Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/66/23
Єдиний унікальний №733/406/23
Вирок

Іменем України

13 квітня 2023 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ічнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000312 від 14.03.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с.Заудайка Прилуцького району , не заміжньої, жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

09 березня 2023 року в нічний час, близько 1-ї год. в умовах воєнного стану, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_5 та сторонніх осіб, викрала наручний годинник марки «CASIO» G-SHOCK 3229 , який лежав на підлозі в будинку, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1229 від 16.03.2023 становить 3050,00грн.

Внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальних збитків на суму 3050,00 грн.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся, шкода відшкодована шляхом повернення майна.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала, щиро розкаялася та показала, що 09 березня 2023 року близько 01 год. вона викрала годинник, який належав ОСОБА_5 , та підтвердила усі фактичні обставини, які викладені у обвинувальному акті.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився , надав заяву про розгляд справи у його відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої немає.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України. В судових дебатах просив призначити покарання для ОСОБА_4 у виді позбавлення волі з випробуванням.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового

розслідування, в апеляційному порядку, суд дійшов висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80, відповідно).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченій роз`яснено.

Оскільки обвинувачена визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченої, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Відповідно до частини 1статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, раніше не судима, не заміжня, офіційно не працююча, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Обставини , які обтяжують покарання відсутні.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючі покарання обставини, особу ОСОБА_4 , її ставлення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі.

Суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та, з метою

забезпечення належної поведінки обвинуваченої, у період його дії на неї слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для її виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався і підстав для його застосування суд не вбачає.

Процесуальні витрати , які підлягають стягненню з обвинуваченої згідно ст. 124 КПК України відсутні .

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставіст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо вона протягом випробувального строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Згідност.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: годинник, марки «CASIO» G-SHOCK 3229, залишити потерпілому ОСОБА_5 , який знаходиться у нього на відповідальному зберіганні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1