Справа № 203/2830/22
Провадження № 1-кс/0203/2333/2022
УХВАЛА

31 серпня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу представника Громадської організації «Платформа Громадський контроль» ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про закриття кримінального провадження № 0000925 від 26.06.2020 року,

встановив:

05.08.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Громадської організації «Платформа Громадський контроль» ОСОБА_3 (далі скаржник, заявник) із скаргою на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про закриття кримінального провадження № 0000925 від 26.06.2020 року, в якій заявник просить суд:

- скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про закриття кримінального провадження № 0000925;

- визнати бездіяльність процесуальних керівників кримінального провадження № 0000925 прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури, що полягала у неналежному виконанні своїх службових обов`язків, а саме: у неналежному нагляді за законністю під час здійснення досудового розслідування № 0000925.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що Громадською організацією «Платформа Громадський контроль» здійснюється суспільний контроль за виконанням своїх обов`язків органами виконавчої влади, у тому числі з метою здійснення якісного розслідування кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією та відмиванням доходів. Діяльність громадських організацій спрямована не лише на задоволення інтересів їх членів, а й покликана захищати права і свободи інших людей, суспільні інтереси. Відповідно до положень ст. 60 КПК України, Громадська організація «Платформа Громадський контроль» у кримінальному провадженні № 0000925 має статус заявника. Як зазначив заявник, у ході проведення розслідування, яке тривало понад два роки жодних висновків ДБР не було отримано, детективи ДБР, враховуючи, що представник заявника голова правління Громадської організації «Платформа Громадський контроль» ОСОБА_4 має істотну інформацію щодо обставин кримінального правопорушення та досі не був допитаний в якості свідка. На думку заявника, прокурори Дніпропетровської обласної прокуратури та слідчі ТУ ДБР допустили бездіяльність, оскільки слідчі не допитали ОСОБА_4 про обставини вчинення кримінального правопорушення, не направили постанову про закриття кримінального провадження, не перевірили законність закриття та не змогли організувати належний нагляд за законністю розслідування кримінального провадження.

З огляду на викладене, скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 05.08.2022 року, судову справу № 203/2830/22, провадження № 1-кс/0203/2333/2022, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана слідчому судді 08.08.2022 року.

Ухвалою слідчого судді від 08.08.2022 року було відкрито провадження за скаргою та призначено скаргу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 31.08.2022 року, учасники провадження не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду скарги.

Представник скаржника подав до суду письмові заяви про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий причини неявки у судове засідання суду не повідомив, проте виконав вимоги ухвали суду від 08.08.2022 року в частині зобов`язання надання матеріалів кримінального провадження № 0000925 від 26.06.2020 року та надав суду для огляду у судовому засіданні матеріали вказаного кримінального провадження.

Суд на підставі ст. ст. 138, 306, ч. 4 ст. 107 КПК України, розглянув скаргу за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та наявні у справі матеріали, матеріали кримінального провадження, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами скарги підтверджено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000925 від 26.06.2020 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 КК України (чинна з 04.06.2014 року до 01.07.2020 року), ст. 366-1 КК України (чинна до 01.07.2020 року), ст. 368-5 КК України.

За відомостями з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР), кримінальне провадження № 0000925, 26.06.2020 року за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 364, ст. 366-1, ст. 368-5 КК України на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.06.2020 року, справа № 554/5179/20, провадження № 1-кс/554/8246/2020.

26.06.2020 року слідчий Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, повідомив прокурору Дніпропетровської області про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000925 за фактом можливого зловживання владою або службовим становищем окремими службовими особами Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України; у кримінальному провадженні № 0000926 за фактом можливого подання окремими службовими особами Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» або умисне неподання суб`єктом декларування зазначеної декларації; у кримінальному провадженні № 0000927 за фактом можливого набуття окремими службовими особами Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області активів, вартість яких більше, ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує їх законні доходи.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про витребування доказів від 02.09.2020 року було витребувано у прокуратури Дніпропетровської області наступну інформацію та документи відносно ОСОБА_5 за період 2018-2020 років: висновки службових розслідувань або довідок, за результатами проведених перевірок, за заявами та повідомленнями щодо законності походження та подальшого відображення у деклараціях особи уповноваженої на виконання функцій держави і членами його сім`ї, рухомого та нерухомого майна протягом 2013-2020 років; наказів про застосування дисциплінарних стягнень або інших вжитих заходів за результатами службових розслідувань; службову характеристику; наказу про призначення/звільнення з посади; посадову інструкцію; копії декларацій за 2018-2020 роки.

Постановою процесуального керівника прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 04.09.2020 року було об`єднано в одне провадження за № 0000925 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000925 від 26.02.2020 року, № 0000926 від 26.06.2020 року, № 0000927 від 26.06.2020 року, відомості про що внесені до ЄРДР.

19.09.2020 року керівник Дніпропетровської обласної прокуратури листом направив витребувану інформацію та документи відповідно до постанови слідчого про витребування доказів від 02.09.2020 року.

Відповідно до протоколу допиту свідка від 15.12.2020 року, як свідка було допитано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи: керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3, у кримінальному провадженні № 0000925 від 26.06.2020 року за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ст. 366-1, ч. 1 ст. 368-5 КК України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 від 16.12.2020 року було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000925 від 26.06.2020 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

За змістом оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України від 16.12.2020 року, мотивами винесення вказаної постанови слідчим було те, що стаття 366-1 КК України втратила чинність внаслідок визнання її неконституційною та з урахуванням положень, встановлених ст. 8 Конституції України, не може застосовуватись стороною обвинувачення. При цьому слідчий посилається на п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Також слідчий, аналізуючи положення ст. 364 КК України щодо зловживання владою або службовим становищем, зазначив, що зловживання владою або службовим становищем визнається злочином за наявності трьох спеціальних ознак в їх сукупності, а саме: використання службовою особою влади або службового становища всупереч інтересам служби, вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих в інтересах або в інтересах третіх осіб, заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Відсутність однієї з зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України.

