Справа № 442/3017/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/958/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.10.2022 року, у кримінальному провадженні № №0000113 відносно ОСОБА_6 та інших обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч. 3 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановила:

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.10.2022, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10.12.2022 року. В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати дане рішення так як воно є безпідставним та незаконним у зв`язку з тим, що злочину за ч.2 ст. 187 КК України він не вчиняв, вини у даному злочині не визнає, обвинувачення є необгрунтованим, невмотивованим та безпідставним. Все обвинувачення ґрунтується на показах потерпілого, який під час злочину вживав алкоголь.

Апелянт зазначає, що до взяття його під варту він навчався у Дрогобицькому коледжі нафти та газу і перебував на державному утриманні як сирота. Навчання йому до 23 років безкоштовне і він бажає отримати освіту та диплом. Має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції, з врахуванням доводів всіх учасників процесу, мотивував свою ухвалу, про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тим, що на даний час ризики, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу, які передбачені у ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Так, суд першої інстанції відзначив, що на даний час існують ризики і вони не зменшилися щодо характеру обставин, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле обвинуваченого, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством. Суд врахував практику Європейського суду по цьому питанню.

Учасники процесу були належним чином повідомленні про розгляд справи, однак по технічним причинам через відсутність світла у слідчому ізоляторі та неполадки з інтернет зв`язком вийти на відеоконференцію з учасниками процесу не було можливості.

З врахуванням фактичних обставин справи та воєнного стану введеного в Україні колегія суддів вважає за можливе здійснення даного судового засідання без учасників процесу.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали контрольного провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суддя суду першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 дотримався та врахував положення вищенаведених норм процесуального закону дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням злочину, інкримінованого ОСОБА_6 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з матеріалами контрольного провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч. 3 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі. Судом першої інстанції при прийнятті рішення було враховано всі обставини справи, крім того враховано стадію кримінального провадження, зокрема те, що розгляд кримінального провадження триває, таке продовження є виправданим та доцільним і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів.

Ураховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Як вбачається з клопотання про продовження строку тримання під вартою, таке відповідає вимогам ст. 199 КПК України, зокрема містить у собі короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, з посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини , і посилання на ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу, та обґрунтування того, що такі продовжують існувати та не зменшилися , обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи обвинуваченого про те, що він злочину за ч.2 ст. 87 КК України не вчиняв є предметом судового розгляду суду першої інстанції по суті справи та не є в компетенції суду апеляційної інстанції на даній стадії розгляду кримінального провадження.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Ураховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.10.2022 року, у кримінальному провадженні № №0000113 відносно ОСОБА_6 та інших обвинувачених, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч. 3 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: