Справа 753/5431/20 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/728/2023 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві об`єднані кримінальні провадження № 0001377, №0002556, №0003756 та № 0000107 за апеляційною скаргою зі змінами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 9.01.2020 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки, засуджено:

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі;

на підставі ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року, та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

задоволено цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 7 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди;

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , 27лютого 2020 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку телевізора марки «BRAVTS LED-39G5000+T2», чимзавдав потерпілій ОСОБА_10 , матеріальних збитків на суму 3 300 грн. 00 коп.

Крім того, 04 травня 2020 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в сквері, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 3, помітивши без свідомості на лавці ОСОБА_9 , скориставшись безпорадним станом потерпілого, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, дістав з кишені ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy А30, вартістю 3 249 грн. 50 коп., чим спричинив останньому майнових збитків на суму 3 249 грн. 50 коп..

Крім того, ОСОБА_8 , 05 травня 2020 року о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи біля під`їзду № 1, будинку АДРЕСА_4 , з метою повторного незаконного заволодіння чужим майном, шляхом введення в оману потерпілого ОСОБА_9 заволодів належним йому мобільним телефон «Samsung» Galaxy J5 вартістю 4 687 грн. 20 коп., чим завдав останньому матеріальних збитків на суму 4 687 грн. 20 коп.

Крім того, ОСОБА_8 , 18 липня 2020 року о 14 годині 20 хвилин, перебуваючи неподалік від товариства «Спілка ветеранів», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, 8-Б, з метою незаконного заволодіння чужим майном, повторно, відкрито, вирвав з кишені сорочки ОСОБА_11 , мобільний телефон марки «Huawei Honor6 С Pro» вартістю 2722 грн. 80 коп., чим спричинив останньому матеріальних збитків на суму 2722 грн. 80 коп.

Крім того, ОСОБА_8 , 13 січня 2021 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи неподалік будинку №5 по вулиці Декабристів в місті Києві, з метою незаконного заволодіння чужим майном, повторно, відкрито, вирвав з рук ОСОБА_12 мобільний телефон «SamsungGalaxy А10 S», вартістю 3 199 грн. 90 коп., чим спричинив останній матеріальних збитків на суму 3 199 грн. 90 коп.

В апеляційній скарзі захисник не оспорюючи фактичні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України та правильності кваліфікації його дій, указала на незаконність оскаржуваного вироку у зв`язку з неповнотою судового розгляду в частині доведення вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за епізодом незаконного відкритого викрадення майна у потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначила про те, що в основу оскаржуваного вироку за епізодом відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_11 місцевим судом було покладено недопустимий доказ, а саме протокол пред`явлення до впізнання особи від 20.07.2020, оскільки потерпілим в судовому засіданні було повідомлено, що йому працівниками поліції на передодні впізнання було надано відеоматеріали підозрюваної особи, що на переконання захисника, суперечить вимогам ч. 1 ст. 228 КПК України та свідчить про те, що вказаний доказ був отриманий з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Крім цього, захисник звернула увагу, що показання потерпілого ОСОБА_11 також не можуть бути взяті до увагу місцевим судом як доказ вини ОСОБА_8 , оскільки вони суперечать матеріалам провадження та версії події висловленій обвинуваченим. Поряд з цим, захисник зазначила, що стороною обвинувачення не надано достовірних даних про те, що дії обвинуваченого, які мали таємний характер були викриті, про що було відомо обвинуваченому і він з метою утримання викраденого втік з місця події. З огляду на викладене та враховуючи наявні у суду першої інстанції фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, вважала безпідставним висновок суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого по епізоду з ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 186 КК України та необхідністю кваліфікації дій обвинуваченого в цій частині за ч. 2 ст. 185 КК України. Також захисником звернуто увагу на ту обставину, що потерпіла ОСОБА_12 не була безпосередньо допитаною в судовому засіданні, що на переконання апелянта свідчить про порушення місцевим судом вимог ч. 2 ст. 23 КПК України, оскільки докази, які не були предметом безпосереднього дослідження суду не можуть бути визнані допустимими та враховані при постановленні рішення судом. За наведених обставин просила скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В поданих змінах до апеляційної скарги захисник просила скасувати частково вирок Дарницького районного суду м. Києва по епізодам з потерпілим ОСОБА_11 та потерпілою ОСОБА_12 та ухвалити у цій частині новий вирок, відповідно до якого виправдати ОСОБА_8 у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника та обвинуваченого, які подану апеляційну скаргу зі змінами підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

