Єдиний унікальний номер 205/1463/23
Провадження 1-в /205/137/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

Секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

представника ДВК89 - ОСОБА_4

захисника адвоката - ОСОБА_5

засудженого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому виїзному засіданні в приміщенні ДУ «Дніпровська ВК №89» клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

ОСОБА_6 засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2020 року за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку: 04.12.2020 року Кінець строку: 04.01.2024 року.

Станом на 22 березня 2023 року засуджений відбув встановлену законом частину строку покарання, що надає можливість для застосування ст. 81 КК України.

У своєму клопотанні засуджений ОСОБА_6 просить звільнити його умовно-достроково, оскільки він своєю поведінкою довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 своє клопотання підтримав, та просив суд звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, посилаючись на те, що за цей термін відбування покарання став інвалідом 3 групи, що йому потрібна операція, що він став на шлях виправлення, переглянув свої життєві погляди.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , просив задовольнити клопотання засудженого, посилаючись на те, що порушення є незначними, просив врахувати стан здоров`я засудженого.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що останній раніше судимий, крім того, ОСОБА_6 раніше звільнявся від подальшого відбування покарання умовно-достроково, проте знову вчиняв умисні злочини, то вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення та своєю поведінкою у повній мірі не довів свого виправлення.

В судовому засідання представник ДВК №89 відніс вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника ДВК №89, думку засудженого, адвоката, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2020 року за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення, за час відбуття покарання засуджений має 4 заохочення та 3 дисциплінарних стягнення.

Матеріалами справи встановлено, що 04.05.2022 року на засіданні адміністративної комісії засудженому ОСОБА_6 було відмовлено в застосуванні до нього ст. 81 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення. А також, 08.09.2021 року на засіданні адміністративної комісії засудженому ОСОБА_6 було відмовлено в застосуванні до нього ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України - призначене покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання, суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього строку відбування покарання довів своє виправлення. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою не довів свого виправлення, а саме що останній під час відбування покарання допускав порушення режиму відбування покарання, що призвело до накладення дисциплінарних стягнень, крім того, раніше звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком, проте знову вчиняв умисні злочини, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 у повній мірі не став на шлях виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 81, 371, 372, 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1