Справа № 182/4928/22
Провадження № 1-кс/0182/1169/2022
У Х В А Л А

Іменем України

06.01.2023 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000699 від 22.01.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000699 від 22.01.2016 року.

У своїй скарзі ОСОБА_3 посилається на наступне.

Органом досудового розслідування Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000699 від 22.01.2016 року за заявою ОСОБА_3 за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні він є потерпілим.

11.12.2022 року ним отримано поштове відправлення з Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яке було направлено 06.12.2022 року. Вказане поштове відправлення містило лист від 05.08.2022 року за підписом начальника слідчого відділу Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яким його повідомлено, що за результатами досудового розслідування кримінального провадження №0000699 дізнавачем ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З даним рішенням дізнавача ОСОБА_3 не згоден.

У зв`язку з чим, він був змішений звернутися до слідчого судді з відповідною скаргою.

Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату та час проведення судового засідання. Заяв, клопотань на адресу суду не надав.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд скарги провести за його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

В ч. 1 ст.303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.303КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0000699 від 22.01.2016 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України.

02 червня 2022 року дізнавачем СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000699 від 22.01.2016 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України, в якій зазначено, що при проведенні досудового розслідування дослідити всі обставини, що визначають розмір завданої шкоди, а також проведення експертиних досліджень не можливо. Крім того, проведеними слідчими діями та розшуковими заходами особу, яка причетна до заволодіння грошовими коштами шляхом обману, не встановлено, а отже не встановлено її мету та наявність в її діях умислу направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач вважав, що дана ситуація має характер цивільно-правових відносин, оскільки всі домовленості були усними, і жодних підтверджуючих документів заявником не надано.

При прийнятті постанови про закриття кримінального провадження, дізнавач керувався п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України можливе лише у разі встановлення відсутності у діянні складу кримінального правопорушення і застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної чи суб`єктивної сторін); непричетності особи до кримінального правопорушення. Але, закриття кримінального провадження з цієї підстави повинне бути вмотивованим не тільки тлумаченням відповідної статті КК України, але і встановленими під час слідства обставинами.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1ст. 92 КПК України, збирання доказів, передбачених ст. 91 КПК України, здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно п. 111 рішення Європейськогосуду зправ людинивід 22 лютого 2005 року у справі "Новоселецький проти України" суд вказав, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх "конкретного та ефективного" сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг.

Відповідно до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покаранні. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя, вважає, що дізнавач виконав не усі заходи щодо ефективного розслідування у кримінальному провадженні №0000699 відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від від 22.01.2016 року.

Крім того, проведене дізнавачем досудове розслідування не було ретельним, безстороннім і сумлінним. Тобто, дізнавач не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події кримінального правопорушення, а також усіх необхідних процесуальних дій.

Тому дізнавач, на думку слідчого судді, не вжив всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст. 2 КПК України.

Постанова про закриття кримінального провадження дізнавачем є передчасною та такою, що містить не повний зміст встановлених фактичних обставин та проведених процесуальних дій та в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Отже, згідно вище викладеного на теперішній час постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, а тому скаргу в цій частині слід задовольнити, скасувати постанову про закриття кримінального провадження № від 22.01.2016 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України.

Керуючись ст. 303, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000699 від 22.01.2016 року - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровські області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 02 червня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000699 від 22.01.2016 року за ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1