Справа № 331/5102/22
Провадження № 1-в/331/14/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя клопотання про умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя звернувся адвокат засудженого ОСОБА_4 . ОСОБА_5 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 відбуває покарання відповідно до вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 року по справі №191/701/22, яким була затверджена угода про визнання винуватості, яка була укладена між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військової та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .. Вироком ОСОБА_4 було призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 409 КК України.

Адвокат вказує, що строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховується з 25.03.2022 року, таким чином останній на дату звернення до суду із клопотанням відбув ѕ частини строку покарання. За період відбування покарання ОСОБА_4 характеризується позитивно, стягнень не має, дотримується встановлених правил поведінки. Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється у вчиненому. На даний час ОСОБА_4 перебуває в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

У судовому засіданні адвокат підтримала подане клопотання, зауважила, що ОСОБА_4 довів своє виправлення, а тому його можливо звільнити умовно-достроково від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання адвоката, та просив їх задовольнити. Вказав, що повністю усвідомив свою протиправну поведінку, кається за скоєне. Також зазначив про те, що готовий продовжувати службу, є навченим військовослужбовцем, а тому немає жодних підстав продовжувати тримати його під вартою. Щодо отриманих під час перебування у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» стягнень, зазначив, що отримав їх лише тому, що у ті дні був черговим по камері, а особисто не має відношення до них.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання адвоката засудженого, посилаючись на необґрунтованість клопотання. Зазначає про те, що під час перебування в установі попереднього ув`язнення засуджений отримав два стягнення, заохочень немає, до праці не залучався, а тому відсутні визначені законом підстави для застосування до нього положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення.

Представник ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Просив відмовити в задоволенні клопотання. Також надав відповідні копії матеріалів особової справи засудженого, необхідні для вирішення клопотання по суті.

Судом на підставі вивчення письмових доказів, доданих до клопотання та досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого встановлено наступне.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 року (справа №191/701/22, провадження №1-кп/191/220/2022) затверджена угода між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .. ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України та з урахуванням ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. Строк покарання рахується з 25.03.2022 року, з часу затримання. Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 року набрав законної сили 29.12.2022 року.

Відповідно до матеріалів особової справи, ОСОБА_4 утримується з 25.03.2022 року в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», до праці не залучався, доходів не мав, психо-емоційний стан задовільний, соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом отримання передач. Має два стягнення, а саме 01.06.2022 року догана, вилучено мобільний телефон, та 08.12.2022 року ДІЗО на 5 діб, вилучено 3 (три) літри рідини з ознаками бродіння.

Кінець строку відбування покарання 25.03.2023 року.

Вказані фактичні обставини учасниками провадження не заперечувались.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, вирішує питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання .

Відповідно до норми ч. 2 ст. 539 Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу

Згідно зі ст.81КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.

За роз`ясненнями у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 №2 умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, з вищенаведених статей випливає, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Дослідивши всі наявні матеріали. Суд приходить до наступних висновків.

Згідно матеріалів особової справи, ОСОБА_4 засуджений за вчинення тяжкого військового злочину. Засуджений на дату звернення до суду із клопотанням відбув ѕ призначеного покарання.

У судовому засіданні засуджений пояснив, що повністю визнав свою провину та розкаявся, у зв`язку із чим ним і була укладена угода про визнання винуватості із прокурором. Також заявляв про те, що після звільнення повернеться до проходження військової служби, оскільки має певну підготовку та бойовий досвід, а тому його участь у відсічі збройній агресії буде корисною.

Однак, плани засудженого повернутися до військової служби та визнання вини, не можуть бути єдиними підставами застосування пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від призначеного покарання. Суд також повинен побачити зразкову поведінку засудженого, що буде свідчити про його виправлення, та готовність слідувати певним суспільним правилам.

Натомість матеріали особової справи свідчать про те що за час перебування засудженого у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», він має два не погашених стягнення, заохочень не має, з клопотанням про залучення його до праці не звертався..

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заохочувальної норми у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись вимогами ст.81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2022 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 18.01.2023 року о 15-00 годині.

Суддя ОСОБА_1