УХВАЛА
Іменем України

30.11.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000186 від 26.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в обґрунтування вимог за яким зазначає, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 09.08.2022 року у порушення встановлених ч. 6 ст. 173 КПК України строків накладено арешт на автомобіль «Volkswagen» моделі AMAROK, д.н.з НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , перебуває у користуванні (володінні) ОСОБА_4 та який з 26.07.2022 року до даного часу знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Житомир, вул. Слобідська, 35. За словами адвоката, розгляд клопотання про арешт майна здійснювався без участі володільця майна та його представника, а копія ухвали від 09.08.2022 року до теперішнього часу не надіслані та не вручені ні володільцю, ні його представнику. На переконання представника заявника, на даний час у подальшому застосуванні арешту автомобіля відпала потреба, оскільки усі механічні пошкодження на транспортному засобі детально описані у протоколі огляді місця ДТП від 26.07.2022 року, технічний стан автомобіля досліджений та всебічно оглянутий у рамках уже призначеної судово-технічної експертизи, проведеної експертами Житомирського НДЕКЦ МВС України, висновок якої наявний у матеріалах кримінального провадження. Крім того, автомобіль був залучений до проведення необхідних слідчих дій, зокрема, слідчих експериментів від 08.09.2022 року за участі свідка ОСОБА_4 та інших свідків, в рамках кримінального провадження призначено та проведено експертизу механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди. Також представник заявника звертав увагу на те, що 31.07.2022 року ОСОБА_4 повністю відшкодовано завдану матеріальну та моральну шкоду чоловіку загиблої ОСОБА_6 ОСОБА_7 та її дітям. З огляду на викладене та враховуючи, що володілець майна має статус свідка, даний автомобіль не є майном, щодо якого може бути застосована конфіскація чи стягнення в рахунок цивільного позову, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить скасувати арешт, накладений на автомобіль «Volkswagen» моделі AMAROK, д.н.з НОМЕР_1 , та зобов`язати свідчого, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000186, та/або відповідальних осіб за місцем зберігання майна повернути транспортний засіб його володільцю.

В судовому засіданні представник володільця майна адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити. Додав, що за законодавством прокурор повинен надати інші докази в обґрунтування необхідності подальшого застосування арешту майна. На думку представника, задоволення клопотання не позбавляє володільця надавати автомобіль за вимогою слідчого.

Прокурор ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі у зв`язку з зайнятістю в інших судових засіданнях. Водночас щодо скасування арешту на майно, зазначене у клопотанні адвоката в інтересах ОСОБА_4 , заперечує в повному обсязі, посилаючись на те, що на даний час триває досудове слідство у кримінальному провадженні №0000186, в якому автомобіль Volkswagen AMAROK, д.н.з НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення злочину та визнано речовим доказом. Крім того, на даний час не проведено всіх необхідних слідчих дій для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме необхідно провести комплексну судову медико-криміналістичну транспортно-трасологічну експертизу. Також клопотання про скасування арешту подано в інтересах водія ОСОБА_4 щодо автомобіля, який нібито є власністю останнього, однак транспортний засіб належить на праві власності згідно свідоцтва серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 . На переконання прокурора, скасування арешту на вказане майно може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речового доказу у кримінальному провадженні

Заслухавши пояснення представника володільця майна, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вбачається, що в рамках кримінального провадження №0000186 від 26.07.2022 року слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_9 09.08.2022 у справі №295/7074/22 постановлено ухвалу, якою накладено арешт на автомобіль «Volkswagen» моделі AMAROK, д.н.з НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , який перебуває в постійному користування ОСОБА_4 та відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_5 . Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлено власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зі змісту постановленої слідчим суддею у справі №295/7074/22 ухвали про накладення арешту на майно слідує, що метою застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження було збереження автомобіля «Volkswagen» моделі AMAROK, д.н.з НОМЕР_1 , як речового доказу у кримінальному провадженні.

У свою чергу за змістом ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи лише за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто належить до матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

На переконання слідчого судді, в ході розгляду клопотання про арешт майна у справі №295/7074/22 стороною обвинувачення було доведено можливість використання транспортного засобу як речового доказу у кримінальному провадженні, так як він, з огляду на правову кваліфікацію кримінального правопорушення та встановлені в ході розгляду клопотання обставини, може бути безпосереднім знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Окремо слід зауважити, що під час розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя не наділений правом встановлювати наявність або відсутність вини особи у певному діянні, так само як і наявність або відсутність складу кримінального правопорушення, у тому числі й однієї із його ознак.

Оцінивши позицію прокурора, наявні у матеріалах клопотання документи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування арешту майна, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, беззаперечних доказів зникнення потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження в ході розгляду клопотання встановлено не було, у зв`язку із чим слідчий суддя не вбачає підстав на даній стадії досудового розслідування скасовувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 09.08.2022 року.

Додатково слідчий суддя вважає за доцільне вказати, що за змістом кримінального процесуального законодавства порушення передбачених ч. 6 ст. 173 КПК України не є підставою для відмови у задоволенні клопотання, а тягне лише за собою обов`язок слідчого (дізнавача, прокурора) повернути тимчасово вилучене майно особі, у якої його було вилучено.

З огляду на викладене, завдання кримінального провадження, завдання та мету арешту майна, керуючись ст.ст. 2, 16, 98, 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя