Справа № 405/4500/22
провадження № 1-кс/405/499/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000048 від 07.04.2021 про арешт майна,

встановив:

слідчий відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодження з прокурором відділу спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно ТОВ «Чарнокіт» , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, шляхом заборони на відчуження, користування та розпорядження майном, а саме: корисні копалини чарнокітів 17 500 кубічних метрів; комплекс будівель загальною площею 973, 2 квадратних метрів, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 211, за адресою: АДРЕСА_1 , а також накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, шляхом заборони на відчуження, користування та розпорядження майном, а саме: одно кімнатну квартиру загальною площею 36, 7 квадратних метрів, реєстраційний номер нерухомого майна 34524013, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . З метою уникнення відчуження майна на яке накладається арешт просив розглядати клопотання без участі підозрюваного ОСОБА_5 та представників ТОВ «Чарнокіт» .

Слідчий у судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного, його представників, оскільки у разі повідомлення останніх про розгляд даного клопотання є ризик, що майно, на яке планується накласти арешт, може бути непоправно втрачене, та на підставі наявних матеріалів представлених слідчому судді стороною кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000048 від 07.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 240, ч.1 ст. 366 КК України (а.К. 4- витяг з ЄРДР).

22.08.2022 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України.

31.01.2023 ОСОБА_5 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та про нову підозру за ч. 4 ст. 240, ч. 1 ст. 366 КК України (а.к. 13-24).

Постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 від 09.02.2023 у кримінальному провадженні № 0000048 від 07.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 240, ч.1 ст. 366 КК України визнано Державу в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу «Дніпропетровської та Кіровоградської області» потерпілим (а.к. 26-33).

Згідно висновку судової інженерно-екологічної експертизи №3494/22-27 від 08.09.2022 збитки, завдані державі внаслідок самовільного видобутку корисних копалин загальнодержавного значення (гранітів), складають 74 130 000 грн (сімдесят чотири мільйони сто тридцять тисяч гривень) (а.к. 34-44).

В ході досудового розслідування Кіровоградською обласною прокуратурою заявлено цивільний позов в інтересах Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до ТОВ «Чарнокіт» та підозрюваного ОСОБА_5 на суму 74 130 000 грн (сімдесят чотири мільйони сто тридцять тисяч гривень) (а.к. 47-69).

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 має у приватній власності одно кімнатну квартиру загальною площею 36, 7 квадратних метрів, реєстраційний номер нерухомого майна 34524013, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.к. 69-70).

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «Чарнокіт» код ЄДПРОУ 32954158 має у власності комплекс будівель загальною площею 973, 2 квадратних метрів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 211, за адресою: АДРЕСА_1 (а.к. 71-72).

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.

Згідно ч.ч.1,2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленомуцим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалоюслідчогосуддіабо суду права на відчуження, розпорядження та/абокористуваннямайном, щодо якого існує сукупність підстав, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 2 статті 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та недопущення відчуження майна, вбачається можливим накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Чарнокіт» та підозрюваного ОСОБА_5 .

Отже, в даному випадку арешт накладається у відповідності до п.4 ч. 2 ст. 170 КПК України відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на корисні копалини чарнокітів 17 500 кубічних метрів, оскільки в матеріалах клопотання відсутні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Тобто дане клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170- 173, 175, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 07.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240, ч.1 ст.366 КК України про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000048 від 07.04.2021:

- на майно ТОВ «Чарнокіт» , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме: на комплекс будівель загальною площею 973, 2 квадратних метрів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 211, за адресою: АДРЕСА_1 .

- на майно підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме на одно кімнатну квартиру загальною площею 36, 7 квадратних метрів, реєстраційний номер нерухомого майна 34524013, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Заборонити розпоряджатись вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6