартири АДРЕСА_7 було виявлено молоток та слюсарні зубила у кількості 2 шт, які використовувались як знаряддя вчинення злочину.

Під час проведення огляду місця події в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено телевізор ЛOC HD Ready та мобільний телефон фірми «REDMI Note 7», які фактично були викрадені із сусідньої квартири АДРЕСА_2 .

Неправдивими є також покази ОСОБА_7 про те, що він не брав паспорт громадянина Марокко на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки цей паспорт було вилучено під час огляду місця події в квартирі АДРЕСА_8 , в якій на той час тимчасово проживав ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_14 під час допиту у суді підтвердив, що вказані речі в його квартиру приніс його знайомий ОСОБА_7 , який в той час тимчасово проживав разом із ним.

Таким чином, показання ОСОБА_7 щодо невизнання ним своєї вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень суд оцінює критично, вважає їх неправдивими та такими, що надані з метою уникнення ним притягнення до кримінальної відповідальності.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України вищевказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, за встановлених судом обставин, доведена поза розумним сумнівом, підтверджується частково показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_7 , показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також сукупністю досліджених письмових доказів у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання щодо погашення судимості обвинуваченого ОСОБА_7 за попередніми вироками, суд враховує таке.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України.

Так, ОСОБА_7 був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.10.2010 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України йому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

03.03.2014 ОСОБА_7 був звільнений з Темнівської виправної колонії (№ 100) за відбуттям строку покарання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються: 8) особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким умисним злочином.

Строк погашення судимості за цим вироком мав сплинути 03.03.2020.

Однак, до закінчення строку погашення судимості 27.09.2016 та 28.09.2016 ОСОБА_7 було вчинено нові злочини, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, за які він був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.11.2016.

Відповідно до ч. 5 ст. 90 КК України (в редакції, яка діяла час вчинення цих злочинів), якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.

В подальшому 16.02.2022, тобто до закінчення строку погашення судимості, ОСОБА_7 вчинив нові кримінальні правопорушення, за вчинення яких він засуджується цим вироком суду.

Таким чином, на теперішній час ОСОБА_7 має незняту та непогашену судимість за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2010 року, за яким він був засуджений за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_7 .

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В обвинувальному акті від 13.05.2022 ОСОБА_7 не інкримінується кваліфікуюча ознака злочину, передбаченого ст. 185 КК України повторність.

Таким чином, суд здійснює розгляд кримінального провадження та кваліфікує дії ОСОБА_7 лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_7 кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого ст. 185 КК України - крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, суд виходить з таких обставин.

Згідно зі статтею 26 КК України, співучастю у кримінальному правопорушенні є умисна спільна участь декількох суб`єктів кримінального правопорушення у вчиненні умисного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Про наявність попередньої змови групи осіб на вчинення злочину вказує узгодження співучасниками предмета злочину, місця, часу, способу вчинення та змісту функціи?, які будуть здіи?снювати співучасники. Попередня змова може мати місце не лише в усніи? або письмовіи? формах, а и? за допомогою конклюдентних діи?, зокрема, безпосередньо через поведінку співучасників, яка свідчить про і?х намір вчинити злочин.

Під час судового розгляду не доведено наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікуючої ознаки злочину вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_7 надав показання, що крадіжку з квартири потерпілого він вчинив самостійно, ОСОБА_14 не вчиняв цієї крадіжки.

Під час допиту у суді свідок ОСОБА_14 також надав показання, що він не причетний до вчинення цієї крадіжки та її здійснив одноосібно його знайомий ОСОБА_7 .

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідженими по справі доказами не доведено, що ОСОБА_7 вчинив вказане кримінальне правопорушення за попередньою змовою із ОСОБА_14 .

Належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні не доведено наявність в діях ОСОБА_7 кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого статтею 185 КК України, а саме: крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Щодо наявності в діях ОСОБА_7 кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого ст. 185 КК України, а саме: крадіжка, поєднана з проникненням у житло, суд враховує такі обставини.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 № 10, під проникненням у житло слід розуміти незаконне вторгнення до нього будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к) викладено правовий висновок, що проникнення передбачає, щоб особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення злочину. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має.

За встановлених судом обставин, ОСОБА_7 незаконно (без дозволу законного володільця) проник до житла за адресою: АДРЕСА_6 , тому вчинена крадіжка була поєднана з проникненням у житло.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення та його дії кваліфікуються судом:

-за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло;

-за ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він є громадянином України, раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, офіційно не працевлаштований, тяжких захворювань чи інвалідності не має, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, неодружений, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має (к.п. арк. 62-67).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, які згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком відповідно, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та за санкцією ч. 3 ст. 357 КК України у виді арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України суд призначає обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність зі сторони обвинуваченого щирого каяття у вчиненому, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, неодружений, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

До набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили продовжити стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 23 січня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання попереднє ув`язнення з 16.02.2022 (дата фактичного затримання згідно протоколу затримання) по 22.01.2023 включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 1716,20 грн. (одна тисяча сімсот шістнадцять гривень 20 копійок).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-мобільний телефон Xiаomi Redmi Note 7 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_25 як законному володільцеві;

-паспорт громадянина Марокко серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 03.07.2018, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_25 вважати повернутими останньому як законному володільцеві;

-телевізор LОС HD Ready, куртку сірого кольору, які зберігаються в камері схову ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_25 як законному володільцеві;

-молоток, зубило у кількості 2 шт., ніж, сліди речовин бурого кольору та сліди пальців рук, які були вилучені під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_4 знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом того ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1