Справа № 674/179/17
Провадження № 1-кп/676/81/22
ч.1 ст. 129 та ч.4 ст.296 КК України
ВИРОК
Іменем України
3листопада 2022 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю прокурора Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_2 , захисникаадвоката ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Заставля, Дунаєвецького району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, матері двох неповнолітніх дітей 2015 р.н. та 2010 р.н., не працюючої, не судимої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 виданий 04 червня 2009 року Дунаєвецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області, обвинуваченої за ч.4 ст.296 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_2 , фактично проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2015 р.н. та 2010 р.н., не працюючого, не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 виданий 18 липня 1995 року Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві, обвинуваченого за ч.1 ст. 129, ч.4 ст.296 КК України, -

встановив:
ОСОБА_5 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 13 січня 2017 року о 23год.17хв. в м.Дунаївці в приміщенні кафе «Таверна», у громадському місці, по вул.Шевченка,113/2, Хмельницької області, вчинили хуліганські дії в групі осіб за наступних обставин. Так, ОСОБА_5 , за вказаних обставин, з своїм чоловіком ОСОБА_6 , в стані алкогольного сп`яніння, ігноруючи елементарні існуючі в суспільстві правила поведінки, моралі, добропристойності, не маючи на те будь-яких вагомих підстав, на очах у відпочиваючих вказаного закладу, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, із хуліганських мотивів, що виразились у зневазі до існуючих правил, норм поведінки в суспільстві щодо нормального спілкування людей, з метою самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб і показати свою зверхність, використовуючи нікчемний привід для провокування конфлікту з ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що останній зробив зауваження ОСОБА_5 , почали конфлікт, під час якого, ОСОБА_5 направила газовий балончик марки «Терен-4М», що є предметом спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, в напрямку ОСОБА_4 та здійснила у приміщенні закладу випуск газу сльозоточивої та дратівливої дії в обличчя потерпілого. Далі, до них підійшов ОСОБА_6 та діючи спільно з ОСОБА_5 , у присутності відвідувачів і персоналу закладу, направив в напрямку ОСОБА_4 пневматичний пістолет марки «А-111», що є предметом спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, який зберігав при собі, внаслідок чого ОСОБА_4 , побоюючись за своє життя, почав тікати на кухню приміщення кафе «Таверна». Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_6 із пневматичним пістолетом в руках, направленим в напрямку ОСОБА_4 , через зал побіг за ним в приміщення кухні, куди за ним пішла ОСОБА_5 із газовим балончиком марки «Терен-4М». В приміщенні кухні кафе «Таверна», незважаючи на працівників даного закладу, ОСОБА_6 приклав ствол пістолета до голови ОСОБА_4 , а коли останній почав чинити опар ОСОБА_6 , ОСОБА_5 знову здійснила випуск газу сльозоточивої та дратівливої дії в напрямку ОСОБА_4 , після чого їх дії були припинені працівниками кафе «Таверна» та відвідувачами закладу. Внаслідок хуліганських дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 робота закладу припинилася.

Крім цього, ОСОБА_6 13 січня 2017 року о 23 год. 17 хв. в м. Дунаївці в приміщенні кафе «Таверна», яке є громадським місцем, по вул. Шевченка,113/2, Хмельницької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, метою залякати вбивством ОСОБА_4 , направив в його напрямку пневматичний пістолет марки «А-111», який зберігав при собі, створюючи при цьому загрозу для життя ОСОБА_4 , яку останній сприйняв як реальну та побоюючись за своє життя, почав тікати від ОСОБА_6 на кухню приміщення кафе «Таверна». Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 із вищевказаним пневматичним пістолетом в руках, направленим в напрямку ОСОБА_4 , погрожуючи йому вбивством, через зал побіг за ним в приміщення кухні, де приклав ствол пістолета до голови ОСОБА_4 , в якого були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози. Після чого, дії ОСОБА_6 були припинені працівниками кафе «Таверна» та іншими відвідувачами даного кафе.

