Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
216/5629/21: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Інші справи та матеріали.
Надіслано судом: 14.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 08.02.2023
Номер судового провадження: 11-кп/803/1102/23
ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1102/23 Справа № 216/5629/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

08 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2023 року по кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за № 0000506 від 30 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2023 року ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до26 березня 2023 року включно.

Із вказаним судовим рішенням не погодився захисник та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, із встановленням відповідних обов`язків.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що тривале перебування під вартою обвинуваченого погіршує стан його здоров`я, він не має можливості звернутися за кваліфікованою медичною допомогою та отримати повноцінне лікування. Негативні наслідки прогресуючої хвороби, зокрема втрата пам`яті та неналежне концентрування уваги, перешкоджатимуть встановленню істини у справі. Також звертає увагу, що ОСОБА_8 має на утриманні неповнолітню дитину, яка позбавлена батьківського піклування.

Зазначає, що в умовах слідчого ізолятору, 06.01.2023 року проведений медичний огляд ОСОБА_8 та відповідно до висновку лікарів, неможливо виявити причини втрати свідомості без проведення додаткових методів обстеження та призначення лікування в повному обсязі, пацієнт потребує до обстеження в умовах стаціонару з достатнім матеріально-технічним оснащенням лікарні. Тобто в умовах слідчого ізолятору неможливо провести належне обстеження обвинуваченого ОСОБА_8 та подальше його лікування.

Звертає увагу, що ч. 2,3 ст. 184 КПК України вимагає додавати до клопотання копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання та надати обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання, однак вказані документи до УВП №3, де перебуває ОСОБА_8 , направлені не були. На виконання вимог ч. 2 ст. 184 КПК України суд першої інстанції, оголосив технічну перерву і виконав за прокурора вказану процедуру, що є порушенням принципу змагальності сторін та безперервності судового розгляду. При цьому, зауважує, що суд не має повноважень підміняти обов`язки прокурора. Крім того, не виконано приписів ст. 193 КПК України та не роз`яснено обвинуваченому його права та обов`язки до початку розгляду клопотання по суті.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: завдав один удар клинком ножа в передню ліву ділянку грудної клітини, в результаті отриманих, не сумісних з життям тілесних ушкоджень, через короткий проміжок часу потерпіла померла.

06.06.2021 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч.1ст.183 КПК Українитримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятоюстатті 176 цього Кодексу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбаченіст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ч. 1ст. 177 цього Кодексу, зокрема переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків, у зв`язку з чимприйняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

У клопотанні прокурора про продовження дії запобіжного заходу, належним чином обґрунтована наявність кожного ризику передбаченого п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер скоєногокримінального правопорушеннязгідно пред`явленогообвинувачення,дані проособу обвинуваченого ОСОБА_8 ,який неодружений,на утриманнібудь-якихосіб немає,вік тастан здоров`яобвинуваченого ОСОБА_8 ,відсутність доказівта медичнихвідомостей,які бвиключали можливістьперебування обвинуваченогопід вартоюта свідчилиб,що станздоров`я останньоговиключає можливістьйого перебуванняв установівиконання покарань.

Також враховано наявність ризиків, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи, що за інкримінований йому злочин передбачено покарання до 15 років, крім того може фізично або психологічно впливати на потерпілого або свідків кримінального правопорушення з метою змінити їх свідчення на свою користь.

Судом першої інстанції перевірені доводи сторони захисту, щодо неможливості утримання обвинуваченого ОСОБА_8 в умовах установи виконання покарань. Так, відповідно до наданої інформації з ДУ «Криворізька УВП (№3)», обвинувачений ОСОБА_8 отримує належне лікування, має задовільний стан здоров`я та може утримуватись в зазначеній установі.

Отже суд, першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегією суддів, при перевірці законності та доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу надано оцінку в сукупності всім обставинам інкримінованого кримінального правопорушень, яке є особливо тяжкими, умисними проти життя особи, скоєним щодо жінки, також надано оцінку особі обвинуваченого, міцних соціальних зв`язків не має, таких обставин, як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, ставлення ОСОБА_8 до скоєного злочину.

Враховуючи наявні дані про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає виправданим саме такий обраний запобіжний захід, оскільки обставини скоєного кримінального правопорушення та наявні ризики дають підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що у ОСОБА_8 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Посилання захисника на порушення прокурором норм ч. 2 ст. 184 КПК України, не є таким процесуальним порушенням, що може слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Крім того, судом першої інстанції при розгляді клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_8 вказані недоліки були усунуті судом, шляхом вручення клопотання прокурора обвинуваченому та надання часу для ознайомлення з ним.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що вказана процесуальна дія, яка виконана судом, не суперечить нормам КПК України, а вирішення питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому приймається на підставі інших норм закону.

Доводи захисника про порушення норм ст. 193 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до витребуваної інформації з суду першої інстанції, наявність таких порушень не вбачається.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що виправданість подальшого тримання під вартою ОСОБА_8 , підтверджується наявністю ризиків, які передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КК України та той факт, що жоден із вказаних ризиків за час проведення судового розгляду не зменшився, свідчить про неможливість обрання стосовнообвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів не вбачає на даний час, надмірної тривалості тримання обвинуваченого під вартою, оскільки приймає до уваги тяжкість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення з сукупністю ризиками встановленими судом першої інстанції.

На даний час, таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 182,183,194,376,405,407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2023 року, якою продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...