ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3105/22 Справа № 192/1025/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року засудженому ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення на підставі Закону № 838-VIII (від 26.11.2015).
Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що засуджений ОСОБА_7 просить зарахувати йому строк перебування під вартою у кримінальному провадженні за вироком Березанського районого суду Миколаївської області від 05.10.2017 року, яким його засуджено за злочин, вчинений 08.08.2017 року, тобто після внесення змін до ч. 5 ст. 72 КПК України Законом від 21.06.2017 року, яким передбачається зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вказаний ним період часу.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що він незгоден з оскаржуваним рішенням, оскільки поставлене у ньому питання не вирішено по суті.
Вважає, що судом не було належним чином здійснено розгляд даного питання, зокрема не враховано те, що він на час знаходження в Миколаївському СІЗО перебував у нелюдських умовах утримання де були невідповідні гігієнічні умови, допущено перемішування натовпу, а тому такі умови вважає тортурами.
Вважає, що є необхідним врахувати те, що він вже відбув велику частину покарання, має трьох неповнолітніх дітей, які потребують батьківської уваги та підтримки, та те, що в Україні на даний час йде війна.
Вказує, що йому підлягає зарахуванню у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі періоди часу з 08.08.2017 року по 25.01.2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого, який апеляційну скаргу підтримав, на її задоволенні наполягав з викладених у ній підстав; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність; дослідивши надані матеріали з урахуванням апеляційних доводів, колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі, а доводи обвинуваченого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питання про зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 до строку відбування ним покарання є необгрунтованими та невмотивованими.
Так, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому до строку попереднього ув`язненням включається зокрема час перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (від 26.11.2015).
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон України № 1402-VIII) висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
З наданих матеріалів вбачається, що останнім у часі вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2017 року, за яким ОСОБА_7 відбуває покарання на даний час, останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2017 року, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років. Строк покарання вирішено рахувати з моменту затримання 08.08.2017 року, зараховано у строк відбування покарання строк затримання та перебування під вартою з 08.08.2017 року.
Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2017 року, за яким ОСОБА_7 відбуває покарання на даний час, його було засуджено за злочин, вчинений ним 08.08.2017 року, тобто за межами строку дії положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.), яким було передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Що стосується злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ст. 395 КК України, за які ОСОБА_7 було засуджено вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2017 року, то їх дійсно було вчинено до 20.06.2017 року.
Разом із тим, покарання за вказаним вироком було враховане при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання за вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2017 року за правилами ст. 71 КК України, а отже положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.) у даному випадку підлягали застосуванню лише при визначенні розміру невідбутої частини покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2017 року.
Підстав для поширення їх дії на період попереднього ув`язнення ОСОБА_7 в іншому кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого цим засудженим після 20.06.2017 року, не вбачається.
З урахуванням наведеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4