Обвинувачена ОСОБА_5 вину не визнала, повідомила, що 13 січня 2017 року в м. Дунаївці, в кафе «Таверна» разом з сусідкою ОСОБА_7 пішла за чоловіком ОСОБА_6 . Прийшовши в кафе, сіла за столик, де сидів її чоловік. Поряд за столиком сидів син ОСОБА_7 ОСОБА_8 , його дівчина, ОСОБА_4 з дружиною і покійний ОСОБА_9 . ОСОБА_8 сказав матері щоб вона йшла додому, оскільки це молодіжний заклад. Далі, вона підійшла до ОСОБА_8 , але ОСОБА_4 відреагував на її зауваження неадекватно, він схопив її ( ОСОБА_5 ) за «шиворот» і кинув на підлогу. Вона взяла сумку і пішла пожалітись ОСОБА_6 . Далі, вони з ОСОБА_6 , підійшли до ОСОБА_4 , який почав від них втікати, скакав через дивани, втікав в сторону кухні. ОСОБА_6 побіг за ОСОБА_10 . Пробігши через кухню, ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_6 , ОСОБА_10 побив її чоловіка. Далі, вони повернулися на вулицю, ОСОБА_4 втік, а їх забрала поліція. Обвинувачена повідомила, що з собою у неї був неї був флакон «Раптор» (від комарів), який в кухні вона розпилила на ОСОБА_4 , коли той бив ОСОБА_6 . В приміщенні залу «Таверни» нічого не розпилювала.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав, повідомив, що 13 січня 2017 року в м. Дунаївці, в кафе «Таверна», відпочивав зі знайомими. О 23 год. прийшла дружина ОСОБА_5 щоб забрати його додому, в цей час він вийшов покурити на вулицю, через деякий час вийшла дружина і повідомила, що її побив ОСОБА_4 Повернувшись у приміщення кафе, підійшов до столика, де сидів ОСОБА_4 , він наказав останньому нікуди не йти і дочекатись поліції. Але ОСОБА_4 відскочив та почав втікати. Він побіг за ОСОБА_4 , який направився в кухню, біля кухні він дістав пістолет і переслідував потерпілого з пістолетом. Біля сходів ОСОБА_4 почав чинити опір, вирвався і втік назад через кухню. Вбивством ОСОБА_4 не погрожував, а лише намагався його затримати до приїзду поліції. Крім того, пістолет, який у нього був, був несправним. Пізніше, в той же день, пістолет у нього забрав ОСОБА_11 , а пізніше приїхали поліцейські і забрали їх поліцію. В поліції слідчий наказав видати пістолет і він його нібито видав.

Незважаючи на заперечення вини, суд вважає, що вина обвинувачених доводиться дослідженими у суді доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_12 у суді підтвердив, що він є власником приміщення, яким є кафе «Таверна» в м. Дунаївці по вул. Шевченка, Хмельницької області, приміщенням користується донька ОСОБА_13 . В січні 2017 року о 22 год. був вдома, зателефонувала дочка, яка повідомила, що незнайомі люди стріляють в приміщенні кафе з пістолета, у приміщенні розпилений газ, люди порозходилися. Також, донька повідомила, що інцидент стався з ОСОБА_4 , клієнтом закладу, до нього застосували газовий балончик та вслід йому стріляли, ОСОБА_4 втікав через приміщення кухні. З чужих слів та з відеозапису йому відомо, що ОСОБА_5 бризнула ОСОБА_4 газовим балончиком в обличчя, на кухні було чути постріл, ОСОБА_4 втікав від обвинувачених через кухню.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив у суді, що в січні 2017 року відпочивав у м.Дунаївці в приміщенні кафе «Таверна» з друзями ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та дружиною ОСОБА_18 . Замовили вечерю, але спиртного не було. ОСОБА_17 працювала на кухні даного закладу, розносила їжу. Поруч, за іншим столиком була ОСОБА_19 зі ОСОБА_20 , з ними була також мати ОСОБА_21 ОСОБА_7 . ОСОБА_22 підійшов до матері і сказав, що йому не подобається, що його мама відпочиває в молодіжному закладі. ОСОБА_23 двічі підходив до матері. Через 15 хв. до їхнього столика підійшла ОСОБА_5 , яка була в стані алкогольного сп`яніння, і почала сваритися з приводу того, що ОСОБА_8 забороняє матері відпочивати. Потім, вона оперлась на стіл і притиснула його дружину. Він зробив їй зауваження, але вона відреагувала неадекватно, почала кричати до нього ( ОСОБА_4 ), зловила за плечі, почала штовхати до стіни. В свою чергу, він відштовхнув її від себе. ОСОБА_5 була в стані сп`яніння, вона зачепилася за ніжку стола і впала. Піднявшись з підлоги, ОСОБА_5 накинулася на нього ( ОСОБА_4 ), взяла його телефон, але він схопив її за руку наказав повернути телефон, ОСОБА_5 умисно пустила телефон, щоб він впав і побігла у двір за ОСОБА_6 . Далі, до них підійшла ОСОБА_7 і попросила вибачення за поведінку ОСОБА_5 . В цей час у зал до їх столику знову вбігла ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , вона розпилила йому (потерпілому) в обличчя газ дратівливої і сльозоточивої дії, у руках обвинуваченої був газовий балончик. ОСОБА_6 став погрожувати вбивством, наставив зброю - пістолет, обвинувачені були в стані сп`яніння, він злякався за життя, а тому, почав втікати через диван і столики відвідувачів. Його наздоганяв ОСОБА_6 , який наставив на нього справжній пістолет і погрожував вбивством, пробігши через кухню, обвинувачений ОСОБА_6 у тамбурі приставив пістолет йому до голови, йому здалося, що ОСОБА_6 вб`є його, обвинувачений мав реальний намір позбавити його життя. За ними забігла ОСОБА_5 , яка знову почала розпилювати йому в очі газ, а ОСОБА_6 продовжував погрожувати йому вбивством, він боявся за своє життя, не міг добре все бачити і нормально дихати через розпилений газ. Через дії обвинувачених заклад припинив роботу, відвідувачі вимушені були вийти, а персонал кафе провітрював всі приміщення. Пізніше він написав заяву в поліцію.

