Єдиний унікальний номер №943/1385/22
Провадження №1-кс/943/3/2023
23 лютого 2023 року м. Буськ
Слідчий суддя Буського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Буська скаргу адвоката щодо невнесення відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 270-1, 356 КК України,
До Буського районного суду Львівської області звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 . Скаргу мотивує тим, що у ВП № 2 було зареєстровано його заяву про умисне руйнування власного будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , метою якого є стягнення аліментів зі своїх двох дорослих синів для поліпшення свого матеріального стану. Однак, така заява не була внесена до ЄРДР. Окрім того в заяві порушено було питання про внесення відомостей за ст. 356 КК України, як самоправство .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подану скаргу. Надав пояснення аналогічні доводам, викладеним в скарзі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, незважаючи на повідомлення про час і місце судового засідання. Проте, в силу вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши доводи скаржника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді, полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Статтею 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, у тому числі, визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Зазначений перелік є вичерпним та більш широкому тлумаченню не підлягає.
У відповідності до вимог частини третьої статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно частини першої статті 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).
Відповідно до статті 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Обов`язковими елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є кримінальним правопорушенням.
Системний аналіз положень наведених норм законодавства свідчить про те, що підставами для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, підтверджують реальність конкретної події злочину, яка має бути очевидною і не викликати сумнівів. Тобто сама заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей до ЄРДР та для початку досудового розслідування і вказана заява (повідомлення) має містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Відповідно до пункту 2 глави 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події такого (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Системний аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні і такі заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Однак, як убачається зі змісту поданої скарги та долучених до неї матеріалів, що 20 жовтня 2022 року адвокат ОСОБА_3 звернувся із заявою про кримінальне правопорушення до ВП № 2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області та порушував питання про внесення відомостей в ЄРДР щодо ОСОБА_5 . Однак, під час розгляду скарги судом було встановлено, що шкоди майну його довіритель не завдано, тобто право довірителів адвоката ОСОБА_3 не порушено.
Ураховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 26, 214, 303, 304, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про невнесення відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 270-1, 356 КК України відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1