Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/920/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2023смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обинуваченої: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 ,

представника потерпілої: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с.Бахмач, Бахмацького району, Чернігівської області, українки, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не судимої, не працює, прож. с.Олександродар, Вознесенського району, Миколаївської області, ІПН НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2021р. близько 16.30 год. ОСОБА_10 прийшла до ОСОБА_9 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , з метою поспілкуватися за свого чоловіка ОСОБА_11 .

В ході розмови, на грунті довготривалих неприязних відносин, між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виникла сварка.

Під час сварки у ОСОБА_5 виник прямий умисел спрямований на заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Надалі ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , нанесла один удар правою рукою в область носу ОСОБА_10 .

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_9 . ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому носа, струсу головного мозку, синці обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя.

За таких обставин ОСОБА_9 заподіяла ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч 2 ст.125 КК України- як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 вину свою у вчиненому кримінальному проступкі не визнала і суду пояснила, що влітку 2021р. після обіду до неї додому прийшов ОСОБА_11 і повідомив, що посварився з дружиною. Вона запросила його в будинок. Через деякий час прийшла потерпіла ОСОБА_10 зясовувати відносина за свого чоловіка. Потерпіла намагалася зайти в кухню, де знаходився іі чоловік, але обвинувачена її не пускала. Між ними виникла сварка, в ході якої вони вхопили друг друга за волосся та почали смикати одна одну. ОСОБА_11 їх розтягнув. Обвинувачена з потерпілою вийшли на вулицю і продовжили сваритися. Потерпіла побачила на подвірї банки з водою і почала їх кидати в сторону будинку. У відповідь обвинувачена підійшла до потерпілої та вдарила її рукою по обличчю. У потерпілої по обличчю потекла кров і вона підійшла до діжки з водою, щоб вмитися. Однак, обвинувачена відштовхнула її від діжки, щоб не забруднювала воду. ОСОБА_11 виштовхав дружину за межі подвіря. Потерпіла продовжувала сваритися, кидалася камінням. Обвинувачена вважає свої дії необхідною обороною від посягань потерпілої, тому вину не визнає.

Потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що 16.08.2021р. вдень вона поїхала до обвинуваченої додому, щоб обговорити стосунки обвинуваченої з чоловіком потерпілої. Підійшовши до будинку потерпілої, вона почула голоси і зрозуміла, що у будинку її чоловік. Вона спробула зайти в будинок, коли побачила там свого чоловіка ОСОБА_11 , однак обвинувачена її не пускала. Вони схопили друг друга за волосся та почали смикати одна одну. ОСОБА_11 розтягнув їх та направив потерпілу до воріт на вихід. Вони продовжували з обвинуваченою сваритися , в ході чого вона відчула удар в обличчя. Від удару у неї з носа потекла кров, так як удар прийшовся по переносиці. Потерпіла вважає, що обвинувачена вдарила її металевим предметом. Вона звернулася в лікарню, де їй було призначено лікування. В ході лікування вона перенесла хірургічне втручання. Просить стягнути з обвинуваченої витрати, понесенні нею на лікування в сумі 3570 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000грн., за перенесені моральні страждання.

Свідок ОСОБА_12 , суду пояснила, що у серпні 2021р. їй зателефонувала мати ОСОБА_10 і повідомила, що їй спричинені тілесні ушкодження. Мати розповіла, що шукала батька ОСОБА_11 , який в той час перебував у ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_10 пішла до ОСОБА_9 за чоловіком, та вдарила її металевим предметом в обличчя і перебила їй ніс. Мати лікувалася тривалий час у лікарні. В день спричинення їй тілесних ушкоджень вона бачила у матері синці на обличчі. Зі слів матері їй відомо, що батька перебував у кухні обвинуваченої, яка не пускала її до приміщення. На подвірї, в ході сварки, її обвинувачена вдарила по обличчю, від чого потекла кров з носу.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що у серпні 2021р. вони з дружиною посварилися, вона побила посуду, тому він пішов з дому. В магазині він купив спиртне і пішов в гості до ОСОБА_9 , з якою раніше у нього були стосунки. Він сидів на кухні у обвинуваченої, коли завітала його дружина потерпіла ОСОБА_13 ОСОБА_13 увірвалася на кухню і почала сваритися з ОСОБА_9 . В ході сварки вона скинула зі столу посуд. Обвинувачена з потерпілою вийшли на подвіря і продовжили сварку, в цей час ОСОБА_14 перебував на кухні. Коли він визирнув на подвіря, то побачив, що ОСОБА_13 вмивала обличчя біля крану, бо на обличчі була кров. Він вивів дружину за ворота, вона у відповідь кидала у нього камені. Потерпіла поїхала до свого брата, а він завіз її до лікарні. У ОСОБА_13 був розбий ніс.