Свідок ОСОБА_24 повідомив, що з потерпілим товаришував, а ОСОБА_5 знає, вона мати його товариша. В січні 2017 року в м. Дунаївці перебував поблизу приміщення кафе «Таверна», розмовляв з ОСОБА_14 , бачив як з приміщення даного закладу швидко виходили люди, всі розповідали, що у залі стався конфлікт, в ході якого хтось розпилив перцевий газ, дихати в приміщені було важко. Внаслідок цього, заклад припинив свою роботу на певний час.

Свідок ОСОБА_25 повідомив, що у січні 2017 року перебуваючи на роботі в приміщенні кафе «Таверна», в м. Дунаївці, де працював діджеєм, побачив, що люди почали втікати з приміщення закладу, пізніше зрозумів, що хтось розпилив газовий балончик. Внаслідок таких дій, заклад припинив роботу. Самого конфлікту свідок ОСОБА_25 не бачив, але у нього також від газу пекли очі, було подразнення в горлі, він також змушений був піти на вулицю. В приміщенні був запах газу і перцю. Пізніше на місце події прибули поліцейські.

Свідок ОСОБА_26 повідомив, що у січні 2017 року працював в м. Дунаївці в кафе «Таверна» барменом. Бачив, як обвинувачений ОСОБА_6 наздоганяв потерпілого і направляв пістолет на ОСОБА_4 , це було біля барної стійки. Охоронець закладу на ім`я ОСОБА_27 виводив їх з закладу. В приміщенні кафе був запах газу, від чого було важко дихати і сльозились очі. Адміністрація закладу вимушена була припинити роботу, приміщення провітрювали, оскільки в ньому неможливо було працювати. Внаслідок цього, була припинена робота закладу приблизно на 1 годину. На місці події він бачив, що обвинувачені ОСОБА_28 та ОСОБА_29 мали ознаки алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_11 повідомив, у січні 2017 року в м. Дунаївці перебував в приміщенні кафе «Таверна» бачив, як ОСОБА_4 побіг на кухню, а за ним побігла ОСОБА_5 . Коли вийшов з приміщення курити, то побачив, що почали виходити всі відвідувачі закладу. Що було в приміщенні йому не відомо. Будучи на вулиці забрав пістолет у ОСОБА_6 , який був у нього позаду за поясом штанів. Пізніше він відав пістолет у поліції у чергову частину, пістолет був незаряджений.

