Провадження № 1-в/127/701/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)»,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Клопотання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_3 протягом тривалого часу звертається до медичної частини Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» щодо надання медичної допомоги лікарем-стоматологом, оскільки засуджений відчуває гостру зубну біль, однак дані звернення ігноруються працівниками установи виконання покарань.

У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив зобов`язати адміністрацію та медичний персонал Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» виконати вимоги глави 4 та глави 5 Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я № 2256/5/1491 про Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_5 клопотання засудженого ОСОБА_3 підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 просив суд залишити клопотання засудженого ОСОБА_3 без розгляду, оскільки нормами КПК України передбачено, що розгляд питань щодо зобов`язання адміністрації установи виконання покарань вчинити певні дії здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного висновку.

Зі змісту клопотання вбачається, що вимоги засудженого ОСОБА_3 стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, в особі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Разом з цим, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій є визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Зокрема, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, діяльність усіх суб`єктів владних повноважень щодо виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань необхідно вважати владною управлінською функцією.

При цьому суб`єктом владних повноважень згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Вказаною нормою встановлено, що установи виконання покарань входять до структури Державної кримінально-виконавчої служби України, а оскільки Державна кримінально-виконавча служба України входить до системи центральних органів виконавчої влади, то посадові особи установ виконання покарань є суб`єктами владних повноважень і виконують управлінські функції шляхом прийняття відповідних рішень.

Отже, спори з приводу законності дій або бездіяльності посадових осіб установ виконання покарань є публічно-правовими, оскільки виникають за участю суб`єкта владних повноважень під час реалізації наданих йому законодавством владних управлінських функцій стосовно забезпечення права засудженого на отримання належної медичної допомоги та лікування.

Відповідно до п. 13-1 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання, зокрема про оскарження інший рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Разом з тим, ч. 9 ст. 539 КПК України передбачено, що розгляд справ щодо питань, визначених у п. 13-1 ч. 1 ст. 537 КПК України здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вказане, суд роз`яснює право засудженого на оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань в частині незабезпечення належної медичної допомоги лікарем такої установи, відповідно до п. 13-1 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в клопотанні ОСОБА_3 про оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи слід відмовити, оскільки вирішення вказаних питань не входить до повноважень суду загальної юрисдикції, що узгоджується із позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (узагальнення від 10.04.2017).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні засудженого ОСОБА_3 про оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: