Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/585/21
Провадження № 1-кп/670/6/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 30 жовтня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тімірязєвка, Павлодарської області, Республіка Казахстан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, працюючого старшим машиністом-кочегаром Віньковецького ліцею, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 29 жовтня 2021 року близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні котельні Віньковецького ліцею Віньковецької селищної ради Хмельницької області, що розташований по вулиці Заславська, 13, в смт Віньківці Хмельницького району, під час конфлікту із ОСОБА_8 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, умисно кинув в ділянку грудної клітини останнього дерев`яну колоду, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді 1 синця на передній поверхні правої половини грудної клітини у верхній третині по правій середньо-ключичній ліній на рівні 2 ребра, 1 садна в ділянці правого ліктьового суглобу по задній поверхні, 3 саден на тильній поверхні правої кисті на рівні 3 п`ясної кістки, 2 синців на передній поверхні лівої горловини грудної клітини у верхній третині по лівій середньо-ключичній лінії, які в сукупності, по своєму характеру, згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні неправомірні дії, схопив металеву кочергу та наніс нею ОСОБА_8 один удар в голову, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді 1 забійної рани в лобній ділянці голови справа в середній третині з крововиливом в лобній ділянці голови справа, в правій бровній ділянці, на верхній та нижній повіках правої очної ділянки, які в сукупності, по своєму характеру, згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином своїми діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення ( проступок), передбачений ч. 2 cт. 125 КК України.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому не визнав.

Показав, що працює кочегаром у Віньковецькому ліцеї, та 29.10.2021 року перебував на чергуванні. Приблизно о 17.30 год. до нього зайшов завгосп ліцею ОСОБА_9 , і під час їхнього спілкування у приміщення котельні прибігли два невідомих чоловіка. Не привітавшись, без слів вони пройшли до душової, а на його запитання «Що це ? Навіть не привітались.», ОСОБА_9 відповів, що це робочі, і директор ліцею ОСОБА_10 дозволив їм митись. Невдовзі ОСОБА_9 пішов, а ОСОБА_11 побачив, що в системі впав тиск до одиниці. Він включив станцію підкачки води, і через це в душовій припинилась подача води із бойлера. Потерпілий, вийшовши із душу, в грубій формі запитав ОСОБА_12 , навіщо він виключив воду, почав хамити, нецензурно виражатись, тому обвинувачений кинув у нього дерев`яним поліном і наказав вийти з котельні. Однак ОСОБА_13 , намагаючись включити воду, почав крутити кран, покинути приміщення котельні відмовлявся, а потім почав шарпати його та схватив за шию. ОСОБА_11 покликав свого колегу ОСОБА_14 , потім вирвався від потерпілого, та схвативши металеву кочергу, вдарив останнього один раз в голову і розбив йому до крові чоло. Із сусіднього залу прибіг ОСОБА_14 , розборонив їх, а потім в котельню повернувся ОСОБА_9 і приїхали поліцейські. Свою вину обвинувачений не визнає, оскільки він знаходився на робочому місці в котельні, куди стороннім особам вхід заборонений, виконував свої посадові обов`язки і своїми діями запобіг аварійній роботі котельні. Також ОСОБА_11 вказав, що із потерпілим намагався примиритись, проте він відмовився.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому, його винність у скоєнні кримінального правопорушення доводиться сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_8 , допитаний в режимі відеоконференцзв`язку із приміщення Деражнянського районного суду, показав, що працює монтажником в ТОВ «Поділлля-Інвест СІТІ». У жовтні 2021 року разом з іншими працівниками товариства він проводив роботи по опаленню Віньковецького ліцею, а в кінці дня з дозволу директора ліцею ОСОБА_10 вони мились у душі в котельні. 29.10.2021 року по закінченню робочого дня разом з ОСОБА_15 . ОСОБА_8 прийшов у приміщення котельні, де він першим прийняв душ, а за ним пішов митися ОСОБА_15 . В цей час кочегар ОСОБА_6 перекрив воду. ОСОБА_15 вийшов з душу, попросив обвинуваченого включити воду, а ОСОБА_8 зі свого боку також став вимагати відновити подачу води. Проте ОСОБА_6 , який був проти, щоб вони мились у душі, відмовився, і між ними виникла словесна перепалка. ОСОБА_8 вирішив самостійно зайти всередину котельні, щоб відкрити кран, але коли він був у дверях на вході, то ОСОБА_6 кинув на нього дерев`яним поліном, попавши у груди та праву руку, а потім вдарив металевою кочергою по голові. Він вирвав кочергу з рук обвинуваченого, після чого зловив його за одяг та утримував, але тілесних ушкоджень йому не наносив. В цей момент до них підбіг інший кочегар, забрав обвинуваченого, а ОСОБА_15 викликав поліцію та швидку медичну допомогу. Примирення з обвинуваченим потерпілий не бажає, а при призначенні йому покарання покладався на думку суду.

