УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 ,

представника підрозділу з ювенальної превенції ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , подане у кримінальному провадженні 201/10436/22 (пр. № 1-кп/201/942/2022), відомості про яке 10 листопада 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001613, стосовно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Родинське Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбачено ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , так як раніше встановлені судом ризики не перестали існувати та не зменшилися, водночас більш м`який запобіжний захід не здатен їх усунути, оскільки обвинувачені можуть намагатися переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Водночас прокурор просила суд при продовженні запобіжного заходу враховувати репутацію обвинувачених, які не мають офіційних джерел доходу, належного батьківського нагляду та вчинили корисливий злочину в умовах воєнного стану.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисники під час розгляду заявленого клопотання прокурора не погодилися з доводами сторони обвинувачення щодо продовження строків тримання під вартою, вважаючи, що забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, у тому числі враховуючи їх неповнолітній вік, можливе шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

Законний представник неповнолітніх обвинувачених залишила вирішення питання щодо продовження строків тримання під вартою на розсуд суду.

Представник підрозділу з ювенальної превенції підтримав клопотання прокурора, наполягаючи на його задоволенні.

Заслухавши думки та мотиви учасників судового провадження щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить таких висновків.

Згідно з ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року по справах №№ 201/8981/22, 201/8980/22 стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 січня 2022 року. Під час судового провадження в суді першої інстанції 27 грудня 2022 року було постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до 24 лютого 2023 року.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також розглянувши доводи учасників кримінального провадження з цього приводу, суд дійшов переконання про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та продовженні обвинуваченим даного виду запобіжного заходу, на цій стадії кримінального провадження під час судового провадження в суді першої інстанції не перестали існувати та не зменшилися. Зокрема ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжують обвинувачуватися у вчиненні тяжкого злочину проти власності, судовий розгляд щодо якого ще не завершений, а отже, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів, а також характер інкримінованих обвинувачень і суворість можливого покарання, що загрожує відповідним особам у разі визнання обвинувачених винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються, це вже само по собі може бути мотивом та підставою для ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії»), та, без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, перебуваючи на свободі, вжити заходів для перешкоджання здійсненню правосуддя та досягнення дієвості цього провадження шляхом вжиття спроб, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються останні, що виправдовує їх подальше тримання під вартою та свідчить про неможливість зміни останнім запобіжного заходу на жодний із більш м`яких, які, на думку суду, не зможуть забезпечити виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, у зв`язку з чим слід продовжити строк тримання обвинувачених під вартою.

Роблячи висновок про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що обвинувачені можуть їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано продовжує існувати, а отже це виправдовує подальше тримання під вартою, у зв`язку з чим строки тримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою підлягають продовженню.

Також, розглядаючи доцільність подальшого тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 під вартою, суд враховує обставини передбачені у ст. 178 КПК України, які є актуальними, проте не вирішальними при застосуванні запобіжного заходу, зокрема тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років у разі визнання обвинувачених винуватими у злочині, у вчиненні якого вони обвинувачуються, а також можливість остаточного призначення покарання за сукупністю вироків одному з обвинувачених ОСОБА_5 , який має не погашену та не зняту судимість, репутацію обвинувачених, їх неповнолітній вік, а також відсутність достовірної інформації, що позитивно характеризує обвинувачених, оскільки в обстоювання доброчесної репутації останніх не надано жодних доказів про наявність у них постійного місця проживання, роботи, навчання, розміру доходу, що відповідно створює негативну репутацію про них, а також свідчить про відсутність у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим доводить наявність встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені в ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на них процесуальних обов`язків.

Водночас суд не може не зважати на підвищену суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачень, зокрема проти власності грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного або надзвичайного стану, а ОСОБА_5 також за кваліфікуючою ознакою повторності.

Таким чином застосований до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останніх, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини у свої сукупності свідчать про наявність ризиків визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину проти власності є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, які будуть на них покладені у разі внесення застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 56 000 грн, а ОСОБА_5 заставу в розмірі 78 000 грн, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків і саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 199, 331, 369-372, 392, 394, 395, 400 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 21 квітня 2023 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою є 21 квітня 2023 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_4 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 56 000 (п`ятдесят шість тисяч) грн, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, експертами у цьому кримінальному провадженні, за виключенням випадків спільної участі останніх у проведенні слідчих чи процесуальних дій.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 21 квітня 2023 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є 21 квітня 2023 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_5 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 78 000 (сімдесят вісім тисяч) грн, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, експертами у цьому кримінальному провадженні, за виключенням випадків спільної участі останніх у проведенні слідчих чи процесуальних дій.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом та не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1