Справа № 461/215/23
Провадження № 1-кс/461/407/23
У Х В А Л А
20.01.2023 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Чемерівці, Чемеровецького р-ну Хмельницької обл., яка проходить військову службу на посаді начальника клініки лабораторної діагностики ВМКЦ Західного регіону, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 368 КК України, -
Прокурор та слідчий у судовому засіданні подане клопотання підтримали, просили таке задовольнити та зазначили, що ризики є обґрунтованими і процесуально мотивованими.
Підозрювана ОСОБА_4 та її захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_6 у судовому засіданні проти клопотання заперечили. Зокрема зазначили, що наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведена. Також зазначили, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем праці. Просили застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 31 від 28.04.2020, полковника медичної служби ОСОБА_4 призначено на посаду начальника клініки лабораторної діагностики Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (далі ВМКЦ Західного регіону).
Відповідно посадової інструкції ОСОБА_4 , затвердженої начальником ВМКЦ Західного регіону ОСОБА_10 , крім іншого, начальник клініки лабораторної діагностики ВМКЦ Західного регіону являється начальником структурного підрозділу медичного закладу та належить до професійної групи «керівники»; начальнику клініки лабораторної діагностики підпорядковується середній та молодший медичний персонал, лікарі та завідувачі підрозділів. Начальник клініки лабораторної діагностики здійснює: керівництво клінікою та її діяльністю, підпорядкованим медичним персоналом; організовує діагностичну та адміністративно-господарську діяльність клініки, співпрацює з усіма підрозділами центру; забезпечує і організовує своєчасне обстеження хворих на рівні сучасних досягнень медичної науки і практики, наявних для цього в ВМКЦ Західного регіону реальних можливостей; забезпечує своєчасне отримання та зберігання реактивів, спирту, токсичних препаратів, хімічних реактивів, які підлягають кількісному обліку, володіє інформацією про розмір витрат, вивчає об`єм їх придбання на основі аналізу діяльності клініки; за планом центру проводить виїзди у військові частини для надання допомоги в організації діагностичної роботи; виконує інші службові обов`язки визначені посадовою інструкцією. Начальник клініки лабораторної діагностики має право віддавати розпорядження завідувачам, лікарям-лаборантам, лаборантам, молодшим медичним сестрам у відповідності з рівнем їх компетентності, кваліфікації, контролювати виконання розпоряджень. За порушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, начальник клініки лабораторної діагностики несе відповідальність в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України.
Згідно Положення про Військово-медичний клінічний центр Західного регіону, затвердженого наказом командувача Медичних сил Збройних Сил України №175 від 18.10.2021, ВМКЦ Західного регіону є бюджетною установою, розпорядником коштів третього рівня.
Таким чином, проходячи службу на зазначеній посаді ОСОБА_4 займає в державній установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій і відповідно до Примітки 1 ст. 364 КК України,є службовою особою.
Разом з цим, обіймаючи посаду начальника клініки лабораторної діагностики ВМКЦ Західного регіону ОСОБА_4 являється керівником структурного підрозділу та відповідно до Примітки 2 ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Незважаючи на свою обізнаність з вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 використала свої службові повноваження у злочинних цілях за наступних обставин.
Так, 18 жовтня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, до ОСОБА_11 звернувся військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 м. Яворів ОСОБА_12 , для отримання консультації з приводу стану його здоров`я. В свою чергу ОСОБА_11 перебуваючи за місцем здійснення своєї діяльності, а саме у приміщенні Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, що по вул. Личаківська, 26 у м. Львові, під час розмови з ОСОБА_12 запропонував йому за винагороду у розмірі 4300 доларів США посприяти у вирішенні питання щодо визнання ОСОБА_12 обмежено придатним до військової служби за станом здоров`я, з метою проходження останнім у подальшому військової служби у військових частинах, які безпосередньо не приймають участь у бойових діях.