Показання потерпілого узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи № 265 та № 267 від 02.11.2021 року, згідно з якою при судово-медичній експертизі у нього виявлено тілесні ушкодження у вигляді 1 забійної рани в лобній ділянці голови справа в середній третині розміром 3,5х0,5см з крововиливом в лобній ділянці голови справа, в правій бровній ділянці, на верхній та нижній повіках правої очної ділянки розміром 10х8см, які в сукупності, утворились від травматичної дії - удару тупим твердим предметом з циліндричною поверхнею чи з прямолінійним ребром, або від удару головою до подібного предмету, в даному випадку могли утворитись від удару металевою кочергою, та не є характерним для утворення при самовільному падінні з висоти власного зросту.

Крім того у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження: 1 синець на передній поверхні правої половини грудної клітини у верхній третині по правій середньо-ключичній лінії на рівні 2 ребра розміром 4x3см, 1 садно в ділянці правого ліктьового суглобу по задній поверхні розміром 1,5x1см, 3 садна на тильній поверхні правої кисті на рівні 3 п`ясної кістки розміром 0,3x0,3см, 0,7x0,2см, 0,4x0,2см, 2 синці на передній поверхні лівої половини грудної клітини у верхній третині по лівій середньо-ключичній лінії розмірами 3x0,6см, 2,5x0,7см, які в сукупності та кожне окремо, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тілесне ушкодження у вигляді 1 синця на передній поверхні правої половини грудної клітини у верхній третині по правій середньо-ключичній лінії на рівні 2 ребра розміром 4x3см - могло утворитись від травматичної дії - удару тупим твердим предметом, або від удару даною ділянкою до тупого твердого предмету.

Тілесне ушкодження у вигляді 1 садна в ділянці правого ліктьового суглобу по задній поверхні - могло утворитись від травматичної дії - удару під кутом тупим твердим предметом, або при дотичному ударі до тупого твердого предмету, або при падінні з висоти власного зросту та ударі даною ділянкою до тупої твердої поверхні.

Тілесні ушкодження у вигляді 3 саден на тильній поверхні правої кисті на рівні 3 п`ясної кістки - могли утворитись від удару під кутом тупим твердим предметом, або при дотичному ударі даною ділянкою до тупого твердого предмету.

Тілесні ушкодження у вигляді 2 синців на передній поверхні лівої половини грудної клітини у верхній третині по лівій середньо-ключичній лінії - могли утворитись від травматичної дії тупих твердих предметів можливо із обмеженою травмуючою поверхнею, або від удару до тупих твердих предметів, в даному випадку могли утворитись від дії пальців руки сторонньої особи.

Зазначені тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами за механізмами: удар (рана, крововилив, синці), удар-тертя (садна), можуть мати давність утворення в межах 4-ої доби від моменту заподіяння до огляду проведеного 02.11.2021 року, могли утворитись незадовго до звернення за медичною допомогою у КНП «Віньковецька БЛ» 29.10.2021року, в термін та за обставин, які вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи та на які вказує підекспертний, тобто 29.10.2021 року.

Згідно з показаннями допитаного як свідка заступника директора з господарської частини Віньковецького ліцею ОСОБА_9 , того дня після роботи він перебував у котельні і бачив, як ОСОБА_8 зайшов у душ помитись. При цьому кочегар ОСОБА_6 висловив незадоволення, що робочі ходять митися та потерпілий з ними не привітався. Вийшовши надвір, ОСОБА_9 побачив ОСОБА_15 , який підходив до котельні, а через кілька хвилин до нього зателефонував директор ліцею ОСОБА_10 і повідомив, що кочегар ОСОБА_6 не дозволяє робочим митись. ОСОБА_9 повернувся у приміщення котельні, де побачив ОСОБА_8 з розбитою головою, який повідомив, що його вдарив кочергою ОСОБА_6 . В той же час обвинувачений на його запитання відповів, що ОСОБА_8 зайшов у котельню на робоче місце кочегара, і за це він вдарив його кочергою по голові.