Свідок ОСОБА_18 повідомила, що є дружиною потерпілого ОСОБА_4 13 січня 2017 року разом з чоловіком ОСОБА_4 в м. Дунаївці в приміщенні кафе «Таверна», відпочивали з друзями: ОСОБА_16 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . Поряд також відпочивала мати ОСОБА_21 , яку останній попросив щоб вона ішла додому, тому що вона розпивала алкоголь. Коли ОСОБА_23 сів за стіл, до нього підійшла ОСОБА_5 , яка лягла на стіл та почала провокувати ОСОБА_21 . Обвинувачена ОСОБА_5 притиснула її ( ОСОБА_18 ) столом, тому її чоловік (потерпілий ОСОБА_4 ) попросив їх вийти з кафе і поза межами вирішувати проблему. Після чого, обвинувачена ОСОБА_5 почала провокувати ОСОБА_4 , який взяв обвинувачену за руку, проте, вона почала вириватись, від чого впала бо була п`яна. Коли ОСОБА_28 піднялася, то почала виривати телефон у ОСОБА_4 , хотіла телефонувати до його батьків, проте, ОСОБА_4 вирвав у неї телефон. Підгорна пригрозила, що як прийде їх чоловік, то він розбереться, після чого обвинувачена побігла в двір за Щербою, в цей час підійшла мати ОСОБА_21 , яка попросила вибачення. З двору повернулись обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_5 бризнула балончиком на ОСОБА_4 , який почав втікати на кухню, за ним побігла ОСОБА_5 з балончиком, і ОСОБА_6 побіг з піднятою рукою, в якій тримав пістолет чорного кольору. Вони забігли на кухню, а вона (свідок ОСОБА_18 ) побігла за охороною. На кухні було чути постріл, після цього охоронник провів потерпілого ОСОБА_4 на вулицю. Всі відвідувачі вийшли на вулицю, всі кашляли, а потерпілого ОСОБА_4 пекло обличчя і очі. Коли ОСОБА_4 стало краще, тоді викликали поліцію. В поліції розповіли обставини хуліганських дій обвинувачених.

Свідок ОСОБА_13 підтвердила, що в січні 2017 року в період часу з 22-23 год. в м. Дунаївці в приміщенні кафе «Таверна», була на кухні закладу. В цей час забіг потерпілий ОСОБА_4 , а за ним біг ОСОБА_6 , в руках останнього був пістолет, який був направлений на потерпілого. Обвинувачений наздогнав потерпілого, вони впали на землю. Тоді ж, вона ( ОСОБА_13 ) відчула запах газу, всі відвідувачі вийшли на двір, робота закладу припинилася на 1, 5 години, поки не провітрилося приміщення.

Оцінюючи показання потеплілих та свідків, суд вважає, що ними доведено, що обвинувачені вчинили саме хуліганські дії, а не будь-які інші правопорушення, як на те звертає увагу сторона захисту. Очевидно, що злочин хуліганство було розпочато з малозначного приводу, воно супроводжувалось розпиленням газу дратівливої дії, що не було необхідним у обстановці, яку описали учасники конфлікту. Безумовно, ОСОБА_28 , яка розпилювала газ сльозоточивої та дратівливої дії, розуміла, що заклад припинить працювати і всі інші відвідувачі також змушені будуть терпіти дію газу та покинути заклад, оскільки від розпиленого газу знаходитись у приміщені буде неможливо. Тобто, дії ОСОБА_28 , були направлені на цілеспрямоване припинення нормальної роботи кафе і нормального спокійного відпочинку інших учасників. Викладене є ознаками хуліганства, а не злочину проти особи, яке на це вказує захист. Аналогічно, показання свідків та потерпілих підтверджують, що ОСОБА_6 , який з пістолетом бігав за ОСОБА_32 по кафе, усвідомлював, що у такий спосіб він самостверджується над присутніми і над потерпілим, шляхом прилюдного приниження останнього і шляхом демонстрації зброї, яку нібито готовий застосувати в будь-який момент. Обвинувачений ОСОБА_6 на очах у відвідувачів закладу неправомірно переслідував ОСОБА_32 , погрожував йому вбивством з пістолету, при цьому, потерпілий та оточуючі розуміли, що ОСОБА_29 застосовує зброю, що очевидно не є нормою поведінки в громадському закладі, де відпочивають відвідувачі закладу і де працював персонал закладу. Показання допитаних потерпілих та свідків свідчать, що обвинувачені розпочали конфлікт і вчинили хуліганські дії з надуманих незначних підстав, при цьому, вони розпилили газ дратівливої і сльозоточивої дії, прилюдно демонстрували зброю, погрожували потерпілому вбивством, бігали за ним, внаслідок чого всі відвідувачі вимушені були покинути заклад, а сам заклад і його персонал вимушені були припинити роботу кафе. Описані свідками і потерпілими факти підтверджують, що ОСОБА_29 і ОСОБА_28 вчинили саме хуліганство з застосуванням газового балончику та пістолету, які пристосовані для спричинення тілесних ушкоджень, їх дії були спрямовані не тільки відносно потерпілого, але й по відношенню до інших відвідувачів і персоналу закладу, які, відповідно, вимушено припинили відпочинок і роботу кафе. Свідки та потерпілі спростували показання обвинувачених проте, що ОСОБА_28 не розпилювала газ, а також про те, що ОСОБА_29 нібито намагався правомірно затримати ОСОБА_32 до приїзду поліції.

