Дата документу 22.02.2023 Справа № 335/464/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/464/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/168/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 22 лютого 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працевлаштованого, не маючого на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 17.01.2023 року слідчий СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 , звернувся з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, з метою подальшого збуту, у невстановлених досудовим слідством особи, часі та місці, придбав 120 згортків (різного кольору) з особливо небезпечними психотропними речовинами, серед яких 1 згорток, що містить психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,3458 г.

Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на збут особливо небезпечної психотропної речовини, для розкладання «закладок», зберігаючи при собі вищевказану особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено 15.01.2022 року, у невстановлений досудовим слідством час, вийшов з місця мешкання, а саме з квартири АДРЕСА_2 та прибув до будинку АДРЕСА_3 , де був затриманий співробітниками поліції.

О 13 годині 28 хвилин 15.01.2023 року, в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України, у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено 120 полімерних зіп-пакетів обмотаних липкими стрічками різних кольорів, з яких 1 (один) полімерний зіп-пакет, який був обмотаний липкими стрічками білого та червоного кольорів, з психотропною речовиною бежевого кольору, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,3458 г.

Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/108-23/597-НЗПРАП від 16.01.2023 року, у наданому на дослідження одному полімерному зіп-пакеті, знаходиться порошкоподібна речовина бежевого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якої склала 0,3458 г (в перерахунку на основну), що було вилучено 15.01.2023 року під час обшуку у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках затримання в порядку ст.208 КПК України, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Л. Толстого біля будинку 90.

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено.

16.01.2023 року органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 15.01.2023 року по 15.03.2023 року включно.

Встановлено ОСОБА_8 заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161040 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії запобіжного заходу.

У разі внесення застави і звільнення з-під варти ухвалено покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, яка визнана потерпілою чи свідком у кримінальному провадженні № 0000077 від 15.01.2023 року; носити електронний засіб контролю.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочину визнає повністю, не заперечує свою причетність до скоєння злочину, показав, що намагався заробити кошти на незаконному збуті психотропних речовин, які придбав у мережі інтернет магазину через незнайомих осіб, не намагався покинути місце скоєння злочину, був затриманий працівниками поліції, коли намагався здійснити закладки на місцевості, неодноразово пожалкував у скоєному, має намір проходити військову службу, готовий захищати свою батьківщину від нападу ворога. Таким чином, немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність та вчиняти злочин або переховуватись від слідства.

Крім того, слідчим суддею не було прийнято до уваги, що підозрюваний має місце постійного проживання, за яким проживає з батьками. Також підозрюваний ОСОБА_8 стверджує, що він співпрацює зі слідством у викритті злочинців, не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа якомога швидше закінчилась та він мав можливість продовжити спокійне життя.

Таким чином, ризики указані в клопотанні про обрання запобіжного заходу не доведені та не найшли свого підтвердження у суді, а ґрунтуються лише на припущеннях.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний та захисник підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягали на її задоволенні.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст.176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та вказаною нормою передбачені виключення, які, натомість, не стосуються обставин даного провадження.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, в правовій позиції Європейського суду з прав людини зазначено про те, що попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути "формою очікування" обвинувального вироку. Також Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Висновок слідчого судді про можливість застосування до ОСОБА_8 єдино можливого виду запобіжного заходу слід визнати помилковим.

При цьому, слід констатувати недостатнє врахування слідчим суддею вимог закону, з якими пов`язані питання застосування до особи запобіжного заходу та практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України є частиною національного законодавства.

На думку слідчого судді матеріали судового провадження за клопотанням слідчого дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину. Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

Між тим, наведені стороною захисту обставини не можуть залишатися без уваги суду у сукупності із іншими обставинами, з якими закон пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що слідчим та прокурором в клопотанні та під час судового засідання доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду та можливості незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження злочинної діяльності.

Разом з тим, встановивши зазначені обставини, суд не навів в ухвалі достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, не обґрунтував наявність обставин застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, визнавши наявним ризик переховування ОСОБА_8 не звернув уваги на недотримання ініціатором клопотання вимог ст.ст.132, 184 КПК України щодо обов`язку доведення доводів клопотання шляхом подачі певних доказів.

Ознайомившись із наданими до клопотання матеріалами, судова колегія приходить до висновку про недоведеність ризику переховування з боку підозрюваного ОСОБА_8 .

Викладені слідчим обставини на користь ризику переховування є лише міркуванням і носять характер припущень, а слідчий суддя такий ризик обґрунтував лише тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, що з урахуванням інших обставин слід визнати недостатньо переконливим.

Суд зобов`язаний проаналізувати особисті обставини заявника докладніше та навести на користь тримання його під вартою конкретні підстави, підкріплені доказами, що узгоджується із положеннями ст.196 КПК України.

Так, при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого не в повній мірі оцінив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки не визначив мету та цілі, які стоять за ним, а тому колегія суддів вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, особи підозрюваного ОСОБА_8 та практики Європейського суду з прав людини, а саме ст.5 Конвенції, згідно якої кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, підстав, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу за матеріалами справи не встановлено.

При вирішенні питання ризиків негативної поведінки з боку підозрюваного, апеляційна інстанція зауважує на змісті заявленого слідчим клопотанні.

Так, однією з підстав застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 орган слідства зазначав на ризик продовження злочинної діяльності, з чим судова колегія погоджується з огляду на кількість вилученої у підозрюваного речовини, щодо якої здійснюється експертне дослідження.

Разом з цим, апеляційна інстанція приходить до висновку, що застосований підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою занадто суворий та такий, що не відповідає ступеню встановленого ризику у даному кримінальному провадженні, якому можна запобігти шляхом застосування по відношенню до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу в умовах контролю за дотриманням покладених обов`язків.

Одночасно апеляційний суд у відповідності до ст.178 КПК України враховує те, що підозрюваний раніше не судимий, наявність у нього постійного місця проживання, за яким проживає разом з батьками, тобто має міцні соціальні зв`язки, відсутність в матеріалах даних про те, що підозрюваний здійснював спроби впливу на свідків. Також колегія суддів враховує вік підозрюваного, визнання останнім провини у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння останнього у розкритті цього злочину.

З огляду на сукупність наведених обставин, колегія суддів вважає, що зазначені слідчим в клопотанні доводи не дають підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів приходить до висновку, що належну поведінку ОСОБА_8 можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На думку колегії суддів, саме такий вид запобіжного заходу є адекватним превентивним заходом відносно підозрюваного.

Посилання прокурора в судовому засіданні на можливу зміну кваліфікації дій ОСОБА_8 , як на підставу застосування найсуворішого запобіжного заходу, є безпідставними, оскільки стороною обвинувачення не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам, крім того розгляд даного питання проводиться за обставин, існуючих на час розгляду та заявлених у клопотанні. При цьому, тяжкість кримінального правопорушення не можуть слугувати єдиною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати більш м`який запобіжний захід, знайшли своє підтвердження в апеляційній інстанції, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, що обумовлює задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави відносно ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 15 березня 2023 року включно, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; утримуватись від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти негайно.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що відповідно до вимог ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на відділ поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали направити слідчому СВ відділ поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4