Виниклий конфлікт між потерпілим та обвинуваченим 29.10.2021 року у приміщенні котельні Віньковецького ліцею, під час якого потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, підтвердив у суді допитаний як свідок кочегар Віньковецького ліцею ОСОБА_14 . Він показав, що працює в одному приміщенні котельні з ОСОБА_6 , але в різних котельних залах. Перебуваючи на роботі, після 17 год. він почув крик обвинуваченого « ОСОБА_16 , ОСОБА_16 », і, зайшовши на його робоче місце, побачив, що ОСОБА_6 та потерпілий, знаходячись неподалік котла, схватили один одного руками за груди, шарпаються, матюкаються та дуже агресивно виясняють між собою стосунки. Потерпілий висловлював претензії щодо відсутності гарячої води в душовій, поводив себе зверхньо, говорив, що їм дозволено митись, а ОСОБА_6 доказував, що стороні особи не мають права бути в котельні, крутити крани, а води немає, бо він закачував воду у систему. Ставши між ними, ОСОБА_14 їх розборонив, та при цьому побачив, що у потерпілого розбита голова. В обвинуваченого тілесних ушкоджень не було. Через невеликий проміжок часу в котельню прийшов ОСОБА_9 , а потім прибули поліцейські.

Об`єктивно винуватість ОСОБА_6 також підтверджується протоколом огляду предмета від 08.11.2021 року, а саме металевої кочерги, та постановою про визнання речових доказів від 08.11.2021 року, відповідно до якої металеву кочергу визнано речовим доказом та передано на зберігання директору Віньковецького ліцею Віньковецької селищної ради ОСОБА_10 під розписку.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази відповідно до положень ст. 94 КПК України, згідно з якою суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає доведеним подію кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення(проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме в умисному нанесені легкого тілесного ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Водночас суд не може погодитися із доводами захисту у тій частині, що обвинувачений діяв в межах крайньої необхідності, що відповідно до ст. 39 КК України виключає кримінальну відповідальність за заподіяну шкоду, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 39 КК України, не є кримінальним правопорушенням заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

Крайня необхідність є правомірною за сукупності чітко визначених умов, таких як: існує небезпека переліченим у цій статті об`єктам, яка виникла внаслідок дії стихійних сил, механізмів, тварин, а у деяких випадках - дій інших людей; небезпека є наявною, тобто такою, що безпосередньо загрожує завданням шкоди зазначеним об`єктам або вже її завдає; небезпека є дійсною, тобто існує реально, а не в уяві особи; небезпека у даній обстановці не може бути відвернена чи усунута іншим шляхом, окрім заподіяння шкоди; при усуненні небезпеки не допущене перевищення меж крайньої необхідності.

У разі заподіяння особою шкоди за відсутності стану крайньої необхідності, зокрема, в умовах, коли особа мала змогу уникнути небезпеки без заподіяння шкоди, вона підлягає кримінальній відповідальності за вчинене на загальних підставах.

Не оспорюючи факт заподіяння обвинуваченим металевою кочергою тілесних ушкоджень потерпілому, захисник наголошував на тому, що ОСОБА_11 діяв в межах крайньої необхідності, оскільки ОСОБА_8 , зайшовши в приміщення, де знаходяться котли, на зауваження обвинуваченого не реагував, а включаючи воду створив аварійну ситуацію, при якій у котельні міг статись вибух.

Однак жодними доказами такі твердження сторони захисту у суді не доведені, та за встановлених під час судового розгляду обставин, і як підтверджено матеріалами кримінального провадження, жодної із визначених законодавцем умов, за яких крайня необхідність є правомірною, під час вчинення протиправних дій ОСОБА_6 не існувало. Тому доводи захисника про те, що інкриміноване кримінальне правопорушення обвинувачений не вчиняв, а діяв в стані крайньої необхідності, не ґрунтуються на матеріалах провадження та вимогах закону.

Разом з тим невизнання ОСОБА_6 у суді своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні суд вважає засобом захисту з метою уникнути відповідальності або пом`якшити свою участь за вчинене, та дає критичну оцінку показанням обвинуваченого у судовому засіданні, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, досліджених судом.

Оскільки ОСОБА_6 винний у скоєнні цього кримінального правопорушення, то підлягає покаранню.

Призначаючи покарання, відповідно зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обставин, які пом`якшують,покарання, та обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд бере до уваги,що до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 притягується вперше, за місцем проживання на території Віньковецької селищної ради характеризується позитивно, є особою похилого віку, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

За наведених обставин, беручи до уваги загальні засади призначення покарання, які спрямовані на забезпечення індивідуалізації, гуманності і справедливості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, та передбачено санкцією статті, за якою він засуджується.

На думку суду таке призначене ОСОБА_6 покарання буде справедливим, необхідним і достатнім у даному конкретному випадку для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази вирішити згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, ст.ст. 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: металеву кочергу, яку 08.11.2021 року під розписку передано на зберігання директору Віньковецького ліцею Віньковецької селищної ради ОСОБА_10 , повернути Віньковецькому ліцею Віньковецької селищної ради.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1