У ході проведення досудового розслідування слідчим не було встановлено фактів, які прямо вказують або у сукупності з іншими доказами можуть підтвердити зловживання владою з боку керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № ОСОБА_5 або інших службових осіб, а також не встановлено настання істотної шкоди.

Тому слідчий, підсумовуючи викладене та посилаючись на положення п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, дійшов висновку, що в ході проведення досудового розслідування встановлена відсутність в діях будь-кого складу будь-якого кримінального правопорушення та постановив закрити кримінальне провадження № 0000925 від 26.06.2020 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

16.12.2020 року супровідним листом слідчий направив на адресу голови Громадської організації «Платформа Громадський контроль» ОСОБА_4 постанову про закриття кримінального провадження № 0000925 від 26.06.2020 року.

Також у ході судового розгляду скарги судом було встановлено, що у скарзі заявник допустив описку у зазначенні дати оскаржуваної постанови, бо замість вірної дати 16.12.2020 року помилково вказав невірну дату 19.12.2020 року, враховуючи наявну описку у листі Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 30.03.2022 року № 854/Д/15-02-3.

Суд зазначає, що відповідно до положень частин 1, 2, 3, 6 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 92 КПК Укра їни, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень статей 93, 94 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до частини 5 статті 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Згідно з положеннями пунктів 2, 4 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Відповідно до положень пунктів 1, 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з положеннями статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз встановлених обставин кримінального провадження та вказаних вище норм КПК України вказує, що слідчий, закриваючи кримінальне провадження № 0000925 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, не здійснив усіх необхідних слідчих та процесуальних дій задля проведення повного та всебічного досудового розслідування. Зокрема, слідчим не було допитано в якості свідка: заявника голову Громадської організації «Платформа Громадський контроль» ОСОБА_4 щодо обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ст. 366-1, ч. 1 ст. 386-5 КК України, та підстав його звернення із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, відомості за якою були внесені до ЄРДР.

Крім того, суд бере до уваги те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 16.12.2020 року № 0000925 була прийнята слідчим на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000925 проводилось щодо ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ст. 366-1, ч. 1 ст. 386-5 КК України.

Також суд, вирішуючи скаргу заявника про скасування постанови про закриття кримінального провадження, бере до уваги те, що в оскаржуваній постанові слідчий посилається, в тому числі на положення пункту 4 частини 1 статті 284 КПК України, який є самостійною підставою для закриття кримінального провадження, відмінною від підстави закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України.

Так, за відомостями з ЄРДР ч. 1 ст. 364 КК України була чинною з 04.06.2014 року до 01.07.2020 року, а ст. 366-1 КК України до 01.07.2020 року, бо такі були визнані неконституційними та втратили чинність. При цьому в оскаржуваній постанові слідчий послався на вказані відомості за ст. 366-1 КК України (чинна до 01.07.2020 року), проте жодним чином не мотивував закриття кримінального провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 386-5 КК України, враховуючи, що кримінальне провадження № 0000925 було об`єднаним.

Таким чином, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000925 на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складів кримінальних правопорушень, не може вважатися вмотивованою, з урахуванням посилань у ній на те, що набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 284 КПК України.

При цьому суд зазначає, що прийняття постанови про закриття кримінального провадження можливе лише після безпосереднього дослідження й оцінки слідчим доказів, які стосуються кримінального провадження у їх сукупності, правильного застосування норм КПК України, а мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами для закриття кримінального провадження з наведенням необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що слідчий не виконав обов`язок, визначений КПК України, щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, що призвело до передчасного прийняття невмотивованої постанови про закриття кримінального провадження від 16.12.2022 року.

Водночас, з огляду на положення ст. 307 КПК України, вимога заявника про визнання бездіяльності процесуальних керівників кримінального провадження № 0000925 прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури, що полягала у неналежному виконанні своїх службових обов`язків, а саме: у неналежному нагляді за законністю під час здійснення досудового розслідування № 0000925, є безпідставною та задоволенню не підлягає. Оскільки встановлення наявності чи відсутності ознак допущеної бездіяльності слідчим чи прокурором становить окремий предмет скарги та має наслідком вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав для зобов`язання уповноваженої особи органу досудового розслідування вчинити певні дії.

Натомість, враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000925 від 26.06.2020 року було закінчене прийняттям оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, а наслідком розгляду скарги заявника на рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження, є судове рішення про скасування постанови чи про відмову у задоволенні скарги, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог скарги в частині визнання бездіяльності процесуальних керівників кримінального провадження № 0000925 прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури, що полягала у неналежному нагляді за законністю під час здійснення досудового розслідування.

Таким чином, скарга представника Громадської організації «Платформа Громадський контроль» ОСОБА_3 підлягає задоволенню в частині вимог про скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, а у задоволенні іншої частини вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу представника Громадської організації «Платформа Громадський контроль» ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про закриття кримінального провадження № 0000925 від 26.06.2020 року задовольнити повністю.

Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 від 16.12.2020 року про закриття кримінального провадження № № 0000925 від 26.06.2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1