прокурора, який апеляційну скаргу зі змінами захисника вважав необґрунтованою та просив залишити її без задоволення;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд даного кримінального провадження по епізодах таємного викрадення майна ОСОБА_10 за ч.2 ст. 185 КК України та таємного викрадення майна і заволодіння майном шляхом обману потерпілого ОСОБА_9 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи за вказаними епізодами, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Рішення суду в частині доведеності вини ОСОБА_8 за вказаними епізодами та правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України учасниками судового провадження не оспорюється.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України за епізодами щодо потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за обставин, встановлених судом, та правильності кваліфікації його дій за вказаною статтею ґрунтується на доказах, які були досліджені та перевірені в ході судового розгляду, яким суд дав належну оцінку у вироку і є правильними.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 за епізодом відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 , в цій частині обвинувачення свій висновок суд першої інстанції обґрунтував, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в ході розгляду справи в суді показав, що у той день до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_8 та запропонував йому допомогти подолати сходи, оскільки через фізичні вади він важко пересувається, і у цей момент вихопив у нього із нагрудної кишені телефон та зник у невідомому напрямку.

Вказані показання потерпілого узгоджуються з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 вказав на фото під №1, на якому зображений обвинувачений ОСОБА_8 , який відкрито викрав у нього мобільний телефон шляхом ривка з кишені сорочки.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 30.07.2020 року (т. 3 а.п. 19-21), ОСОБА_8 добровільно видав мобільний телефон марки " Huawei Ноnor 6 С Pro", який він 18.07.2020 року о 14 год. 10 хв. по вул. Тростянецька, 8 в м. Києві вихопив із нагрудної кишені сорочки у незнайомого йому чоловіка.Вказаний протокол був підписаний ОСОБА_8 без будь - яких зауважень.

Відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи №2765/20 від 30.07.2020р. ринкова вартість мобільного телефона " Huawei Ноnor 6 С Pro", станом на 18.07.2020 року з урахуванням зносу становила 2722,80 гривень.

Відповідно до власноруч написаної заяви (т. 3 а.п. 22) ОСОБА_8 добровільно видав телефон марки "Хуавей", який він викрав 18.07.2020 року у незнайомого чоловіка по АДРЕСА_5 із зовнішньої кишені.

Таким чином, суд першої інстанції на підставі досліджених доказів вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за вказаним епізодом за ч.2 ст. 186 КК України.

Доводи захисника та обвинуваченого в частині необхідності кваліфікації дій ОСОБА_8 за вказаним епізодом за ст. 185 КК України, оскільки вказаний телефон був викрадений у потерпілого ОСОБА_11 таємно є безпідставними та спростовуються показаннями самого потерпілого, який в суді вказував, що телефон обвинувачений вирвав у нього з кишені сорочки та втік, протоколом огляду від 30.07.2020р., відповідно до якого ОСОБА_8 добровільно видав мобільний телефон марки " HuaweiНоnor 6 С Pro", та пояснив, що вказаний телефон він 18.07.2020 року о 14 год. 10 хв. по вул. Тростянецька, 8 в м. Києві вихопив із нагрудної кишені сорочки у незнайомого йому чоловіка. Вказаний протокол був підписаний ОСОБА_8 без будь - яких зауважень, іншими доказами.

Посилання захисника на те, що показання потерпілого ОСОБА_11 є суперечливими, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав частково, суд вірно встановив фактичні обставини справи та обґрунтував їх доказами. Показання потерпілого ОСОБА_11 є послідовними, такими що підтверджуються висновком експерта, протоколом огляду та протоколом пред`явлення особи для впізнання. Обставин, які б могли свідчити про те, що потерпілий оговорює обвинуваченого, судом апеляційної інстанції не встановлено та не було наведено таких обставин і обвинуваченим та його захисником в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Аналіз та оцінка наведених доказів, які були всебічно та в повному обсязі досліджені судом першої інстанції дають колегії суддів підстави вважати обґрунтованими висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушенняі його дії судом першої інстанції в цій частині обвинувачення кваліфіковані вірноза ч.2 ст. 186 КК України.

Щодо доводів обвинуваченого та його захисника про недоведеність вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за епізодом щодо потерпілої ОСОБА_12 , то колегія суддів вважає їх такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження виходячи з наступного.

