Справа № 357/8585/22
У Х В А Л А

про домашній арешт

22 листопада 2022 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого, слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, працюючого в ТОВ «ШКОЛА МЕБЛЕВОГО ДИЗАЙНУ» на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0002343, яке внесене до ЄРДР 20 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно із клопотанням, слідчий ОСОБА_5 просив: обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби, а саме із 22 години до 06 години наступного дня, строком на 2 місяці; у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 такі процесуальні обов`язки: прибувати до кабінету слідчого № 37 по вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква, за першим викликом, а також прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, що обґрунтовується необхідністю проведення процесуальних дій із ним; в нічний час з 22:00 до 06:00 год. не відлучатися із місця проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суд; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання.

В обґрунтування клопотання зазначав, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість врученої ОСОБА_4 підозри підтверджується проведеним оглядом місця події від 19 вересня 2022 року, допитом підозрюваного ОСОБА_4 , проведеними експертизами.

Вважав, що без обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу існує ризик того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про який йдеться у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, а усвідомлення ним настання вказаних вкрай несприятливих для нього наслідків, спонукатиме змінювати місце проживання, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На його думку, без обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу існує ризик того, що він може вчиняти нові кримінальні правопорушення, про який йдеться у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, раніше вчиняв кримінальні правопорушення, на шлях виправлення та перевиховання не став, вчинив новий умисний злочин.

Зазначав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, крім домашнього арешту у нічний час не зможе запобігти вище вказаним ризикам.

В ході розгляду клопотання, прокурор ОСОБА_3 підтримав його за обставин та підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Слідча суддя зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, є запобіжні заходи.

Згідно із ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Таким чином, слідча суддя має дослідити клопотання про застосування запобіжного заходу, на основі наданих сторонами кримінального провадження доказів, на предмет того, чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, чи є достатні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а також чи достатнім буде застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За результатами такого дослідження, слідча суддя має ухвалити одне із рішень, передбачених у ч. 2, 3, 4 чи 5 ст. 194 КПК України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук та Йонкало проти України», заява № 42310/04).

Слідчою суддею установлено, що 27 жовтня 2022 року під розписку вручене повідомлення про підозру.

Згідно із ним, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному приданні, зберіганні психотропних речовин з метою збуту, а також збуті психотропних речовин у місця позбавлення волі, з таким фактичним складом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР, передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, тобто і «амфетаміну», включеного до таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також в цілях, передбачених ст.19, 20 та 23 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР, а саме:

1) використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР);

2) діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР);

3) використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР).

В порушення вищевказаних вимог Закону, ОСОБА_4 14 вересня 2022 року близько 11:47 год. домовився по телефону із засудженим ОСОБА_6 , який відбуває покарання в державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» по вул. В.Симоненка, 16 в м. Біла Церква, Київська область, про передачу останньому психотропної речовини - «амфетамін». Після чого, за невстановлених досудовим слідством місці, обставин та часі ОСОБА_4 , з метою подальшого збуту психотропної речовини «амфетамін» у місця позбавлення волі, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали щодо якої внесені до ЄРДР, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - «амфетамін», загальною масою 0,443 г., який у подальшому незаконно зберігав з метою збуту.

Надалі, ОСОБА_4 , помістив вищевказану психотропну речовину у пластикову пляшку лікарського засобу «Нокспрей», використавши в такий спосіб вищевказану пляшку в якості тайника, яку у подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту у місцях позбавлення волі.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконний збут у місця позбавлення волі психотропної речовини «амфетамін», ОСОБА_4 , 16 вересня 2022 року близько 09:27 год. знаходячись у відділення «Нової Пошти № 2», що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гончара, 20, посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, збув психотропну речовину «амфетамін» у місця позбавлення волі, а саме надіслав поштову посилку на адресу державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» по вул. В.Симоненка, 16 в м. Біла Церква, Київська область, вказавши ім`я отримувача - засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання у вищевказаній установі.

19 вересня 2022 року близько 16:30 год. працівниками державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» при догляді вмісту посилки, яка надійшла ОСОБА_7 виявлено психотропну речовину «амфетамін», масою 0,443 г.

Слідча суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою.

Вказане стверджується сукупністю наданих слідчим ОСОБА_5 доказів, а саме висновком експерта від 23 вересня 2022 року № СЕ-19/111-22/40567-Д, висновком експерта від 17 жовтня 2022 року № СЕ-19/111-22/40269-НЗПРАП, а також показаннями самого підозрюваного ОСОБА_4 , які зафіксовані у протоколі допиту від 27 жовтня 2022 року, де він вказав, що 14 вересня 2022 року на прохання свого хорошого знайомого ОСОБА_6 , він забрав у бабусі останнього різні речі побуту та їжу і відправив йому, через Нову Пошту, разом із психотропною речовиною - «амфетамін», до державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)».

Слідча суддя зазначає, що слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 обґрунтовуючи своє клопотання посилалися на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З приводу цього, підозрюваний ОСОБА_4 будь-яких заперечень не висловив.

Слідча суддя зазначає, що згідно із п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. v. Switzerland» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Oleksandr Makarov v. russia», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідча суддя зазначає, що згідно із ч. ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчою суддею установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодружений, працюючий в ТОВ «ШКОЛА МЕБЛЕВОГО ДИЗАЙНУ» на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Таким чином, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , відсутність у нього міцних соціальних зв`язків у вигляді сім`ї, дітей, відсутність у нього утриманців, вагомість доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, існує ризик, що без обрання запобіжного заходу він може здійснювати спроби переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідча суддя вважає, що з огляду на відсутність у підозрюваного ОСОБА_4 судимостей, наявність у нього працевлаштування, а отже і джерела доходу, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки відсутній, тобто ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеним.

Слідча суддя зазначає, що слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 обґрунтовуючи своє клопотання посилалися, що запобігти зазначеним ними ризикам можливо буде за допомогою домашнього арешту, у нічний час.

З приводу цього, підозрюваний ОСОБА_4 будь-яких заперечень не висловив.

Таким чином, оскільки такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, адже не передбачає контролю за місцем проживання з боку органів Національної поліції, поручителі заяв не подавали, слідча суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час і покласти обов`язки, які зазначені у клопотання слідчого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 131, 175, 177, 178, 194, 205 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого, слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0002343, яке внесене до ЄРДР 20 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , із 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 грудня 2022 року.

Зобов`язати ОСОБА_4 виконувати обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до слідчого, слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , № 37 по вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, що обґрунтовується необхідністю проведення процесуальних дій із підозрюваним;

2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_4 обов`язків покласти на Білоцерківське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений - 28 листопада 2022 року о 08:31 год.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1