Провадження №11-сс/824/1184/2023 Доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

підозрюваного (власника майна) - ОСОБА_6 ,

адвоката, який діє в інтересах

підозрюваного (власника майна) - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах підозрюваного (власника майна) ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001107 від 01.11.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.368 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

25 жовтня 2022 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого 1 слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 погоджене з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0001107 від 01.11.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.368 КК України, наявне у власності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , рухоме/нерухоме майно, а саме:

- садовий будинок загальною площею 118,5кв.м., розміщений на земельній ділянці, кадастровий номер: :04:001:5140, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 140).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року вказане клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на зазначене у клопотанні майно. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчим суддею зазначено, що арешт на вказане майно накладається з метою конфіскації майна, як додаткового виду покарання, у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

На вказану ухвалу слідчого судді, адвокат, який діє в інтересах підозрюваного (власника майна) ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою, через неповне дослідження слідчим суддею матеріалів клопотання та безпідставне його задоволення. Стверджує, що конфіскація майна у даному випадку не може бути застосована, оскільки підозра пред`явлена ОСОБА_6 є необґрунтованою, докази на її підтвердження відсутні, тобто до інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення він не має ніякого відношення, а отже є незрозумілим доцільності обмеження права власності на мирне володіння своїм майном. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення клопотання.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, пославшись на те, що розгляд клопотання відбувся без участі власника майна чи його представника, а про накладення арешту на майно він дізнався вже після спливу строку на оскарження, у зв`язку з чим причину пропуску строку просить визнати поважною.

В судове засідання не з`явився прокурор, який належним чином був повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, причини своєї неявки суду не повідомив.

Згідно положень ст.422 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш, як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Тому, з огляду на приписи ст.422 КПК України колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- адвоката, який діє в інтересах підозрюваного (власника майна) ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що розгляд клопотання відбувся без участі власника майна чи його представника, про накладення арешту на майно власнику стало відомо вже після спливу строку на апеляційне оскарження. Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що адвокатом ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у власності підозрюваного ОСОБА_6 перебуває: садовий будинок загальною площею 118,5кв.м., розміщений на земельній ділянці, кадастровий номер: :04:001:5140, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 140), яке являється предметом забезпечення кримінального провадження, а саме конфіскації майна як додаткового виду покарання у кримінальному провадженні №0001107 від 01.11.2021 року.

Оскільки арешт накладено з метою конфіскації майна, як виду додаткового покарання, в разі визнання ОСОБА_6 винуватим за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідно до ст.170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення права на відчуження вказаного майна.

У випадку, передбаченому ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке належить ОСОБА_6 а саме садовий будинок загальною площею 118,5кв.м., розміщений на земельній ділянці, кадастровий номер: :04:001:5140, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 140), відповідає критеріям п.3 ч.2 ст.170 КПК України та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , щодо відсутності правових підстав для накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_6 через відсутність доказів обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_6 є безпідставними та необґрунтованими, при цьому слід зазначити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину. Лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не є підставою для скасування судового рішення та підлягають з`ясуванню під час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження по суті.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б стали підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні, не вбачається.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, що належить ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме на садовий будинок загальною площею 118,5кв.м., розміщений на земельній ділянці, кадастровий номер: :04:001:5140, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 140), діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах власника майна (підозрюваного) ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001107 від 01.11.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.368 КК України, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001107 від 01.11.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.368 КК України, наявне у власності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , рухоме/нерухоме майно, а саме:

- садовий будинок загальною площею 118,5кв.м., розміщений на земельній ділянці, кадастровий номер: :04:001:5140, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 140), залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4