НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
01 листопада 2022 року Справа № 322/1290/16 Провадження № 1-в/322/28/22

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Запорізького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Різдвянка Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року по справі № 322/1290/16 за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

встановив:
До Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшло вищезазначене подання, в обґрунтування якого заявник зазначив таке.

За час перебування на обліку ОСОБА_4 характеризується негативно. На обліку перебував з 10.05.2017. Згідно зі ст. 76 КК України суд зобов`язав ОСОБА_4 протягом іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

За час перебування на обліку ОСОБА_4 неодноразово, без поважних причин не з`являвся на реєстрацію, а саме 01.10.2018, 10.12.2018, 28.01.2019, 04.02.2019 та 11.02.2019 p., за що йому були винесені застереження у вигляді письмового попередження. 11.02.2019 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області було направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду. Ухвалою суду від 06.05.2019 в задоволенні вказаного подання було відмовлено.

За час перебування на обліку ОСОБА_4 неодноразово скоював кримінальні правопорушення, за що 21.02.2020 Вільнянським районним судом Запорізької області було винесено ухвалу про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним спостереженням за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 309 КК України.

27.03.2020 для засудженого закінчився встановлений вироком суду іспитовий строк.

Виходячи з наведеного, заявник просив звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку та виконанням покладених на нього обов`язків.

В судове засідання представник органу пробації не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд подання за його відсутності.

Засуджений у судовому засіданні пояснив, що на теперішній час він проживає в с. Різдвянка Запорізького району Запорізької області та знаходиться на обліку у лікаря-психіатра, проте жодних підтверджуючих документів щодо стану свого здоров`я засуджений суду не надав.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, вважаючи його необґрунтованим, оскільки ОСОБА_4 під час іспитового строку вчинив нові кримінальні правопорушення.

Під час розгляду подання судом з`ясовано, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.02.2020 по справі № 322/1130/18 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 87780467) до ОСОБА_4 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним спостереженням Запорізької обласної психіатричної лікарні.

В ухвалі Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.02.2020 по справі № 322/1130/18 зазначено, що ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому діяння, а саме кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 309, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, але після їх вчинення захворів на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, а також скоїв суспільно небезпечні діяння, за які передбачено покарання ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162 КК України, в стані неосудності.

Згідно з ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.02.2020 по справі № 322/1130/18 ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, з кінця серпня по 03.09.2018, а кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, 04.09.2018, тобто в період іспитового строку, проте після їх вчинення, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 38 від 23.01.2019 почав виявляти ознаки тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, у зв`язку з чим він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до частини другої ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Згідно з частиною першою ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Разом з цим, за правилом частини третьої статті 78 КК України, у випадку вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, вчинення ОСОБА_4 в стані осудності нових кримінальних правопорушень під час іспитового строку виключає можливість його звільнення від призначеного покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року по справі № 322/1290/16.

За правилами ст. 515 КПК України: у разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу або в неї настав тимчасовий розлад психічної діяльності чи інший хворобливий стан психіки, які позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, суд на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів своєю ухвалою припиняє застосування примусових заходів медичного характеру (ч. 1);постановлення ухвали суду про припинення застосування примусових заходів медичного характеру є підставою для проведення досудового розслідування чи судового провадження (ч. 2); у разі засудження цієї особи до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців чи позбавлення волі час її перебування в медичній установі зараховується у строк відбування покарання (ч. 3).
Отже, подальше вирішення питання про призначення ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, має здійснюватися у разі відновлення кримінального провадження у порядку, передбаченому статтею 515 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що подання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 369 372, 392, 532, 537, 539, КПК України, суд

ухвалив:
1.В задоволенні подання Запорізького РС філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 відмовити повністю.

2. Повний текст цієї ухвали оголошено судом 04 листопада 2022 року о 08год. 30хв.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1