Справа № 584/100/22
Провадження № 1-кп/584/48/23
В И Р О К

Іменем України

17.01.2023 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

та учасників судового провадження :

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Путивль матеріали кримінального провадження № 0000007 від 10.01.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Путивль Сумської області, без визначеного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.01.2022 о 08:00 обвинувачений ОСОБА_4 пішов на цвинтар, що розташований по вул. Кролевецька в м. Путивль, для того, щоб відвідати місця поховання своїх батьків.

Так, 10.01.2022 о 08:30 обвинувачений ОСОБА_4 , після відвідання могили батьків, повертався додому та проходячи повз місце поховання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , помітив на вказаних могилах металеву огрожу. У цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 виник прямий умисел направлений на викрадення металевої секції надмогильної огорожі, для її подальшої реалізації як металобрухту.

В подальшому реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, 10.01.2022 о 08:30 здійснив наругу над могилою розташованою на цвинтарі, а саме: підійшов до місця поховання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та витягнув з надмогильних огорож 8 металевих дротів загальною довжиною 7,96 м.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 тримаючи в руках демонтовані металеві дроти від надмогильної огорожі, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, намагався покинути місце вчинення злочину, але з причин, що не залежали від його волі, а саме був помічений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_2 , яка на той час перебувала на цвинтарі, викинув дроти та втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 297 КК України - незакінчений замах на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого вчинене з корисливих мотивів.

За письмової згоди потерпілої ОСОБА_10 , яка не заперечувала проти укладення угоди про визнання винуватості з мотивів відсутності будь-яких претензій до обвинуваченого, 25.01.2022 між прокурором Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному кримінальному провадженні, за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального провадження, а також сторонами узгоджено, що йому буде призначене покарання за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст 297 КК України у виді обмеження волі на строк чотири роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши прокурора та захисника, які вважали можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченого, який свою вину у скоєному повністю визнав, підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згоден на призначення узгодженого виду покарання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В силу положень абзацу п`ятого ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч. 5 цієї статті укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим за висунутим обвинуваченням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 297 КК України, яке є тяжким злочином.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє характер цього обвинувачення, свої процесуальні права, наслідки укладення і затвердження угоди.

Підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним у суду немає, оскільки сторони засвідчили, що вони досягли домовленості, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 297 КК України, як незакінчений замах на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого вчинене з корисливих мотивів, кваліфіковані правильно.

Умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб, оскільки потерпілою надано письмову згоду на укладення такої угоди, а обвинувачений достатньо сприяв у проведенні кримінального провадження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до положень ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В силу вимог ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає характеру і тяжкості обвинувачення.

Дані про особу обвинуваченого (те, що він відповідно до положень ст. 89 КК України раніше не судимий, щиро розкаявся в скоєному та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення) свідчать про те, що узгоджене сторонами покарання може бути призначене цьому обвинуваченому та буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості може бути затвердженою.

На підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2231 грн. 06 коп.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468-469, 474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.01.2022 між прокурором Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000007 від 10.01.2022.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2231 грн. 06 коп.

Речові докази: вісім металевих дротів, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, - повернути потерпілій ОСОБА_10 та дозволити останній використовувати їх на власний розсуд, як законному власнику; слід низу підошви взуття, який відкопійований на гіпсовому зліпку, котрий передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, - знищити; одну пару чоловічих чобіт 45 розміру, чорного кольору, котрі передано на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 , - дозволити останньому використовувати на власний розсуд, як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1