Провадження № 1-кс/204/97/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника скаржника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні вилученого майна, -

встановив:

До суду надійшла скарга представника скаржника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні вилученого майна. В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні слідчого ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській обл. ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження № 0000074 від 30.10.2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.194, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 258-3, ч.5 ст.27, ч.2 ст.258, ч.1 ст.14, ч. 2 ст. 384, ч. 3 ст.358 КК України. 29 квітня 2021 року у будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , проведений обшук на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. Відповідно до резолютивної частини Ухвали, слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку, відшукання та вилучення будь-яких носіїв - ноутбуків, комп`ютерів, електронних носіїв, маршрутизаторів, телекомунікаційного обладнання, носіїв інформації, що містять в собі електронне листування з іншими особами, причетними чи обізнаними про обставини вчинення даного злочину, що свідчать про вчинення зазначеного злочину або були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, що можуть мати доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. В ході проведення обшуку за вказаною вище адресою, виявлено та вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , який не є стороною у даному кримінальному провадженні, а саме: Ноутбук марки НР срібного кольору (прописаний за №1 у протоколі обшуку); Маршрутизатор марки ТР линк (прописаний за №2 у протоколі обшуку); Видо реєстратор (прописаний за №3 у протоколі обшуку); Маршрутизатор (прописаний за №4 у протоколі обшуку); Маршрутизатор (прописаний за №5 у протоколі обшуку); Маршрутизатор (прописаний за №6 у протоколі обшуку); Мобільний телефон айфон 11про (прописаний за №7 у протоколі обшуку). В протоколі обшуку від 29 квітня 2021 року відсутня інформації, яка б вказувала на те, що вилучені речі містять ті відомості, які прямо зазначені в ухвалі слідчого судді від 28.04.2021 року про дозвіл на обшук. Гр. ОСОБА_4 , через свого представника неодноразово направляв клопотання про повернення вилученого майна, слідчому ОВС слідчого відділу Управління СБУ України у Дніпропетровській обл. ОСОБА_5 та прокурору прокуратури Дніпропетровської обл. ОСОБА_6 . У відповідь отримав постанови про відмову в задоволенні клопотання. Підставою для відмови зазначено, що майно не є тимчасово вилученим, адже вилучено на підставі ухвали слідчого судді. Таким чином, КПК України стосовно будь-якого майна, яке має значення для кримінального провадження і вилучається у власника, передбачає фактично лише три можливих правових статуси: майно, до якого наданий тимчасовий доступ, тимчасово вилучене майно, до вирішення питання про його арешт, арештоване майно. Будь-якого іншого правового статусу, в якому чужа законна власність може правомірно знаходитись у розпорядженні органів слідства проти волі власника такого майна, КПК України не визначає. Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України під час обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати й вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Цією ж нормою передбачено, що вилучені речі й документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, і не належать до предметів, вилучених законом з обігу, уважають тимчасово вилученим майном. Однак, те що майно, яке не визначене в ухвалі, вважається тимчасово вилученим, не свідчить, що такого статусу не має майно, яке в ній зазначене. Якщо речі, предмети та майно, перелічені в ухвалі суду про надання дозволу на обшук, не є тимчасово вилученим майном, у них повинен бути певний інший статус. Однак КПК не містить положень ані щодо такого статусу, ані щодо подальшої долі такого майна, ані щодо процедури його повернення. Ухвалою слідчого судді надається дозвіл на проведення обшуку за відповідною адресою, саме з метою відшукання й вилучення речей і документів, про що вичерпано передбачають в ухвалі. Водночас стосовно правової долі вилученого майна нічого не зазначено. Викладене вище дає підстави стверджувати, що сама собою ухвала про надання дозволу на проведення обшуку не вирішує питання правового статусу майна, яке може бути вилучено внаслідок проведення слідчої дії. Із цього логічно випливає, що сторона обвинувачення повинна звернутися з клопотанням про арешт вилученого майна, а якщо вона цього не зробить протягом 48 годин - повернути його особі, у якої його вилучено. Ухвала слідчого судді надає право проникнути у володіння особи з метою відшукання доказової бази для кримінального провадження. Проте на етапі надання такого дозволу слідчий суддя має у своєму розпорядженні лише позицію й докази сторони обвинувачення, що унеможливлює змагальність сторін. Коли ж слідчий, прокурор після проведення обшуку звертається до слідчого судді з клопотанням про накладання арешту, то володілець тимчасово вилученого майна також має можливість висловити свої заперечення щодо арешту, надати докази, чому вилучене майно не може бути доказами в кримінальному провадженні. Проблема виникає через те, що немає прямої вказівки у КПК України, про необхідність накладати арешт, на вилучене в ході обшуку майно (на яке надано дозвіл), яке може бути або ж є речовими доказами. Тому у власника майна, яке вилучено на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук, виникає проблема із поверненням такого майна. Відповідно майно яке вилучене, може зберігатись в органі розслідування до прийняття рішення відповідно до ст. 284 КПК України, а по суті - довічно. Через півроку марних звернень, 03.09.2021 року слідчий ОВС слідчого відділу Управління СБУ України у Дніпропетровській обл. ОСОБА_5 повідомив (№ 55/8- 1841/вих.) про необхідність звернутися до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області для узгодження дати та часу прибуття до УСБУ у Дніпропетровській обл. для отримання вилученого під час обшуку майна. 22.09.2021 у адвокат ОСОБА_3 прибула до Управління СБУ у Дніпропетровській області, де їй було повернуто частку вилученого майна: Маршрутизатор марки ТР линк (прописаний за №2 у протоколі обшуку); Видо реєстратор (прописаний за №3 у протоколі обшуку); Маршрутизатор (прописаний за №4 у протоколі обшуку); Маршрутизатор (прописаний за №5 у протоколі обшуку); Маршрутизатор (прописаний за №6 у протоколі обшуку). Ноутбук марки НР срібного кольору та Мобільний телефон айфон 11про досі перебувають в Управлінні СБУ у Дніпропетровській обл. та не повернуті законному власнику. В період з вересня по листопад 2021 року, адвокат ОСОБА_3 тричі письмово зверталась до слідчого ОСОБА_5 для узгодження дати повернення решти вилученого майна. У відповідь слідчий ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровській обл. ОСОБА_5 та його безпосередній керівник, начальник СВ УСБУ у Дніпропетровській обл. ОСОБА_7 тричі повідомляли, що їй вже повернули роутер. Щодо повернення решти майна - жодних пояснень, відповідей службовими особами СВ УСБУ у Дніпропетровській обл. надано не було. Копії відповідей долучаємо у додатку. Вважаючи поведінку органу досудового розслідування протиправною, адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у безпідставному утриманні вилученого під час обшуку майна, яке належить ОСОБА_4 . З Ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська стало відомо, що Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Дніпропетровській області від 09.08.2021 року була призначена судова експертиза комп`ютерної техніки та програмних продуктів, та для дослідження експертам надано ноутбук марки НР срібного кольору та мобільний телефон марки «айфон 11про», які належать та були вилучені у ОСОБА_4 . В задоволенні скарги було відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. З моменту винесення постанови про призначення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів минуло півтора року, отже у експертної установи було достатньо часу для проведення всіх необхідних досліджень, а у органу досудового розслідування достатньо часу встановити чи мають вилучені під час обшуку речі доказове значення у вказаному кримінальному провадженні та прийняти відповідні процесуальні рішення щодо вилученого під час обшуку майна. Отже, в ході досудового розслідування, в даному випадку - отримавши результати експертних досліджень, сторона обвинувачення повинна була зробити висновки щодо належності доказу, чи є підстави використовувати вилучені матеріальні об"єкти як речовий доказ у кримінальному провадженні. Тобто, сторона обвинувачення повинна довести визначені ч. 1 ст. 98 КПК України обставини, інакше будь-які матеріальні об`єкти, де - юре і де - факто, не можуть бути речовими доказами. Враховуючи викладене, просить зобов`язати старшого слідчого ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській обл. ОСОБА_5 негайно повернути вилучене під час обшуку майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: Ноутбук марки НР срібного кольору та Мобільний телефон айфон 11про.

