Справа № 352/10/23
Провадження № 1-кп/352/127/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000201 від 16 вересня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, громадянка України, одруженої з вищою освітою, приватний підприємець, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

16 вересня 2022 року близько 02 год 00 хв, водійка ОСОБА_6 , в умовах недостатньої видимості через нічну пору доби, керувала технічно справним автомобілем марки Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у салоні якого перевозила пасажира ОСОБА_4 і рухалася ділянкою автодороги Н-09 зі сполученням "Мукачево-Львів", яка проходить по вул. Галицька в с. Ямниця Ямницької ТГ

Івано-Франківського району Івано-Франківської області, у напрямку

м. Івано-Франківськ, із увімкненим ближнім світлом фар у автомобілі.

Проїжджаючи 324-й км. ділянки автодороги Н-09 зі сполученням "Мукачево-Львів" та доїжджаючи до житлового господарства № 31 по вул. Галицька у с. Ямниця Ямницької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, не маючи перешкод технічного характеру, не врахувала дорожню обстановку у вигляді закруглення дороги вправо та не обрала безпечну швидкість руху керованого нею автомобіля марки Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, на вказаному закругленні дороги вправо, не впоралася з керуванням, втратила курсову стійкість транспортного засобу, що призвело до зміни його напрямку руху, заносу, некерованості, у результаті чого автомобіль виїхав на праву тротуарну доріжку, де зіткнувся із бетонною огорожею житлового господарства № 31 по вул. Галицька у с. Ямниця та із металево-сітчастою огорожею житлового господарства № 29 по вул. Галицька у с. Ямниця.

При цьому водій ОСОБА_6 порушила вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 11.13 який вказує, що забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 ПДР України.

п. 12.1. згідно з яким, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У результаті порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажирка автомобіля марки Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми органів черевної порожнини з розривом селезінки, з крововиливом в черевну порожнину, що викликало необхідність проведення операції, яка відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення; та у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з переломами 7, 8, 9, 10, 11 ребер зліва, яка відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, які викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та пояснила, що 16 вересня 2022 року вона разом із потерпілою ОСОБА_4 їхала на автомобілі ділянкою автодороги «Мукачево - Львів», доїжджаючи до житлового господарства № 31 в с. Ямниця по вул. Галицька, не врахувала дорожньої обстановки у вигляді закруглення дороги, не обрала безпечної швидкості та не впоралась із керуванням, що призвело до заносу в результаті чого автомобіль в`їхав на тротуарну доріжку де зіткнувся із бетонною огорожею.

Всі обставини, викладені в обвинувальному акті визнала. У вчиненому щиро розкаялась, просила суворо її не карати.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_6 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності її позиції, тобто визнання нею вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченої і дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_6 .

Таким чином, дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілій.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд приймає до уваги конкретні обставини скоєного, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно вимог ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, сукупність всіх характеризуючих його обставин: обстановку, мотив і спосіб вчинення злочинного діяння; дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 одруженої, з вищою освітою, яка є приватним підприємцем, позитивно характеризується за місцем проживання. Обставина, яка пом`якшує вину обвинуваченої - щире каяття, відшкодування завданого збитку була підтверджена самою потерпілою, яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 покалася, відшкодувала завданий збиток та попросила у неї вибачення. Так, в судовому засіданні, як прокурор, так і захисник просили суд застосувати щодо обвинуваченої ст.69 КК України та призначити їй покарання не пов`язане із позбавленням волі у виді штрафу.

Статтею 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Суд, враховуючи вище наведені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку; відсутність обставин, які б обтяжували покарання; те, що вона позитивно характеризується за місцем проживання; вважає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, та з урахуванням особи обвинуваченої, приходить до висновку про можливість переходу до іншого, більш м`якого виду покарання у виді штрафу, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 286 КК України, застосувавши ст. 69 КК України.

Таке покарання, на думку суду відповідатиме вимогам ст. ст. 50, 65 КК України та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 дійсно було порушено Правила дорожнього руху, але враховуючи позицію потерпілої, яка просила суд не призначати додаткового покарання обвинуваченій, а також те, що даний злочин не є умисним, суд приходить до висновку про можливість не застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Так, ухвалою слідчого судді від 21 вересня 2022 року було накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Арешт було накладено з метою проведення судово-автотехнічних експертиз та забезпечення збереження доказів. Враховуючи, що судовий розгляд закінчився, суд вважає необхідним скасувати арешт накладений на автомобіль.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у випадку винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому з обвинуваченої підлягають стягненню відповідні витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати винуватою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Арешт, накладений ухвалою Тисменицького районного судуІвано-Франківської області від 21 вересня 2022 року на автомобіль марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити в розпорядженні володільця ОСОБА_6 ; дві частини подушок безпеки знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, а саме: 1510,24 грн. за проведення судової інженерно- транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/109-22/9956-ІТ від 04 жовтня 2022 року;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя Максим ОЛІЙНИК