Так, свої висновки за вказаним епізодом суд обґрунтував, зокрема, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 13.01.2021року (т. 2 а.п. 220), згідно якого потерпіла ОСОБА_12 звернулась із заявою про те, що 13.01.2021 року близько 12 год. 10 хв. на алеї за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 5, невідома особа вирвала у неї з рук мобільний телефон "Samsug A10s" червоного кольору.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_13 , яка була допитана судом першої інстанції, вона вказала, що орієнтовно взимку 2021 року, ідучи по вулиці Декабристів в м. Києві повз неї пробіг чоловік, а після цього вона почула крики "ловіть-ловіть", потім з`ясувалося, що у жінки викрали телефон. Зловмисника в обличчя вона не бачила.

Відповідно до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками (т. 2 а.п. 232-234,235) потерпіла ОСОБА_12 на пред`явлених їй фото впізнала особу, яка викрала в неї телефон і вказала на фото під №4, на якому зображений обвинувачений ОСОБА_8 .

Як вбачається з протоколу огляду відеозапису від 19.02.2021 року (т. 2 а.п. 246-249), 19.02.2021 року у присутності, на той момент підозрюваного ОСОБА_14 було здійснено перегляд відеозапису із камери відео спостереження, яка розміщена на будинку АДРЕСА_6 . Події, які відобрежені на вказаному відеозаписі відтворюють обстановку, яка мала місце за вказаною адресою 13.01.2021 року о 12:39:21 год., та відображають, як чоловік одягнений у чорну куртку, чорні штани та чорну шапку, зріст 170-175 см., пробігає повз вказаний будок, під`їзди №5 та №6. ОСОБА_8 після перегляду вказаного відеозапису підтвердив слідчому, що особа, яка пробігала на вказаному відеозаписі це він, а кілька хвилин перед цим він відкрито викрав мобільний телефон.

Відповідно до копії фіскального чеку (т. 2 а.п. 230,231) вартість мобільного телефону "Samsug A10s" становить 3 199 гривень 99 копійок.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_15 , він в суді вказував, що працював оцінювачем у ломбарді, орієнтовно на початку 2021 року він викупив у обвинуваченого ОСОБА_8 мобільний телефон. В судовому засіданні свідок підтвердив, що саме ОСОБА_8 приніс йому в ломбард мобільний телефон.

Як вбачається з протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками (т. 2 а.п. 242-244,245), свідок ОСОБА_15 впізнав на пред`явлених фото особу, яка 13.01.2021 року продала йому мобільний телефон, вказав на фото під №4, на якому зображений обвинувачений ОСОБА_8 .

Таким чином суд першої інстанції на підставі досліджених доказів дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у відкритому викраденні майна потерпілої ОСОБА_12 та вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 186 КК України.

Доводи захисника про те, що потерпіла ОСОБА_12 не була безпосередньо допитана в судовому засіданні, що, на переконання апелянта, свідчить про порушення місцевим судом вимог ч. 2 ст. 23 КПК України, є безпідставними. Колегія суддів звертає увагу на те, що давати показання у суді першої інстанції є правом потерпілої, у зв`язку із чим не проведення її допиту може указувати лише на порушення прав саме потерпілої. Між тим, потерпіла ОСОБА_12 не заявила апеляційному суду про порушення будь-яких її прав у суді першої інстанції. Наведене дає підстави стверджувати про те, що не проведення допиту потерпілої не може бути розцінено як неповнота судового розгляду та бути підставою для скасування вироку. Крім того, будучи викликаною до суду апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_12 повідомила, що є особою похилого віку, хворіє, а тому не має можливості з`являтись до суду.

Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги захисника зі змінами, колегія суддів не вбачає обставин та фактів, які могли вплинути на обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України, правильності кваліфікації його дій, а також правильності призначеного йому покарання як за скоєні кримінальні правопорушення окремо так і за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає порушень вимог закону при розгляді вказаного провадження судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування чи зміни вироку, а тому вважає за необхідне вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу зі змінами захисника без задоволення.

Також колегія суддів звертає увагу, що в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що він не потребує послуг перекладача, оскільки розуміє українську мову, на запитання суду в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції надавав послідовні відповіді та не вказував про те, що йому незрозумілі запитання, які ставились судом українською мовою. Таким чином судом не було порушено право обвинуваченого на захист.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу зі змінами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4