До суду ОСОБА_3 , не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі і просила вказану скаргу задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у скарзі.

До суду слідчий ОВС слідчого відділу Управління СБУ України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 не з`явилася, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення скарги не заперечував.

Ознайомившись з матеріалами скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1,2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, під час обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати й вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Цією ж нормою передбачено, що вилучені речі й документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, і не належать до предметів, вилучених законом з обігу, уважають тимчасово вилученим майном. Однак, те що майно, яке не визначене в ухвалі, вважається тимчасово вилученим, не свідчить, що такого статусу не має майно, яке в ній зазначене.

Відповідно до ст.84 КПК України, Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження № 0000074 від 30.10.2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.194, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 258-3, ч.5 ст.27, ч.2 ст.258, ч.1 ст.14, ч. 2 ст. 384, ч. 3 ст.358 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Красногвапрдійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2021 року, у будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 проведений обшук, під час якого було виявлено та вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: ноутбук марки НР срібного кольору; Маршрутизатор марки ТР линк; Видо реєстратор; Маршрутизатор; Маршрутизатор; Маршрутизатор; Мобільний телефон айфон 11про. Як встановлено в судовому засіданні вказане майно не є тимчасово вилученим. Постановою слідчого від 09.08.2021 року стосовно вищевказаних вилучених речей призначено та проведено експертизу вказаної комп`ютерної техніки та програмних прокуктів. До суду надійшла скарга представника скаржника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні вищевказаного вилученого майна під час обшуку, в якій скаржник просив повернути майно власнику у зв`язку із відсутністю правових підстав для його утримання. Слідчий ОСОБА_5 надав суду заяву в якій зазначив, що не заперечує у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 110, 167, 236, 303307, 309 КПК України, -

постановив:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_4 майно, вилучене під час обшуку, а саме: Ноутбук марки НР срібного кольору та Мобільний телефон айфон 11про.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1