УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року

м. Київ

справа № 335/2588/20

провадження № 51-79ск23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 07 грудня 2022 року щодо нього,

встановив:

За вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня

2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Запорізький апеляційний суд 07 грудня 2022 року скасував згаданий вирок

щодо ОСОБА_4 в частині призначеного йому покарання та ухвалив новий вирок, яким призначив ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років. В решті вирок суду залишив без зміни.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується

з вироком апеляційного суду та порушує питання про його перегляд

у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України,

суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог

пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 3 зазначеної статті.

Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи,

яка подає скаргу, до суду касаційної інстанції та її думка з приводу участі

у касаційному розгляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини,

що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання

про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

(ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК України).

Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно

до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Однак, всупереч вищевказаному засуджений у касаційній скарзі в обґрунтування незаконності оскаржуваного вироку, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається серед іншого на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, вимоги засудженого, сформульовані в його касаційній скарзі,

про скасування оскарженого судового рішення та ухвалення нового вироку, яким його слід визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

При тому, що ухвалення нового вироку взагалі не входить до повноважень касаційного суду.

Також засуджений, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України, не вказує у скарзі

чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається

без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 07 грудня 2022 року щодо нього залишити

без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк

з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_6