Тоді ж, у ОСОБА_11 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 за сприяння у вирішенні питання щодо визнання ОСОБА_12 обмежено придатним до військової служби за станом здоров`я, з метою проходження останнім у подальшому військової служби у військових частинах, які безпосередньо не приймають участь у бойових діях.
З метою реалізації свого злочинного умислу, під час зазначеної розмови ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 про необхідність передачі йому першої частини обумовленої суми неправомірної вигоди, а саме грошових коштів в розмірі 300 доларів США, та повідомив, що тільки у такому випадку розпочнеться оформлення ОСОБА_12 відповідних документів.
ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що у разі непогодження на висунуті ОСОБА_11 протиправні умови, він не зможе повною мірою реалізувати свої законні права щодо отримання висновку військово-лікарської комісії про визнання його обмежено придатним за станом здоров`я та, не бажаючи у зв`язку з цим настання для себе негативних наслідків, був змушений погодитися на його пропозицію.
Однак, розуміючи незаконність зазначених умов та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, ОСОБА_12 , 18.10.2022 звернувся із заявою до правоохоронних органів, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_11 та можливих його спільників.
Після цього, ОСОБА_12 почав діяти під контролем правоохоронних органів.
Так, 22.10.2022, близько 12.15 год. відповідно до попередньої домовленості із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 прибув до ВМКЦ Західного регіону, що по вул. Личаківська, 26 у м. Львові. В ході зустрічі із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 надав останньому свою медичну картку, в якій ОСОБА_11 зробив запис щодо необхідності проходження стаціонарного лікування в Комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих імені Ю. Липи, що розташований в м. Львів Винники, вул. Івасюка, 31». Після чого, ОСОБА_11 діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення, сказав ОСОБА_12 надати йому грошові кошти в сумі 300 доларів США.
ОСОБА_12 , діючи під контролем правоохоронних органів, виконуючи незаконні вказівки ОСОБА_11 , передав останньому в руки грошові кошти предмет неправомірної вигоди у сумі 300 доларів США.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, ОСОБА_11 , залучивши у невстановлений органом досудового розслідування період часу, але не пізніше 18.10.2022, до протиправної діяльності начальника клініки лабораторної діагностики ВМКЦ Західного регіону ОСОБА_4 , яка є його дружиною, домовившись з нею про подальші скоординовані дії, спрямовані на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 , сконтактував останнього з ОСОБА_4 , надавши йому її мобільний номер та роз`яснив при цьому, що вона буде займатись документами ОСОБА_12 на час його відсутності.
17.01.2023 ОСОБА_11 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_12 , щоб він 18.01.2023, в період часу з 09.00 год. по 10.00 год. прибув до ВМКЦ Західного регіону, що по вул. Личаківська, 26 у м. Львові, та передав другу частину неправомірної вигоди, а саме грошові кошти в сумі 3700 доларів США його дружині ОСОБА_4 .
В свою чергу, ОСОБА_12 18.01.2023 близько 09.50 год. відповідно до попередньої домовленості із ОСОБА_11 , прибув до ВМКЦ Західного регіону, що по вул. Личаківська, 26 у м. Львові, де пройшовши у службовий кабінет №8 начальника клініки лабораторної діагностики ВМКЦ Західного регіону ОСОБА_4 , повідомив останній, що прибув від ОСОБА_11 , на що остання запевнила його, що їй про все відомо,
та простягла йому свій блокнот, у який ОСОБА_12 поклав предмет неправомірної вигоди у сумі 3700 доларів США (згідно з офіційним курсом НБУ станом на 18.01.2023 еквівалентно 135 272 гривень), таким чином ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , одержала неправомірну вигоду за сприяння у вирішенні питання щодо визнання ОСОБА_12 обмежено придатним до військової служби за станом здоров`я, з метою проходження останнім у подальшому військової служби у військових частинах, які безпосередньо не приймають участь у бойових діях.