Вина обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненому кримінального проступку підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження за № 0000102 від 17.08.2021р. за ознаками ч 2 ст.125 КК України;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.08.2021р.., відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 повідомила про спричинення їй тілесних ушкоджень ;

- довідкою лікаря ОСОБА_15 КНП «Доманівська БЛ» про звернення гр. ОСОБА_10 зі скаргами на біль в області носа. Хвора госпіталізована з діагнозом перелом кісток носа, ушиб м`яких тканей носа;

- протоколом медичного освідування для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння від 16.08.2021р., відповідно до якого ОСОБА_10 на момент звернення до лікаря не перебувала в стані спяніння;

- ухвалою слідчого судді Доманівського районного суду ОСОБА_16 від 27.08.2021р. про надання дозвілу на тимчасовий доступ до документів, що містять лікарську таємницю;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.08.2021р., відповідно до якого була вилучена медична картка на стаціонарного хворого ОСОБА_10 :

- висновком експерта № 370-М від 31.08.2021р. судово-медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлено перелом кісток носа, струс головного мозку, синці обличчя. Дані тілесні ушкодження могли утворитися у строк вказаний в постанові від дії тупого твердого предмету і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя. Вищевказанеі тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитися не могли.

Аналізуючи досліджені письмові докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч 2 ст.125 КК України- як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вина обвинуваченої у пред`явленному обвинувачені, доведена повністю.

Потерпіла ОСОБА_9 не заперечувала в судовому засіданні нанесенню удару рукою в область обличчя потерпілій ОСОБА_10 , однак вважає, свої дії необхідною обороною.

Адвокат ОСОБА_6 просила виправдати обвинувачену у пред`явленому обвинувачені за ч 2 ст.125 КК України, так як дії ОСОБА_9 були направлені на захист особистого майна. Потерпіла ОСОБА_10 без дозволу зайшла на територію подвіря ОСОБА_17 , без дозволу зайшла у булинок, де вчинила сварку. В ході сварки, перебуваючи на подвірї домоволодіння ОСОБА_18 почала кидати банки з водою в сторону будинку. Захищаючи майно, ОСОБА_9 вдарила ОСОБА_10 рукою по обличчю, розбивши їй при цьому ніс. Вважає дії обвинуваченої ОСОБА_9 по відношенню до ОСОБА_10 виправданими, і як такими, що виключають кримінальну відповідальність.

Суд не погоджується з думкою захисника і вважає, що в діях обвинуваченої ОСОБА_9 наявний склад кримінального проступку, передбаченого ч 2 ст.125 КК України.

Так, відповідно до ст.36 КК України- необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпеченого посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпеченого посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певної підстави (юридичного факту).. Відповідно до ч 1 ст.36 КК України такою підставою є лише вчинення особою суспільно небезпечного посягання.

Посяганням визнаються дії особи, якими вона вже заподіює шкоду або створює реальну і безпосередню загрозу заподіяння такої шкоди певним обєктам. Посягання є суспільно небезпеченим, якщо його обєктами виступають охоронювані законом права та інтереси особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільні інтереси чи інтереси держави.

Охоронюваними законом правами та інтересами особи, яка захищається, визнаються: 1. передбачені Конституцією та законами України, а також іншими нормативно-правовими актами права людини та громадянина( право на життя, здоровя, особисту недоторканість та статеву свободу, честь, гідність, власність, недоторканість житла, тощо); 2. взяті під охорону закону інтереси людини, що хоча прямо і не передбачені законом як її субєктивне право, але підлягають захисту судом.

Право на необхідну оборону виникає не за будь-якого суспільно-небезпечного посягання, а лише за такого, яке відповідно до ч 1 ст.36 КК України викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Така необхідність виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди посягаючому, загрожує негайною і невідворотньою шкодою для правоохоронюваних інтересам.

Якщо суспільно небезпечне посягання не створює невідкладної необхідності в заподіянні шкоди посягаючому, то у особи права на необхідну оборону не виникає.

Із пояснень обвинуваченої ОСОБА_9 в судовому засіданні встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 без дозволу зайшла на подвіря домоволодіння, в якому обвинувачена проживає . Потерпіла без дозволу зайшла у житловий будинок, при цьому ОСОБА_9 її не пускала, але остання зайшла. У них виникла сварка, яка переросла у бійку. Вони тягали другу друга за волосся, поки свідок ОСОБА_11 , який знаходився в цей час у будинку іх не розборонив. Обвинувачена і потерпіла вийшли на подвіря, де сварка між ними продовжилася. В ході сварки потерпіла почала кидати банки з водою, які знаходилися на подвірї в сторону будинку. У відповідь ОСОБА_5 підійшла до потерпілої ОСОБА_10 та вдарила її рукою по обличчю. Сварка між обвинуваченою та потерпілою виникла по причині довготривалих неприязних стосунків, які виникли із-за чоловіка потерпілої, який зайшов в гості до обвинуваченої.

Свідок ОСОБА_11 підтвердив в судовому засіданні, що у нього раніше були стосунки із обвинуваченою, які на даний час припинені. В той день вони посварилися із дружиною і він пішов до обвинуваченої. Через деякий час прийшла його дружина ОСОБА_13 , яка вчинила сварку із ОСОБА_5 . В ході сварки, ОСОБА_13 скинула зі столу посуд. Схопивши другу друга за волосся, жінки почали смикати одна одну. Свідок їх разборонив і вони вийшли на подвіря. Що сталося на подвірї він не бачив.

Потерпіла ОСОБА_10 підтвердила в судовому засіданні, що пішла до ОСОБА_9 шукати чоловіка і коли біля подвіря почула голоси, то без дозволу намагалась зайти у будинок, а ОСОБА_9 її не пускала. Сварка почалася із-за чоловіка, у якого було стосунки із обвинуваченою. В ході сварки вона розбила посуд і вони разом із обвинуваченою смикали одна одну за волосся. ОСОБА_14 їх розборонив і вони продовжили сварку на подвірї. В ході сварки вона відчула удар в обличчя, від якого потекла кров з носу.

Аналізуючи пояснення обвинуваченої, потерпілої та свідка, суд приходить висновку, що конфлікт між обвинуваченою та потерпілою відбувся із-за чоловіка потерпілої, який підтримував стосунки із обвинуваченою. З цієї причини між обвинуваченою та потерпілою виникли неприязні стосунки.

З метою зясування стосунків з потерпілою з приводу чоловіка, а також виявлення чоловіка саме у обвинуваченої, ОСОБА_13 без дозволу зайшла на подвіря та у житловий будинок, в якому проживає ОСОБА_9 , що дійсно порушила права обвинуваченої на недоторканість житла

Відповідно до ч 1 ст.162 КК України кримінальній відповідальності підлягає незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Під порушенням недоторканості житла слід розуміти протиправне таємне або відкрите проникнення в чуже житло без згоди власника житла.

Згідно довідки Доманівської селищної ради №24 від 17.01.2023р. ОСОБА_9 , проживає в АДРЕСА_2 без реєстрації. Будинок належить ОСОБА_9 , в якому вона проживає з 2011р.

Дана довідка не містить відомостей щодо набуття ОСОБА_5 право власності на житловий будинок, в якому вона проживає,

Відсутність письмових доказів щодо власності на житловий будинок викликає сумнів у суда стосовно захисту обвинуваченою своїх прав на майно.

Суд не вбачає в діях потерпілої ОСОБА_10 суспільно- небезпечених посягань на майно обвинуваченої, які б загрожували негайною і невідворотньою шкодою для правоохорнюваних інтересам, від яких ОСОБА_9 захищалася.

Потерпіла ОСОБА_10 кидала банки з водою в сторону будинку, але доказів щодо пошкодження будь-якої частини будинку суду не надано.

Крім того, невідкладної необхідності в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання, на думку суду не виникло. Обвинувачена ОСОБА_9 мала іншу можливість припинити дії потерпілої, викликавши в цей момент правоохоронні органи.

Таким чином, спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_9 не була необхідною обороною, із-за відсудності суспільно-небезпечних посягань потерпілої на майно, яким користувалася обвинувачена.

За таких підстав, дії обвинуваченої ОСОБА_9 кваліфіковані вірно за ч 2 ст.125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, характеристику особи, винної у вчинені кримінального проступку, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_9 вперше вчинила кримінальний проступок.

За місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій , суд враховує- вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Згідно ч.2 ст.66 КК України суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_9 такі, як вчинення злочину вперше , позитивну характеристику за місцем проживання..

Беручи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_9 кримінальний проступок вчинила вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, на даний час не працює, але працездатного віку, суд вважає доцільним призначити обвинуваченій покарання у виді громадських робіт.

Речові докази підлягають розподіленню, відповідно до ст.100 КПК України.

Потерпілою ОСОБА_10 до обвинуваченої ОСОБА_9 предявлено позовну заяву про сгянення матеріальної шкоди в розмірі 3570 грн. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн. Позивач ОСОБА_10 позовні вимоги мотивує тим, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_9 їй були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, струсу головного мозку, синців обличчя. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень потерпіла знаходилася на стаціонарному лікуванні, де була виконана операція-інструментальна репозиція кісток носа. За час лікування в медичних закладах нею було витрачено коштів (документально підтверджених) на суму 3570 грн., які вона просить стягнути з ОСОБА_9 .

Крім того, від неправомірних дій обвинуваченої потерпіла, яка є особою похилого віку, пенсіонерка, інвалід 3 групи, зазнала фізичного болю та моральних страждань. Із-за тілесних ушкоджень у неї погіршився стан здоровя, вона втратила сон. Тілесні ушкодження були спричинені в області голови, що відобразилося на її зовнішньому стані. Тривалісь лікування синців на обличчі впливало на її моральний стан, тому моральну шкоду потерпіла оцінює в розмірі 20000грн.

Відповідач за позовом-обвинувачена ОСОБА_9 позовні вимоги не визнала, вважала свої дії правомірними.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 ст.23 ЦК України зазначено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд приходить висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_9 у спричинені тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 доведена повністю, що дає підстави для задоволення позовних вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Матеріальна шкода, документально підтверджена квітанціями за придбання ліків та висновок судово-медичної експертизи, дають підставі суду задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 3570 грн.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує моральні та фізичні страждання потерпілої ОСОБА_10 з приводу отримання тілесних ушкоджень, що тимчасово змінили її зовнішній облік, тривалість лікування в стаціонарних умовах та перенесення хірургічного втручання, однак при цьому суд враховує і поведінку потерпілої ОСОБА_13 , яка спровокувала сварку, без дозволу зайшла на чуже подвіря, тому суд вважає доцільним стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду, але в меншому розмірі, ніж вона просить, в розмірі 6000 грн., що на думку суду буде справедливим.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч 2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять)годин, вид яких визначить орган місцевого самоврядування.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_9 не обирати.

Речовий доказ у виді довідки КНП Доманівської БЛ, виданої на імя ОСОБА_10 , протокол медичного освідування від 16.08.2021р. на імя ОСОБА_10 , та медичну картку стаціонарного хворого на імя ОСОБА_10 , які долучені до матеріалів кримінального провадження- залишити в матеріалах справи..

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду в сумі 3570 грн. та моральну шкоду в розмірі 6000 грн.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1