Провадження № 1-кс/537/222/2023
Справа № 537/1263/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2023 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

установив:

На адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 відповідно до якого, останній просить скасувати арешт на майно, який був накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.02.2023 в кримінальному провадженні №0000053 від 14.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме на автомобіль ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, перебуває кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000053 від 14.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. В лютому 2023 прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.02.2023 дане клопотання було задоволено та накладено арешт на вищесказане майно з позбавленням права на розпорядження транспортним засобом. Підставою для вилучення даного майна було те, що у працівника поліції виникли сумніви стосовно того, що вищевказане свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу має ознаки підробки. В даному кримінальному провадженні була проведена судова технічна експертиза, відповідно до висновку, якої свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу не має ознак підробки. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу є ОСОБА_7 , але на момент вилучення транспортного засобу ним керував ОСОБА_5 на законних підставах, а тому він є законним володільцем даного майна та має право на звернення до суду з клопотанням про зняття арешту.

В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі та просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.02.2023.

Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в судовому засіданні надала копію постанови від 28.03.2023 про закриття кримінального провадження №0000053 та не заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки потреба в накладенні арешту відпала.

Заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області здійснювало досудове розслідування кримінального провадження №0000053 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.02.2023 клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про арешт майна задоволено. Накладено арешт на речові докази по кримінальному провадженню №0000053 від 14.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 оформлене на ім`я ОСОБА_7 та автомобіль ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 ., які були вилучені в ході огляду місця події за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Шевченка, буд. 27.

Постановою дізнавача СД ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області від 28.03.2023 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 14.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, долю речових доказів не вирішено.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що в накладені арешту відпала потреба, оскільки кримінальне провадження в рамках якого накладався арешт закрите, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 9, 170, 174, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.02.2023 на речові докази по кримінальному провадженню №0000053 від 14.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 оформлене на ім`я ОСОБА_7 та автомобіль ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1