Після цього, предмет неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 3700 доларів США вилучений під час санкціонованого обшуку службового кабінету №8 начальника клініки лабораторної діагностики ВМКЦ Західного регіону, а ОСОБА_4 затримана працівниками правоохоронних органів, у порядку ст. 208 КПК України.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
18.01.2023 року о 14:40 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18.01.2023 останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
-заявою ОСОБА_12 від 18.10.2022 про вчинення кримінального правопорушення;
-протоколами допиту свідка ОСОБА_12 згідно з якими, він повідомив про обставини вчинення ОСОБА_11 та ОСОБА_4 вищеописаних неправомірних дій;
-протоколами огляду та ідентифікації грошових коштів;
-протоколами проведення обшуків від 18.01.2023;
-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.
Враховуючи зазначене, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що: наявні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; вік підозрюваної ОСОБА_4 дозволяє застосування до неї запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі; у разі визнання винною ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років;
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Враховуючи зазначене, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України: тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням свого службового становища поєднане з вимаганням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 , покладених на неї процесуальних обов`язків, як підозрюваної, щодо неї необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З врахуванням статті ст.178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 працездатна, раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали утриманню її в слідчому ізоляторі, не хворіє.
Оцінюючи особу підозрюваної та інкримінований їй злочин, слідчий суддя приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування щодо неї запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, а саме ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із корупцією та у разі визнання винним, останньому загрожує показання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з конфіскацією майна, без альтернативи призначення іншого покарання і це може стимулювати підозрюваної до втечі. Також ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, даний ризик обґрунтовується тим, що посада, яку обіймає ОСОБА_4 , надає їй можливість доступу до документів, які мають важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а також можливість підробити документи з метою створення собі штучного алібі непричетності до вчинення інкримінованого їй злочину, а також враховуючи те, що вказаний тяжкий корупційний злочин вчинений з використанням своєї посади, на даний час органом досудового розслідування ще не допитано свідків та не вилучено усіх документів, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення. Разом з цим, слід зазначити, що до дня отримання матеріалів цього клопотання та додатків до нього підозрювана ОСОБА_4 не мала доступу до матеріалів досудового розслідування та їй не було відомо про докази, якими володіє сторона обвинувачення, а відтак в подальшому, з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності підозрювана може знищити, сховати або спотворити речі та документи, речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється. Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України), такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Зокрема, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності підозрювана ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_12 , з метою зміни ним показань або відмови від раніше наданих показань, а також на військових посадових осіб ВМКЦ Західного регіону, показання яких можуть мати важливе значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні. Разом з цим, у кримінальному провадженні буде призначено ряд експертиз, а відтак підозрювана ОСОБА_4 , з метою створення перешкод слідству та встановленню об`єктивної істини у справі, з метою подальшого уникнення від передбаченої законом відповідальності може незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні. Окрім цього, зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину безпосередньо у зв`язку із займаною посадою, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, діяла в умовах конспірації, наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може продовжити вчиняти аналогічні корупційні кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, при вирішенні питання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який одружений має на утримання дружину та дитину з інвалідністю, позитивно характеризується за місцем роботи. Разом з тим, суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існує ризик, передбачений статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеним у клопотанні.
При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб вчинення злочину підозрюваним, наявність вищевказаного ризику, передбаченого, статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Таким чином, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків.
Враховуючи особу підозрюваної, а також те, що розмір застави повинен достатньо мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї, приходжу до висновку, що необхідним для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї КПК України обов`язків, слід обрати розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720, 00 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.
Абзацом 2 ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що в ухвалі судді зазначаються, які обов`язки з передбачених ст.194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.
На підставі вказаного, вважаю необхідним визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваній ОСОБА_4 у випадку внесення нею або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.
Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193, 194, 201 КПК України, слідчий суддя,-
клопотання задоволити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з утриманням її у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».
Строк дії ухвали становить шістдесят днів, тобто до 19.03.2023 року включно.
Визначити заставу у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720,00 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України
Встановити ОСОБА_4 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком на два місяці з моменту внесення такої:
1) прибувати до старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_7 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
2) не відлучатися з Львівської області без дозволу старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_7 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду;
3) повідомляти старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_7 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 20.01.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1