18.04.2023 Провадження по справі № 1-кп/940/30/23
Справа № 940/548/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченого : ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження № 0001302 від 15.06.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. П`ятигори Тетіївського району Київської області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, обмежено придатного до військової служби, в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості,-

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України за наступних обставин.

Так, відповідно до ст. 4 Лісового кодексу України, до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара.

До лісових насаджень відносять полезахисні лісові смуги, а також захисні лісові насадження на смугах відводу каналів, залізниць і автомобільних доріг.

Так, 14.06.2022 року близько 23 години, більш точний час вчинення злочину не встановлено, ОСОБА_4 , з метою незаконної порубки дерев у лісосмузі, яка перебуває в постійному користуванні ДТГО «Південно-Західна залізниця» та розташована за межами с. Дібрівка Тетіївської територіальної громади Білоцерківського району Київської області, прийшов до вказаної ділянки місцевості, де в подальшому, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев породи «Акація», «Ясен», «Дуб», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, всупереч встановленому порядку охорони, раціонального використання та відтворення лісових ресурсів, незаконно, не маючи спеціально-передбаченого діючим законодавством дозволу на порубку дерев, виданого уповноваженим органом (лісорубного квитка чи ордеру), маючи корисливий мотив, за допомогою бензопили здійснив незаконну порубку шляхом повного відокремлення стовбуру від кореня двох сироростучих дерев породи «Акація» з діаметром у пнях: 22 х 24 см., та 50 х 43 см., двох сироростучих дерев породи «Ясен» з діаметром у пнях: 52 х 54 см., 36 х 40 см, одного сироростучого дерева породи «Дуб» з діаметром у пнях: 50 х 50 см. По закінченню порубки дерев ОСОБА_4 порізав їх на колоди та завантажив зрізані стовбури дерев породи «Дуб», «Акація», «Ясен» до гужової повозки та попрямував до місця свого проживання, де по дорозі був зупинений працівниками поліції відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області.

Внаслідок незаконної порубки двох сироростучих дерев породи «Ясен», двох сироростучих дерев породи «Акація», одного сиро ростучого дерева породи «Дуб» заподіяно державі в особі ДТГО «Південно-Західна залізниця» матеріальну шкоду, на загальну суму 53509 (п`ятдесят три трисячі п`ятсот дев`ять) гривень 69 копійок, що є істотною шкодою.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 246 КК України як умисні дії, що виразилися в незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду.

29.03.2023 року між начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 досягнуто угоди про визнання винуватості, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 246 КК України, обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнавав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов?язується: беззастережно визнати винуватість в судовому засіданні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України в обсязі підозри та в подальшому складеного обвинувального акту у кримінальному провадженні, що також передбачає: будь-яким іншим чином сприяти у встановленні істини у вказаному кримінальному провадженні; викрити свої злочинні дії у вчиненні інших злочинів у разі їх фактичного вчинення; сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 246 КК України; сторони приходять до згоди про те, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є: щире каяття у вчиненому, що полягає у тому, що він визнав свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, активне сприяння розкриттю злочину, а саме добровільне повідомлення про обставини вчиненого злочину; окрім того враховується особа обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, позитивно характеризується за місцем проживання; обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено, а тому враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу підозрюваного ОСОБА_4 , який на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу залежності від алкоголю, в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які, в присутності захисника, роз?яснені обвинуваченому.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила затвердити зазначену угоду та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в ній покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості. ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України беззастережно визнав, зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред?явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та надав беззаперечну письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості із ОСОБА_4 .

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, розглянувши угоду про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, а тому вона може бути затверджена судом, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може ініціюватися у будь-який момент після повідомленні особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, представник потерпілого надав письмову заяву прокурору на укладення угоди, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Суд погоджується із наведеними в угоді про визнання винуватості обставинами, які пом?якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 та відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом?якшують покарання: щире каяття у вчиненому, що полягає у тому, що він визнав свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, активне сприяння розкриттю злочину, а саме добровільне повідомлення про обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вказана угода про визнання винуватості між начальником Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого в ній покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314,373,374,395,475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.03.2023 року в кримінальному провадженні № 0001302 від 15.06.2022 року, укладену між начальником Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст. 246 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 п.п 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов?язки: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази у кримінальному провадженні: деревину сироростучого дерева породи «Ясен» та «Акація» загальним об`ємом 1, 38 м. куб., передану на зберігання під розписку майстру лісу ПАТ «Укрзалізниця» Жмеринської дистанції захисних насаджень ОСОБА_8 - повернути у розпорядження Акціонерного товариства «Українська залізниця в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця», м. Київ вул. Лисенка, 6; вилучену бензопилу марки «Marhtz MCG 2.7 kW52 CC» жовтого кольору, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області, квитанція № 192 від 16.06.2022 року - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя : ОСОБА_1