Доводи сторони захисту про те, що показання свідків і потерпілого ОСОБА_32 є суперечливими не відповідають дійсності. З врахуванням значного періоду, який минув з дня вчинення злочину (січень 2017), свідки і потерпілі природно не могли пам`ятати всіх деталей, але в цілому їх показання взаємодоповнюють одне одного, не містять істотних суперечностей, відтворюють всі обставини інкримінованих кримінальних правопорушень. Показаннями потерпілих та свідків спростовується версія обвинувачених про невинуватість.

Вина обвинувачених також доводиться письмовими документами, протоколами процесуальних дій та висновком експертизи.

Так, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14 січня 2017 року доводиться, що ОСОБА_4 після події звернувся до Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про погрозу вбивством, вчинення кримінального правопорушення щодо нього 13 січня 2017 року обвинуваченим ОСОБА_6 ( т.1 а.с. 3, 4 МДС).

Згідно довідок наркологічного кабінету Дунаєвецької ЦРЛ № 10 та № 11 від 14 січня 2017 року, ОСОБА_5 (записана по дівочому прізвищу ОСОБА_33 ) та ОСОБА_6 перебували в стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.с. 7,9 МДС).

Протоколом огляду місця події від 14 січня 2017 року та фотознімками встановлено місце вчинення кримінального правопорушення АДРЕСА_3 , приміщення кафе «Таверна», яке очевидно в робочий час є громадським місцем, тим паче у святкові дні, яким був день вчинення злочину (13 січня 2022 року «Старий Новий рік», «Василя») у ньому відпочивають клієнти закладу ( т.1 а.с. 25-37 МДС).

Протоколом перегляду відеозапису, вилученого у закладі, зафіксовано частину обставин злочину інкримінованого обвинуваченим. Так у протоколі зафіксовано, що на відеозаписі видно, як обвинувачений ОСОБА_6 з пістолетом в руках, а також ОСОБА_5 переслідують потерпілого ОСОБА_32 , який від них тікає через кухню. А після цього, персонал закладу (свідки) і відвідувачі тримаються за обличчя виходять з приміщення та провітрюють кафе (т.1 а.с.38-40 МДС.) Аналогічне слідує і з переглянутого у суді диску з відеозаписом (т.4а.с.115 МСП), який є належним доказом, вилучений у процесуальний спосіб, він містить обставини, які підлягають доказуванню тобто є належним і допустимим доказом. Цей доказ відкритий стороні захисту (т.1 а.с. 45, 90, 91 МСП). Суд вважає, що вина обвинувачених доводиться наданим відеозаписом, а тому обґрунтовує ним вину обвинувачених.

Згідно заяви від 18 січня 2017 року, ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції пневматичний пістолет, який використовував під час вчинення кримінальних правопорушень 13 січня 2017 року (т.1 а.с. 111 МДС). Протоколом огляду від 18 січня 2017 року та фотознімками зафіксовано, що предметом злочину був пневматичний пістолет марки А 111 (т.1 а.с. 112-114 МДС).

1 листопада 2022 року, під час огляду у суді, прокурор продемонстрував знаряддя злочину пістолет А-111№ НОМЕР_5 , його конструктивні особливості свідчили, що зовні цей пістолет є максимально схожий на бойову вогнепальну зброю, а тому у Лавського були всі підстави для реального сприйняття погрози вбивством. Речовим доказом доводиться вина обвинувачених, втому числі і ОСОБА_6 за ст. 129 КК України.

