Справа № 567/66/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2023 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України

в с т а н о в и в :

01.11.2022 о 16 год. 11 хв. ОСОБА_5 , будучи зупиненим під час керування автомобілем марки «DAF», д.н.з НОМЕР_1 працівниками СРПП ВП №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області інспектором ВП №3 Рівненського РУП лейтенантом поліції ОСОБА_6 та поліцейським ВП №3 Рівненського РУП капралом поліції ОСОБА_7 , перебуваючи по вул.Героїв Майдану, що в с.Вельбівно Рівненського району Острозької МТГ Рівненської області, діючи умисно, з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ст.124, ст.122-2, ч.1 ст.122, ст.122-4 КУпАП, висловив пропозицію про надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів службовим особам - поліцейському СРПП капралу поліції ВП №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 та інспектору СРПП ВП №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 , які знаходилися на чергуванні, в складі екіпажу «Кошовар- №15», згідно розстановки сил та засобів ВП №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області з 08 год. 00 хв. 01.11.2022 до 08 год. 00 хв. 02.11.2022.

Після висловлення пропозиції неправомірної вигоди, будучи попередженим працівниками поліції про кримінальну відповідальність за ст.369 КК України за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на надання неправомірної вигоди вказаним працівникам поліції за нескладання протоколів про адміністративні правопорушення щодо нього, продовжив свою пропозицію щодо надання неправомірної вигоди зазначеним поліцейським поблизу службового автомобіля марки «TOYOTA PRIUS», реєстраційний знак на синьому фоні НОМЕР_2 , який знаходився на узбіччі автодороги сполученням Рівне-Тучин-Гоща до Н25 в с.Вельбівно по вул.Героїв Майдану, навпроти житлового будинку №37, після чого надав грошові кошти в сумі 2000 грн. номіналом по 200 грн. у кількості 5 шт. та номіналом по 500 грн. у кількості 2 шт., які поклав на поверхню багажника службового автомобіля марки «TOYOTA PRIUS», реєстраційний знак на синьому фоні НОМЕР_2 .

Під час досудового розслідування між прокурором Здолбунівської окружної прокуратури, якій на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000189, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 05.01.2023 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.369 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 05.01.2023, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадження може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відносяться до нетяжкого злочину. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.369 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні пояснив, що спроможний його виконати.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів, а саме грошових коштів в розмірі 2000 грн. слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України та ч.1 ст.96-1 КК України шляхом застосування спеціальної конфіскації.

Речовий доказ диск для лазерної системи зчитування, відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Керуючись ст.314, 374, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

затвердити угоду від 05.01.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Речові докази по справі грошові кошти в розмірі 2000 грн. (5 купюр номіналом 200 грн. номерами ЄЕ2588311, ДД9772305, ВЖ5802679, СД6869086, СЛ8866972 та 2 купюри номіналом 500 грн. номерами ВН1677996, ХБ9181491), які зберігаються в Рівненській філії АТ КБ «ПриватБанк» конфіскувати у власність держави, а диск для лазерних систем зчитування зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1