ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/5204/22 Номер провадження 11-кп/814/1487/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 10 листопада 2022 року, про вирішення питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_7 Закону України "Про амністію 2016 року", -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10 листопада 2022 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію 2016 році».

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що засудженого ОСОБА_7 визнано винним 23.12.2019 , тобто після набрання ЗУ «Про амністію у 2016 році» чинності, що вказує на відсутність підстав для застосування до нього положень статті 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Не погодившись з прийнятим рішенням засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання та застосовувати відносно нього абзацу «г» ЗУ "Про амністію 2016 року".

Вказує, що визнаний винним Козелецьким районним судом Чернігівської області 23.12.2019, після набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» та при цьому справа № 734/3592/17 відкрита у 2014 році і відновлена в 2017 році.

Зазначає, що вину визнає і щиро розкаюється, потребує проведення оперативного втручання, є інвалідом III групи та має бажання потрапити до підрозділу розмінування, оскільки має досвід по знешкодженню вибухонебезпечних пристроїв, за час відбування покарання має 5 заохочень та позитивно характеризується.

Разом з цим прохає про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 10.11.2022.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Ч.2 ст.395 передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд в першій інстанції було проведено за відсутності засудженого, а відомості про направлення копії оскаржуваної ухвали в матеріалах справи взагалі відсутні, тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження засудженим ОСОБА_7 пропущено не було.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 44 КК України порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом. Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про амністію у 2016році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно достатті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: п. в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Так судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 23.12.2019 вироком Козелецького районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, тобто за вчинення тяжкого злочину.

Початок строку відбування покарання-30.11.2020, кінець строку-30.11.2027.

Крім цього, як вірно зазначено місцевим судом, ЗУ «Про амністію у 2016 році», набрав чинності 07.09.2017р, а засудженого ОСОБА_7 визнано винним 23.12.2019, тобто після набрання ЗУ «Про амністію у 2016 році» чинності, що і вказує на відсутність підстав для застосування до нього положень статті 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи викладене не можна погодитися з доводами апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 в частині того, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до нього Закону України "Про амністію 2016 року", оскільки при вирішенні питання щодо застосування амністії відносно засудженого наявні обставини, наведені вище, що унеможливлюють застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, при розгляді провадження в суді апеляційної інстанції не виявлено.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 10 листопада 2022 про вирішення питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_7 Закону України"Про амністію 2016 року" без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4