Доводи захисту про те, що пістолет вилучено у непроцесуальний спосіб є надуманими, оскільки свідок ОСОБА_34 повідомив у суді, що ОСОБА_29 залишив цей пістолет йому, а пізніше він віддав його в поліцію. 18 січня 2017 року, ОСОБА_6 , як власник пістолету дав дозвіл на його вилучення і видав цей пістолет (т.1а.с.111-114МДС). Отже, будь-яких істотних порушень процесуального законодавства слідчим не допущено, предмет злочину, як майно обвинуваченого було вилучене у ОСОБА_35 з його дозволу. Сторона захисту не надала доказів, що пістолет був підмінений слідчими органами чи належить іншій особі, а тому цей речовий доказ є належним і допустимим, ним доводиться вина обвинувачених. Показання свідків та процесуальні документи свідчать, що після вчинення злочину обвинувачений приховував знаряддя злочину (пістолет) у свого знайомого свідка ОСОБА_34 , а пізніше його видав. Твердження захисту про те, що суд не має права використати цей речовий доказ (пістолет) в обґрунтування вини обвинувачених (оскільки доказ нібито не відкривався стороні захисту при виконанні вимог ст.290 КПК) є надуманими, адже згідно протоколу ОСОБА_29 і Підгорній надавались для ознайомлення всі матеріали справи, а коли у справу вступили захисники у Дунаєвецькому районному суді їм надали для огляду вказаний речовий доказ про що свідчать письмові розписки адвокатів, бирка на речовому доказі з відповідним записом (т.1 а.с. 45, 90, 91 МСП).

Суд не бере до уваги доводи захисту про те, що пістолет нібито не придатний для стрільби, оскільки це немає правового значення для висунутого обвинувачення. Суд виходить з сприйняття потерпілим цього предмету, як реальної бойової вогнепальної зброї, якою можна спричинити смерть, а також обстановку за якої цей предмет був неочікувано для потерпілого використаний у громадському місті, що свідчило про зухвалу демонстрацію зброї і самоствердження над потерпілим під час її використання. Згідно висновку експерта № 10-Б від 02 лютого 2017 року, наданий на експертизу пістолет «А-111» № НОМЕР_5 , калібру 4,5 мм призначений для стрільби сферичними снарядами типу (ВВ) калібру 4,5 мм. Пістолет в наданому на експертизу вигляді, не придатний для стрільби лише тому, що у ньому відсутній газовий балон, але всі необхідні для пострілів частини були в наявності, взаємодіяли правильно, за наявності газобалону він здатний був стріляти. ( т.1 м.д.с.а.с.119-122). Таким висновком спростовується твердження Щерби і захисту, що пістолет був несправний, а тому ним ніби не неможливо було завдати шкоди здоров`ю оточуючим і потерпілому. При цьому, потерпілий не знав і не міг знати, що вказаний пістолет є газобалонним пістолетом, адже зовні цей предмет максимально подібний до вогнепальної зброї, а події відбувалися не очікувано і швидко для потерпілого, тому, очевидно, що ОСОБА_32 дійсно сприймав пістолет, як вогнепальну зброю, якою можна вбити людину.

Доводи захисту про те, що дії обвинувачених були природною реакцією на протиправну поведінку потерпілого ОСОБА_32 є невірними. Обвинуваченим нічого не загрожувало, вони не мали підстав застосовувати газ дратівливої дії та пістолет. Досліджені у суді докази підтверджують, що конфлікт розпочав не ОСОБА_32 , а обвинувачена ОСОБА_28 , яка в стані алкогольного сп`яніння підійшла до столу потерпілого і розпочала скандал з надуманого малозначного приводу. При цьому, ОСОБА_28 та Щерба раніше не були однією компанією з ОСОБА_32 , у них раніше не було неприязних відносин, Щерба взагалі не мав розмови з потерпілим, в закладі вони знаходились за різними столами, що свідчило про відсутність між ними спільних інтересів чи відносин, вони не були а ні ворогами, а ні друзями. Використовуючи малозначний привід, Підгорна та Щерба, протиставляючи себе присутнім вдалися до нахабного поводження, яке було поєднане з застосуванням насильства щодо потерпілого, порушенням відпочинку всіх присутніх громадян, зривом святкування Старого Нового року та свята «Василя» 13 січня 2017 року , а також з тривалим порушенням нормальної діяльності закладу. Викладене є ознаками особливої зухвалості і ознакою хуліганства.

