Справа № 638/5961/22
Провадження №1-кп/638/1288/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова кримінальне провадження №0001367 від 03.09.2022 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ттуджур Красносельського району Вірменії, вірменина, громадянина України, одруженого, не працюючого, із вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22.10.2003 року Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.115 КК України до 13 років позбавлення волі, звільнений 20.07.2012 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.07.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 3 роки 1 місяць 22 дня;

26.09.2019 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст.187 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений з під варти в залі Харківського апеляційного суду 17.03.2020 року за відбуттям покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому досудовим розслідуваннями місці, у невстановлену дату та час, але не пізніше 16 години 00 хвилин 02.09.2022 року, використовуючи мобільний телефон свого знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 торгової марки «Samsung», модель «Galaxy AO 3s», ІМЕН : НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет», через програму системи миттєвих повідомлень «Plus Messenger», телеграм канал «Star Shef» діючи умисно, для особистого вживання без мети збуту, замовив у невстановленої в ході досудового розслідування особи особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP. Після чого, у невстановлену досудовим розслідуванні дату та час, але непізніше 16 години 00 хвилин 02.09.2022 року ОСОБА_4 отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи через телеграм канал «Star Shef» на мобільний додаток «Plus Messenger» повідомлення з реквізитами та координатами замовлення. Далі, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час, але непізніше 16 години 00 хвилин 02.09.2022 року ОСОБА_4 , діючи умисно та всупереч ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), прослідував до невстановленого в ході досудового розслідування місця координати якого, були зазначені в повідомлення та забрав посилку - полімерний зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, в якому містилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, тим самим незаконно придбав та почав зберігати, з метою особистого вживання, без мети збуту.

Далі, утримуючи при собі вищевказаний полімерний зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, в якому містилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_4 сів на пасажирське сидіння, транспортного засобу марки Mercedes-Benz, моделі Vito III CDI синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , водієм якого був раніше знайомий ОСОБА_5 та почав пересуватись вулицями Шевченківського району м. Харкова.

02.09.2022 року близько 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , пересуваючись на транспортному засобі марки Mercedes-Benz, моделі Vitо III GDI синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , водієм якого був раніше знайомий ОСОБА_5 на АДРЕСА_2 , в порядку ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію України» був зупинений працівниками патрульної для перевірки документів.

Після чого в порядку ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію України» працівники патрульної поліції провели поверхневу перевірку, в ході якої у ОСОБА_4 в спідній білизні, а саме в трусах на той момент одягнених на ньому, було виявлено полімерний зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, а саме з особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено - PVP, яку ОСОБА_4 зберігав та перевозив при собі для особистого вживання без мети збуту.

У подальшому, під час проведення огляду місця події, у період часу з 18 години 06 хвилин по 18 годину 27 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 добровільно дістав із спідньої білизни, а саме з трусів та видав полімерний зіп-пакет, в якому згідно висновку експерта Харківського Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. заел. Проф. М С. Бокаріуса» за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» висновок експерта № 20471 від 22.09.2022 міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-(піролідин-1-іл) пентан-1он), маса якої, в перерахунку на масу наданої на дослідження речовини складає 43,66 грам, яку ОСОБА_4 умисно незаконно придбав, зберігав та перевозив при собі, з метою особистого вживання, без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному злочині та щодо обставин вчинення кримінального правопорушення пояснив як зазначено вище, що придбав через мережу Інтернет психотропну речовину з метою лікування, однак на теперішній час вже не вживає її. У вересні 2022 року він зі своїм знайомим пересувався містом Харковом на транспортному засобі, що був зупинений співробітники поліції, яким він і повідомив про наявність у нього вказаної речовини. В подальшому добровільно дістав зі спідньої білизни та видав поліції зіп-пакет з придбаною психотропною речовиною. Просив суворо не карати та дати йому іспитовий строк.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропних речовин без мети збуту, в особливо великих розмірах та кваліфікує його дії за ч.3 ст.309 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше судимий, одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП ХОР «ОПНД» не звертався, на диспансерному (профілактичному) обліку у КНП ХОР «ОНД» не перебуває, згідно досудової доповіді Харківського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як дуже високий, за висновком уповноваженого органу з питань пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Отже, з урахуванням вказаних обставин, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , даних досудової доповіді того, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, але з урахуванням високих ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення та дуже високого ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, того, що він, маючи дві непогашені судимості за вчинення умисних злочинів проти життя та здоров`я особи, а також проти власності, у тому числі тяжкого та особливо тяжкого, знову вчинив тяжкий умисний злочин після нетривалого часу після відбуття попереднього покарання, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання нових кримінальних правопорушень можливе лише з призначенням покарання за ч. 3 ст.309 КК у виді позбавлення волі, але в нижніх межах санкції. Водночас, суд з урахуванням встановлених обставин не вбачає підстав для застосування положень як ст. 69 КК, так і ст. 75 КК. Суд дійшов висновку, що призначення такого покарання буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його, як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають, як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується також положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.10.2022 відносно нього був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 19.12.2022 року.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, з метою виконання вироку, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, ризик чого значно підвищується в умовах введеного в Україні воєнного стану, обвинуваченому ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, для чого його слід взяти під варту в залі суду.

При цьому на підставі ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення з 20.12.2022 до набрання вироком законної сили має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

Строк покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, тобто з 21.12.2022, зарахувати йому згідно ч.5 ст.72 КК строк попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі з 21.12.2022 до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 6040 гривень 64 копійок на відшкодування процесуальних витрат за проведення судової експертизи №20471 від 22.09.2022 року.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судду Дзержинського районного суду м.Харкова від 08.09.2022 року.

Речові докази один опечатаний пакети пакет №7367563, всередині якого знаходяться полімерні прозорі пакети зіп-пакети у кількості 100 штук - знищити.

Речовий доказ мобільний телефон марки Samsung Galaxy А11, моделі SM-А115F/DSN, серійний номер НОМЕР_4 , imei 1: НОМЕР_5 ; imei 2: НОМЕР_6 конфіскувати.

Речовий доказ - Samsung Galaxy АО 3s, моделі № SM АО37F/DS, серійний номер R9PR803FQHA imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_6 ОСОБА_7