Справа № 456/3292/17
Провадження № 1-кс/456/209/2023
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

10 березня 2023 року Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого і прокурора вчинити дії за результатами розгляду скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування,

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить суд зобов`язати слідчого і прокурора вчинити дії за результатами розгляду скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування, а саме: зобов`язати слідчого та прокурора відповідно до вимог ст.ст.28, 303 КПК України прийняти процесуальне рішення по справі в конкретний процесуальний строк, повідомити про хід досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0001787, та які вчинено процесуальні дії, надати результати допитів, запитів і перевірок, які були проведені з 08.12.2023 для ознайомлення, винести окрему ухвалу щодо бездіяльності органів прокуратури і досудового слідства.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за скаргою з наступних підстав.

У частинах 1, 2 статті 55 Конституції України проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той час, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

За приписами ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу

Як на правову підставу для подання скарги, ОСОБА_2 покликається на правові приписи ст.ст.28, 303 КПК України.

За змістом ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

В той же час, відповідно до ч.1 ст.308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Положеннями ч.2 ст.308 КПК України визначено, що прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

КПК розрізняє такі поняття як «рішення» (прокурора) та «повідомлення» (прокурора), яке є процесуальною дією (статті 110 та 111 КПК відповідно).

Повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої, зокрема, прокурор повідомляє певного учасника кримінального провадження про прийняте процесуальне рішення (частина 1 статті 111 КПК).

Процесуальними рішеннями є всі рішення прокурора . Рішення прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК, а також коли прокурор визнає це за необхідне (частини 1 та 3 стаття 110 КПК). Одним з обов`язкових елементів постанови є мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК (пункт 2 частини 5 статті 110 КПК).

Дійсно, положеннями статті 308 КПК прямо не передбачено обов`язок прокурора вищого рівня приймати за результатами розгляду по суті скарги рішення у формі постанови. Проте виходячи з аналізу статей 110, 303, 308 КПК та враховуючи те, що: (1) у провадженнях за скаргами на рішення прокурора в порядку пункту 9-1 частини 1 статті 303 КПК предметом оскарження є у тому числі обґрунтованість та вмотивованість рішення прокурора вищого рівня щодо розумності строків досудового розслідування; (2) відмова прокурора в задоволенні скарги потребує наведення мотивів відхилення доводів скарги; (3) іншої форми рішення, яке б містило відповідні мотиви, окрім постанови, КПК не передбачено - рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування має бути викладене у формі постанови.

Такий висновок Суду не суперечить правовій позиції Верховного Суду про те, що КПК не вимагає щоб кожне рішення, яке приймається у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи, викладалося у формі постанови (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 490/10025/17). Такий висновок Верховний Суд зробив, виходячи, зокрема, з того, що (1) нормами КПК прямо не передбачено прийняття керівником прокуратури рішення у формі постанови [про призначення прокурора (групи прокурорів)], (2) таке рішення приймається в межах реалізації організаційних повноважень та (3) його прийняття не потребує відповідного мотивування в контексті вимог частини 5 статті 110 КПК. На відміну від зазначеної вище справи у цьому провадженні рішення прокурора вищого рівня потребує наведення відповідних мотивів та його зміст має досліджуватися на предмет відповідності КПК у разі оскарження такого рішення на підставі пункту 9-1 частини 1 статті 303 КПК.

Отже, у розумінні пункту 9-1 частини 1 статті 303 КПК під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення прокурора, прийняте у формі постанови, про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування.

В даному випадку, за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 15.02.2023, прокурор жодного процесуального рішення не прийняв.

Враховуючи, що процесуальне рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги щодо недотримання розумних строків у кримінальному провадженні не приймалось, предмет оскарження у відповідності до положень п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України відсутній.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя зауважує, що скаржник просить слідчого суддю прийняти рішення за його скаргою, а саме: зобов`язати слідчого та прокурора відповідно до вимог ст.ст.28, 303 КПК України прийняти процесуальне рішення по справі в конкретний процесуальний строк, повідомити про хід досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0001787, та які вчинено процесуальні дії, надати результати допитів, запитів і перевірок, які були проведені з 08.12.2023 для ознайомлення, винести окрему ухвалу щодо бездіяльності органів прокуратури і досудового слідства. Однак прийняття таких рішень слідчим суддею правовими приписами КПК України не передбачено.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого і прокурора вчинити дії за результатами розгляду скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування.

При цьому слід роз`яснити скаржнику, що слідчий суддя наділений повноваженнями, які регламентовано правовими приписами КПК України, і вправі зобов`язати уповноважену особу вчинити дію лише у спосіб, та в порядку, передбаченому нормами статті 303 КПК України. У випадку, якщо скаржник вважає, що органом досудового розслідування та прокуратури порушено розумні строки проведення досудового розслідування, він вправі оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування, а рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, оскаржити до слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 303, ч.4 ст. 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого і прокурора вчинити дії за результатами розгляду скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня одержання заявником копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1