Суд також враховує, що Щерба, у мирний час у громадському місці в присутності відпочиваючих, за поясом штанів носив пістолет призначений для стрільби сферичними снарядами типу (ВВ) калібру 4,5 мм, а обвинувачена ОСОБА_28 мала при собі балончик з газом сльозоточивої і дратівливої дії. Тобто, обвинувачені заздалегідь носили при собі предмети пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, скористалися ними під час вчинення хуліганських дій, що є кваліфікуючою ознакою складу злочину визначеного у ч.4 ст. 296 КК України.

Суд позбавлений можливості давати оцінку доводам сторони захист про недопустимість обшуку проведеного у житлі обвинувачених (через допущену в ухвалі слідчого судді описку в номері квартири), під час якого вилучено газовий балончик Терен-4М, балон до пістолета з кульками і магазином та коробкою від пістолету, оскільки прокурор не посилався на цей протокол обшуку, як на доказ, прокурор також не представляв до суду речові докази балон Терен 4М з газом сльозоточивої та дратівливої дії, пластикову коробку від газобалонного пістолета з балоном та кулями і відповідним магазином (т.1а.с. 133-150). Відтак, суд позбавлений можливості давати оцінку проведеному обшуку, речовим доказам і доводам захисту.

Суд вважає неналежним доказ висновок СМЕ від 17 січня 2017 року, оскільки при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено, тобто таким доказом не підтверджуються і не спростовуються обставини справи, які підлягають доказуванню (т.1 м.д.с.а.с.55). Такі висновки експерта не є обов`язковими для суду, тому, що експертиза проведена несвоєчасно, аж на 4-й день після події, очевидно, що дія сльозоточивого газу є скороминучою, а тому експерт не зафіксував слідів дії такого газу на очах потерпілого.

Твердження захисту про те, що у об`єднаному кримінальному провадженні не призначено групу прокурорів, не доручено розслідування слідчому є надуманими та не ґрунтуються на вимогах КПК, оскільки після об`єднання проваджень (т.1 а.с.165 МДС) за ч.1ст. 129 і ч.4ст. 296 КК України, група прокурорів і слідчий не змінились (т.1 а.с. 13,14,167-168 МДС), а тому вони вправі були продовжити досудове розслідування і збирати докази у об`єднаному кримінальному провадженні (т. 1а.с. 1,2, 10-14 65, 167-168МДС). У суду немає підстав вважати, що у провадженні не було визначено слідчих чи групу прокурорів, адже такі постанови є у матеріалах кримінального провадження (т.1а.с.13, 14 МДС). Подібні мотиви і позиція викладене у постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі N 490/10025/17 ( провадження N 51-6116 км 19), де захист також звертав увагу, що відсутні постанови, якими визначені слідчі та прокурор, які мали здійснювати досудове розслідування та процесуальне керівництво у провадженні.

Доводи сторони захисту про те, що слідчими органами кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч.4 ст. 296 КК України взагалі не розслідувалось не відповідають матеріалам справи, оскільки за цим фактом винесено відомості в ЄРДР (т.1 а.с.167-168 МДС), прокурором об`єднано кримінальні провадження за ч.1 ст. 129 і ч.4 ст. 296 КК України в одне провадження (т. 1а.с. 165МДС), викладене давало підстави проводити досудове розслідування і брати до уваги всі докази зібрані у об`єднаному провадженні. Слідчий під час розслідування одного провадження (за ч.1ст. 129 ККУ) не позбавлений виявляти та реєструвати нові кримінальні правопорушення (за ч.4ст. 296 ККУ) і розслідувати їх після об`єднання справ прокурором. Суд звертає увагу, що у період розслідування справи (січень 2017 року) процесуальне законодавство не вимагало від слідчого отримання у слідчого судді дозволу на використання доказів здобутих під час розслідування нетяжких злочинів (нині проступків) у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів, як цього нині вимагає ст.298-1 КПК України. Ця норма почала діяти набагато пізніше, а тому, у даному кримінальному провадженні рішення прокурора про об`єднання кримінальних проваджень давало право слідчому і прокурору використовувати докази здобуті у цих провадженнях на підтвердження вини обвинувачених. Тобто, суд вважає, що докази вини обвинувачених зібрані з дотриманням процесуального законодавства що діяв на той час, а твердження захисту про неналежність всіх доказів з зазначених причин є надуманим.

Оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, суд вважає, що дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 містять склад інкримінованого кримінального правопорушення і обвинувачені винуваті у його вчиненні.

Отже, ОСОБА_5 вчинила умисні дії, що виразилися в хуліганстві, тобто, грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_6 вчинив умисні дії, що виразилися в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України. Окрім цього, ОСОБА_6 умисними діями, що виразилися в погрозі вбивством, за обставин коли були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, тобто, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 129 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. З досудової доповіді слідує, що обвинувачені становлять середній рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а ризик вчинення повторних злочинів є також середнім (т.4а.с.212-221 МСП). Особи обвинувачених встановлені за офіційними документами (т.1 а.с.169, 186 МДС).
Обставини, що пом`якшують покарання є наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей (т.1а.с.202, 203 МДС). Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Доводи захисту про те, що ОСОБА_28 не проходила огляду на стан сп`яніння є надуманими, у довідці про стан сп`яніння прізвище ОСОБА_28 записано її попереднє прізвище - ОСОБА_36 , у довідці вірно вказано місце її проживання по АДРЕСА_1 , одночасно такий огляд проходив і її чоловік ОСОБА_6 , що також вказав цю адресу. З приводу невірно вказаного прізвища у документах, слідчий виніс постанову про уточнення анкетних даних, з якої слідує, що ОСОБА_33 і ОСОБА_19 є однією і тією ж особою (т.1а.с.15 МДС). Сама ж обвинувачена не оспорює що її доставляли в лікарню для огляду. В сукупності все це свідчить, що ОСОБА_28 проходила огляд на стан сп`яніння під попереднім прізвищем, в медичному закладі було зафіксовано, що вона безпосередньо після злочину перебувала в стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.7 МДС). Потерпілий і свідки стверджували, що обвинувачена мала явні ознаки сп`яніння. З врахуванням наведеного, суд вважає, що обвинувачена вчинила хуліганство в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили тяжкий злочин (ч.4 ст. 296 ККУ), а ОСОБА_6 вчинив ще й кримінальний проступок (ч.1ст. 129 ККУ), вони не судимі, виховують двох неповнолітніх дітей, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебувають, працездатні і здорові (т.1а.с.178-185; 194-203 МДС). Враховуючи наведене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 слід призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі зазначене у санкції ч.4ст.296 КК України. Водночас, з врахуванням тяжкості злочину, особи винних, які вперше притягуються до відповідальності, позитивно характеризуються, утримують двох неповнолітніх дітей, з врахуванням конкретних обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання, тому приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк, тобто, суд застосовує вимоги ст.75 КК України. При цьому, для дієвого контролю за поведінкою засуджених на них слід покласти обов`язки передбачені ст.76 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

За проступок передбачений ч.1 за ст. 129 КК України, ОСОБА_6 слід звільнити від покарання в силу вимог ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України вироком суду, адже минули строки давності з дня вчинення кримінального правопорушення визначені у ст. 49 КК України. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_6 у судовому засіданні 2 листопада 2022 року не дав згоди на звільнення його від кримінальної відповідальності після виконання судом вимог ч.ч.2,3 ст.285 КПК України, а тому його слід звільнити від покарання згідно ч.5 ст. 74 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди слід залишити без розгляду згідно заяви позивача.

Оскільки у справі щодо ОСОБА_6 проводилась експертиза, з засудженого слід стягнути на користь Держави судові витрати на залучення експертів (т.1 а.с.118 МДС).

Долю речових доказів у справі слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, знаряддя злочину (пістолет) слід конфіскувати, а відеозапис частини події злочину слід зберігати при матеріалах справи (т.1 а.с. 40, 124, 150 МДС; т.4 а.с.45 МСП).

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити їй покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Щербу ОСОБА_37 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання у виді шести місяців арешту. На підставі ст.49, ч.5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_6 від покарання призначеного за ч.1ст.129 КК України у виді шести місяців арешту.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на два роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази: пневматичний газобалонний пістолет марки «А111», № НОМЕР_5 - конфіскувати як знаряддя злочину; диск з відеозаписом подій у приміщенні кухні кафе «Таверна» - зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Держави судові витрати на залучення експерта в сумі 703,68 грн.

Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а обвинувачений, який утримується під вартою з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченим. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду ОСОБА_1