Справа № 369/7199/22
Провадження № 1-кп/369/1869/22
В И Р О К
іменем України
06.12.22 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000298 від 18 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка має середню спеціальну освіту, не заміжня, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05:30 год. 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

18 червня 2022 року, близько о 13:20 год., ОСОБА_4 розуміючи, що на території України введено воєнний стан, перебуваючи у приміщені ТОВ «Фора» (), який розташований за адресою: вул. Ватутіна, 164, с. Лісники, Обухівський р-н, Київська обл., в неї виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за її ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 умисно таємно викрала з торгівельних прилавків: напій соковитий «Sanpellegrino Pompelmo» 330 мл в кількості 2 шт., загальною вартістю 96,66 грн, розчинну каву «Jacobs Monarch» 95 г, в кількості 1 шт., вартістю 180,62 грн, котлети «Бащинські по Київськи» 400 г, в кількості 1 шт., вартістю 141,50 грн, млинці «Левада» з куриним м`ясом 310 г, в кількості однієї 1 шт., вартістю 64,23 грн, напій «Pepsi» ж/б 0,33 л, в кількості 3 шт., загальною вартістю 43,20 грн, огірки «Маринадо» мариновані 720 мл, в кількісті 1 шт., вартістю 47,79 грн, морозиво «La Gel ateria italiana» плод-ягодне малинове 350 г, в кількості 1 шт., вартістю 73,34 грн, які належать ТОВ «Фора» () на загальну суму 647,34 грн.

Вищевказаний товар ОСОБА_4 поклала до своєї сумки чорного кольору, після чого, не розрахувавшись за товар, пройшла повз касову зону та вийшла з приміщення магазину, де була зупинена працівниками охорони магазину. Тобто, обвинувачена ОСОБА_4 з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнала повністю та додала, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинила дане кримінальне правопорушення. Зазначила, що був збіг тяжких обставин, їй не було чого їсти і не було грошей, щоб купити їжу, тому вона вчинила крадіжку, у вчиненому розкаялась. Була затримана працівниками охорони магазину, коли пройшла повз каси магазину. Зазначає, що на той момент не працювала, так перебувала на обліку в службі зайнятості протягом останніх 5 місяців. Обвинувачена ОСОБА_4 в судових дебатах та під час проголошення останнього слова щиро розкаялась, просила суд звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор в судових дебатах просив визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільнити від відбування покарання з іспитовим строком з випробуванням тривалістю 2 роки, вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України та покласти на обвинувачену судові витрати.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. При цьому, надіслав до суду заяву, в якому просив проводити судовий розгляд за його відсутності та вказав, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої не має.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують її особу.

Беручи до уваги що обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою та добровільно повідомила суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, враховуючи заяву представника потерпілого про розгляд справи за його відсутності, вислухавши останнє слово обвинуваченої, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння нею обставин вчиненого, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме: закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останньої за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.185 КК України.

Суд зауважує, що виходячи з формулювання обвинувачення та фактичних обставин кримінального правопорушення, в ході судового розгляду не доведено, що обвинувачена ОСОБА_4 з причин, що не залежали від її волі не вчинила усі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця. Наведене також спростовується показаннями самої обвинуваченої, яка зазначила що вчинила усі дії, які вважали необхідними для викрадення товару, але була затримана працівниками охорони магазину, коли вона пройшла повз касу магазину.

Більше того, формулювання обвинувачення містить суперечності, у зв`язку з чим суд виключає з формулювання обвинувачення посилання на те, що обвинувачена ОСОБА_4 з причин, що не залежали від її волі не вчинила усі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не одружена, має дитину 6 років, яка проживає окремо з батьком, не працює, розмір майна, викрадення якого вчинила обвинувачена, а саме на суму 647,34 грн, відношення останньої до вчиненого, яке полягає у відвертому осуді своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та збіг тяжких обставин.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченої та обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, із врахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що дорівнює її мінімальному розміру.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст. 75 КК України звільняє останню від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначене обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком є необхідним й достатнім для її виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 369, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1 510 (одну тисячу п`ятсот десять) грн 24 (двадцять чотири) к. процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази:

-напій соковитий «Sanpellegrino Pompelmo» 330 мл в кількості 2 шт., розчинну каву «Jacobs Monarch» 95 г, в кількості 1 шт., котлети «Бащинські по Київськи» 400 г, в кількості 1 шт., млинці «Левада» з куриним м`ясом 310 г, в кількості 1 шт., напій «Pepsi» ж/б 0,33 л, в кількості 3 шт., огірки «Маринадо» мариновані 720 мл, в кількісті 1 шт., морозиво «La Gel ateria italiana» плод-ягодне малинове 350 г, в кількості 1 шт., які передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Фора» (), залишити в розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1