Справа № 509/407/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року.Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь клопотання ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003076 від 30.10.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0003076 від 30.10.2017 року. В якому просила суд накласти арешт на пором ВИЛ-0224-К, власником якого є ОСОБА_4 , а орендарем - ТОВ «Злагода» (директор ОСОБА_3 ) наразі вказаний пором має назву «Кислицький» внаслідок перереєстрації порому на ОСОБА_5 на підставі підроблених документів.

В обґрунтування клопотання зазначила, що СД Відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється дізнання у кримінальному провадженні №0003076 від 30.10.2017 року за фактом підроблення документів на так званий «пором Кислицький» поданих до Укртрансбезпеки ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_6 підставою для перереєстрації права власності ОСОБА_4 на судно (паром ВИЛ-0224-К) на ОСОБА_5 був так званий «Акт нагляду» від 15.11.2015, начебто складений та підписаний інженер-інспектором ОСОБА_7 у 2015 році та начебто переданий особисто ОСОБА_5 також у 2015 році. Відповідно до численних листів ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України», зазначений Акт є підробленим в силу того, що ОСОБА_7 помер ще у 2007 році. Факт смерті ОСОБА_7 саме у 2007 році є доведеним у передбаченому законом порядку та є остаточно встановленим юридичним фактом. 13.10.2017 зазначений підроблений так званий «Акт нагляду» від 15.11.2015 за попередньою змовою з керівництвом Укртрансбезпеки ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було подано до Укртрансбезпеки з метою рейдерського захоплення майна ОСОБА_4 та ТОВ «Злагода» ту утримання цього майна у незаконному володінні. Відповідно до листа ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» ОСОБА_5 ніколи не видавався жодний акт нагляду упродовж періоду 2015-2017 рр. Водночас одним з так з підроблених документів, використаних ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_6 для озброєного рейдерського захоплення порому ВИЛ-0224-К є так званий «Договір купівлі-продажу судна» від 14.02.2003, виготовлений з імітацією підпису ОСОБА_13 та використанням підробленої печатки СВК «Кислицький».

Щодо документів, що остаточно підтверджують підроблення документів на ім`я ОСОБА_5 на так званий «пором «Кислицький» є офіційний актовий запис про його смерть ОСОБА_7 у 2007 році, листа та процесуальні рішення органів прокуратури, правові позиції Адміністрації судноплавства та інші документи. Предметом злочину у кримінальному провадженні №0003076 є так званий «пором «Кислицький», зареєстрованого на ОСОБА_5 на підставі підроблених документів на ім`я ОСОБА_5 , підроблення яких визнано уповноваженими правоохоронними органами у передбаченому порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який виготовив разом з іншими особами підроблені документи на так званий пором «Кислицький» та у подальшому захопив пором ОСОБА_4 (ВИЛ-0224-К), та починаючи з 28.10.2017, незаконно використовував ВИЛ-0224-К під виглядом «порому «Кислицький» аж до своєї смерті на ділянці Державного кордону України для цілей контрабанди, торгівлі людьми та незаконного переміщення людей через Державний кордон України зоборонених предметів та агентів інших держав.

Наразі відкрито питання вступу до спадщини спадкоємців ОСОБА_5 , зокрема його сина ОСОБА_9 , який активно використовує так званий «пором «Кислицький» на підставі підроблених документів.

Відсутність формального власника так званого «порому «Кислицькій» (навіть враховуючи факт підроблення документів на ім`я ОСОБА_5 на так званий «пором`Кислицький» наразі існує ситуація, коли будь-яка особа буде використовувати формально безхозний пором «Кислицький», який було зареєстровано на підроблених документах, підроблення яких встановлено та визнано органом досудового розслідування.) Внаслідок захоплення у ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і ТОВ «Злагода» порому ВИЛ-0224-К на підставі підроблених документів, потерпілим було завдано моральної та матеріальної шкоди у розмірі вартості самого порому та упущеної вигоди.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання встановлено, що СД Відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється дізнання у кримінальному провадженні №0003076 від 30.10.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.2 ст. 358,356 КК України. В ході проведення дізнання доведено факт підроблення «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015, оскільки встановлено, що підписант вказаного документа інженер-інспектор ДП «Класифікаційн товариство Регістр судноплавства України» ОСОБА_7 помер у 2007 році, про що свідчать документи отримані з Міністерства юстиції України, а саме копія свідоцтва про смерть . також встановлено, що «Договір купівлі-продажу судна» від 14.02.2003 року, укладений між виконуючим обов`язків голови СВК Кислицький» ОСОБА_13 та ОСОБА_5 має ознаки підробки, оскільки, згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_13 , останній працював у СВК Кислицький» на посадах оператора масло бойні, а згодом головного інженера. Запис щодо призначеня ОСОБА_13 виконуючим обов`язки голови СВК Кислицький» в трудовій книжці відсутній.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 172 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відсутність формального власника так званого «порому «Кислицькій» (навіть враховуючи факт підроблення документів на ім`я ОСОБА_5 на так званий «пором`Кислицький» наразі існує ситуація, коли будь-яка особа буде використовувати формально безхозний пором «Кислицький», який було зареєстровано на підроблених документах, підроблення яких встановлено та визнано органом досудового розслідування.) Внаслідок захоплення у ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і ТОВ «Злагода» порому ВИЛ-0224-К на підставі підроблених документів, потерпілим було завдано моральної та матеріальної шкоди у розмірі вартості самого порому та упущеної вигоди.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно, а саме: пором ВИЛ-0224-К, власником якого є ОСОБА_4 , а орендарем - ТОВ «Злагода» (директор ОСОБА_3 ) наразі вказаний пором має назву «Кислицький» внаслідок перереєстрації порому на ОСОБА_5 на підставі підроблених документів із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1