ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/5517/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/742/22 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.303-313 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 12 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, який подав заяву про розгляд справи без нього, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме заявника ОСОБА_6 належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валках справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 11 2022 року , -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 11 2022 року у кримінальному провадженні № 0000411 від 28 09 2019 року за ч.2 ст.182 КК України було відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 про скасування постанови прокурора від 04 10 2022 року про відмову у проведенні слідчих дій та про зобов`язання надати вказівки по вищевказаному кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з цією ухвалою слідчого судді, скаржник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову якою задовольнити всі його вимоги як заявника.

Також заявник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали, посилаючись на отримання ним копії оскаржуваної ухвали значно пізніше дня її винесення.
В обґрунтування апеляційної скарги заявник, крім іншого, посилається на те, що судом йому безпідставно відмовлено в кримінальному провадженні № 0000411 від 28 09 2019 року за ч.2 ст.182 КК України в задоволенні його скарги про скасування постанови прокурора від 04 10 2022 року про відмову у проведенні слідчих дій та про зобов`язання надати вказівки по вищевказаному кримінальному провадженню.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи відповідно до вимог ст.ст.135, 136 КПК України. Від прокурора надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При цьому, колегія суддів вважає за можливе поновити заявнику строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 11 2022 року як пропущений з поважних причин.
Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування.
Відмовляючи заявнику ОСОБА_6 в задоволенні його скарги, суд першої інстанції керувався вимогами, зазначеними в ст.ст.114, 220, 303 КПК України та мотивував таке рішення тим, що вимоги скарги ОСОБА_6 не входять до визначеного ст.303 КПК України, переліку рішень, дій або бездіяльності слідчого або прокурора, оскільки зі змісту скарги вбачається, що підставою звернення до слідчого судді було неотримання заявником розумних строків розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Це положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачена ст.303 КПК України. Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Як об`єктивно вбачається зі змісту скарги ОСОБА_6 , поданої ним до слідчого судді, вона не містить відомостей щодо подання ним клопотань слідчому органу, в порядку ст.220 КПК України або в порядку ст.221 КПК України. Більш того, зі змісту скарги не вбачається, чи є він потерпілим або іншою особою, вичерпний перелік яких зазначено в п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Законодавець передбачив вичерпний перелік випадків, які утворюють процесуальні підстави відповідно до норм ст.303 КПК України, для звернення з певною скаргою і передбачив можливість оскарження не будь-якої бездіяльності слідчого або прокурора, а лише певних її видів, перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Суд першої інстанції зазначив, і з цим погоджується і колегія суддів, що ОСОБА_6 у вищевказаному кримінальному провадженні виходячи із наданих матеріалів має статус заявника, а тому на нього розповсюджуються права, передбачені ч.2 ст.60 КПК України.

Тобто на даній стадії розслідування справи ОСОБА_6 ще не наділений правом заявляти клопотання в порядку ст.220 КПК України, тобто клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а також оскаржувати в порядку ст.308 КПК України недотримання розумних строків під час досудового розслідування.

Крім того, відповідно до оскаржуваної постанови, вказане кримінальне провадження розпочато розслідуванням 28 09 2019 року, а до Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова надійшло для організації досудового розслідування лише 04 10 2022 року.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_6 що він не обмежений у праві на повторне звернення з відповідними скаргами та у разі подання ним нової скарги, йому належить чітко конкретизувати процесуальні підстави, які обумовлюють необхідність, з точки зору скаржника, для оскарження дій або бездіяльності слідчого або прокурора, в порядку ст.303 КПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали слідчого судді, в якій наведені аргументовані підстави для відмови у задоволенні скарги заявника і які в повній мірі відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 11 2022 року у кримінальному провадженні № 0000411 від 28 09 2022 року за ч.2 ст.182 КК України про відмову в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 про скасування постанови прокурора від 04 10 2022 року про відмову у проведенні слідчих дій та про зобов`язання надати вказівки по вищевказаному кримінальному провадженню, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ ______________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3