Справа № 639/615/23
Провадження № 1-кп/639/263/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000936 від 06.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борова Зміївського району Харківської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 30.11.2022 у денний час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, цілеспрямовано прибув до багатоповерхового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з метою викрадення чужого майна у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну, з метою зміни меж території або державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Саме в той час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення газоблоків, належних КП «Харківспецбуд», які перебували на будівельному майданчику, біля 6-го під`їзду будинка № 95 по пр-ту Ново-Баварському м. Харкова, де весь час відбувалось будівництво.

Надалі ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, спочатку підійшов до 6-го під`їзду вказаного вище будинку та, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не може перешкодити вчиненню задуманого злочину, таємно, шляхом вільного доступу, заволодів 10 газоблоками UDK 100x200x600 мм., які почергово, тримаючи у своїх руках по 2 газоблоки відповідно, переносив до 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , а після чого заносив всередину під`їзду, із подальшим їх занесенням до квартири АДРЕСА_4 .

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для таємного заволодіння майном, належним КП «Харківспецбуд».

Після цього ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілому, юридичній особі КП «Харківспецбуд», матеріальної шкоди на загальну суму 447 грн. 80 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 657 М від 19.12.2022.

Крім того, 05.12.2022 приблизно о 10 годині ОСОБА_3 цілеспрямовано прибув до багатоповерхового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з метою викрадення чужого майна у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Саме в той час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення газоблоків, належних КП «Харківспецбуд», які перебували на будівельному майданчику, біля 6-го під`їзду будинку № 95 по пр-ту Ново-Баварському м. Харкова, де весь час відбувалось будівництво.

Надалі ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, спочатку підійшов до 6-го під`їзду вказаного вище будинку та, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не може перешкодити вчиненню задуманого злочину, таємно, шляхом вільного доступу, заволодів 8 газоблоками UDK 100x200x600 мм., які почергово, тримаючи у своїх руках по 2 газоблоки відповідно, переносив до 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , після чого заносив всередину під`їзду.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для таємного заволодіння майном, належним КП «Харківспецбуд».

Після цього, ОСОБА_3 , звернувши на свою користь зазначені газоблоки, бажаючи довести злочинний задум до кінця, почав здійснювати їх переміщення від місця заволодіння до квартири АДРЕСА_5 з тим, щоб в подальшому розпорядитись ним на власний розсуд.

Однак, ОСОБА_3 , вважаючи виконаними усі необхідні дії, для доведення до кінця протиправного діяння, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, не зміг закінчити злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були припинені свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 намагався заволодіти майном, що належить КП «Харківспецбуд» на загальну суму 358 грн. 24 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 657 М від 19.12.2022.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення злочинів та їх правову кваліфікацію не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 01.03.2022 під час авіаудару було пошкоджено будинок АДРЕСА_3 . В цей же день внаслідок авіаудару загинув його син, який працював двірником, та його мати. Він проживав у квартирі зі своїм рідним братом, який є інвалідом ІІ групи, за яким він здійснює догляд та піклування. Надалі в будинку АДРЕСА_3 почали проводити відновлювальні ремонтні роботи. 30.11.2022 він, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, вчинив крадіжку 10 газоблоків з будівельного майданчику, які продав сусіду з квартири АДРЕСА_4 за 100 грн. Після цього 05.12.2022 він повторно намагався викрасти ще 8 газоблоків з цього ж будівельного майданчику, однак не зміг довести злочин до кінця, оскільки на місці його затримали сторонні особи.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що вину він визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, піддав критичній оцінці свої дії, на стадії досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, на теперішній час відшкодував КП «Харківспецбуд» спричинену матеріальну шкоду на суму 500 грн.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадженнящодо процесуальних витрат та речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення - злочини, передбачені:

- ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

- ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, на обліку в лікаря-психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, розлучений, має постійне місце проживання, де проживає разом із рідним братом - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом ІІ групи з дитинства, за яким він здійснює піклування.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З огляду на наявність по справі декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, з урахуванням конкретних обставин вчинених злочинів, добровільне відшкодування обвинуваченим завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд вважає за можливе при призначенні покарання ОСОБА_3 застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волінижче він нижчої межі, передбаченої санкцією частини статті Кримінального кодексу України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень суд, призначивши основне покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Виходячи зі змісту ст. 75 КК України, її положення застосовуються лише в тому випадку, коли суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, має обґрунтовані підстави для висновку про можливість досягти мети заходу примусу без його відбування. Інститут умовного звільнення не є імперативним і прийняття відповідного рішення належить до дискреційних повноважень суду, який їх реалізує у кожному конкретному випадку, беручи до уваги встановлені у справі факти, які свідчать про суспільну небезпечність діяння та характеризують засуджену особу.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував завдані збитки та усунув заподіяну шкоду, по справі відсутні обставини, які обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без його ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадження КП «Харківспецбуд» не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки подальше його застосування є недоцільним.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили скасувати дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ФОП ОСОБА_9 (ІBAN: НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 566,31 грн. (п`ятсот шістдесят шість гривень 31 копійка).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.12.2022 по справі № 639/3973/22 (провадження № 1-кс/639/1063/22), на майно (к.п. арк. 48).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- 8 газоблоків UDK 100x200x600 мм. - вважати повернутими потерпілому - юридичній особі КП «Харківспецбуд», як законному володільцю;

- диск CD-R із 1 відеозаписом з камери мобільного телефона свідка ОСОБА_5 - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1