Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6751/22
Номер провадження 1-кс/711/2128/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженні №0000335 від 26.11.2022, розслідуваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярославка, Шполянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням погодженого прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженні №0000335,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, щоОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним на військову службу за мобілізацією перебуваючи на посаді офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 у порушення вимог п.п. 2.3.б), 10.1., 5.в) Розділу 20, 5.ґ) Розділу 20, 3 Розділу 20 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, 26.11.2022, приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами тестуванням на алкогольне сп`яніння приладом «DRAGER», керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого перебувало 4 пасажири ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 29.04.2003 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 19.08.2003 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 01.06.1997 ІНФОРМАЦІЯ_3 , рухаючись на території Черкаської області, по автодорозі Н-16 зі сторони с. Сигнаївка в напрямку м. Шпола Звенигородського р-ну, Черкаської обл., проїжджаючи не регульований залізничний переїзд поблизу с. Мар`янівка Звенигородського р-ну, Черкаської обл., не надав перевагу в русі потягу - локомотиву ЧМЕ-36109 /8851 (21 вагон, завантаженістю 532 тони, місце приписки тепловоза депо ТЧ5, Одеської залізниці), на 252 км пікету 8, перегону Шпола - Сигнаївка, який рухався в напрямку станції Шпола під керуванням машиніста ОСОБА_11 08.03.1988 ІНФОРМАЦІЯ_3 з помічником ОСОБА_12 29.01.1985 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого допустив з ним зіткнення, як наслідок пасажир заднього пасажирського сидіння ОСОБА_7 10.03.1998 ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження від яких загинула на місці пригоди.

26.11.2022 о 07 год. 50 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

26.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

28.11.2022 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 обрано запобіжних захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів з моменту його фактичного затримання, а саме до 25.12.2022.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджуються зібраними доказами, а саме:

- даними протоколу огляду місця (місцевості) дорожньо-транспортної події від 26.11.2022 з додатками;

- даними протоколу обшуку від 26.11.2022;

- даними протоколу відібрання зразків для експертного дослідження від 26.11.2022;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 26.11.2022 № 31;

- показаннями свідка ОСОБА_8 від 26.11.2022;

- показаннями свідка ОСОБА_10 від 26.11.2022;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Завершити досудове розслідування у тридцятиденний термін не надається можливим у зв`язку із складністю провадження. Зокрема, потрібно провести експертизу технічного стану транспортного засобу «VOLKSWAGEN JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , молекулярно-генетичну експертизу по змивах, які були вилучені під час обшуку автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 26.11.2022; провести судову автотехнічну експертизу, допитати машиніста потяга ОСОБА_11 , допитати свідка ОСОБА_9 , а також виконати вимоги ст.290 КПК України, забезпечивши його право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які на даний час не зменшилися.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи свою вину та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років (тяжкий злочин), може ухилятись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які перебувають на лікуванні та ще не надали покази щодо вчиненого ним злочину, в тому числі використовуючи свої службові повноваження, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 іншим чином може перешкодити кримінальному провадженню, що може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним захисних версій, а також шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 свідомо керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинула людина, тому у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також є військовослужбовцем, призваним за мобілізацією та може бути переведений до іншого місця служби з урахуванням воєнного стану в країні, що унеможливить виконання ним покладених на нього обов`язків у кримінальному провадженні та порушить принципи визначені ст.2 КПК України та розумні строки досудового розслідування.

Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті ст.178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_5 , працездатний, раніше не судимий, однак характер та обставини вчиненого ним правопорушення характеризують його як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильну до вчинення кримінальних правопорушень.

Так, при визначенні запобіжного заходу ОСОБА_5 , на думку слідчого, слід врахувати обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, нехтування статутами ЗСУ, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують порядок проходження військової служби.

Водночас ОСОБА_5 , порушивши Військову Присягу, не усвідомлюючи свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діючи в порушення Дисциплінарному статуту ЗСУ, внаслідок чого, можна зробити висновок, що його дії в умовах правового режиму воєнного стану мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки.

У разі не застосування до ОСОБА_5 безальтернативного запобіжного заходу тримання під вартою, останній, усвідомлюючи можливість реального покарання у вигляді позбавлення волі, буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого.

Таким чином, оцінивши сукупність усіх обставин у кримінальному провадженні, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, сторона обвинувачення приходить до висновку, що виключно застосування запобіжного заходу тримання під вартою буде достатньою та необхідною мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим що розгляд клопотання пов`язаний з триманням під вартою, необхідності у покладенні на ОСОБА_5 , обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України не має.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання, повідомили, що ризики які були підставами при обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати, а тому просили продовжити вказаний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на 30 днів, тобто до 24.01.2023.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, та просили обрати менш тяжкий запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Вважали, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе належним чином забезпечити існуючі ризики у кримінальному провадженні.

Разом з цим, слідчому судді подана заяв начальника відділення мобілізаційної роботи заступника начальника відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_13 та офіцера першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого лейтенанта ОСОБА_14 про взяття підозрюваного ОСОБА_5 на поруку.

В судовому засіданні ОСОБА_13 підтримав подану заяву про взяття підозрюваного ОСОБА_5 на поруку та повідомив, що є безпосереднім начальником ОСОБА_5 , який за час проходження служби зарекомендував себе позитивно, поставлені завдання виконує оперативно, своєчасно та у повному обсязі, є учасником бойових дій у період з 2016 по 2019 роки, брав участь у АТО і ООС на території Донецької та Луганської областей, а тому вважає що він із лейтенантом ОСОБА_14 як поручителі зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , заперечення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , виступ ОСОБА_13 , дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За положеннями ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило смерть потерпілого.

28.11.2022 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси, підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, який обчислювався з моменту його затримання, тобто до 25.12.2022 року.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Крім того, суд приймає до уваги рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Єлоєв проти України» згідно яких після сплину певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення волі свободи і суд зобов`язаний розглянути можливість обрання іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою. Тривалість тримання під вартою може бути виправдана за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що на даний час, підозрюваний ОСОБА_5 , причетність до вчиненого кримінального правопорушення визнає та бажає надавати визнавальні покази, про що повідомив в судовому засіданні слідчому судді.

Разом з цим, підозрюваний ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, проходить військову службу за мобілізацією на посаді офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проходження служби характеризується виключно з позитивної сторони, є учасником бойових дій, в період з 2016 по 2019 рік брав участь в антитерористичній операції, у зв`язку з чим був нагороджений відзнакою Президента України «За участь в Антитерористичній операції», а також іншими відзнаками та нагородами, за місцем реєстрації характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, (в судове засідання щодо розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу для підтримки з`явилися мати, рідний дядько та тітка, дві двоюрідні сестри).

Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Підозрюваний ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, однак існуючі по даному кримінальному провадженню ризикихоча й продовжують існувати, але з огляду на час перебування ОСОБА_5 під вартою, на даний час реалізація цих ризиків зменшилась, а тому на думку слідчого судді, ці ризики не вказують на безумовну необхідність тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На думку слідчого судді, з урахуванням вищевказаних обставин та характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, які існують по даному кримінальному провадженню, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків на даній стадії досудового розслідування, а також не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме не залишати цілодобово місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи слідчого судді / суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України; утриматися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет тощо) зі свідками, експертами у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.

Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 194, 196, 199, 202, 205 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який застосувати в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.01.2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати:

- не залишати цілодобово місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи слідчого судді / суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України;

- утриматися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет тощо) зі свідками, експертами у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_2 та звільнити з-під варти.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 27.12.2022 року о 09:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1