Справа №:755/5119/23
Провадження №: 1-кс/755/1034/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2023 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0001419 від 16.04.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, працевлаштованого у КП «Плесо» на посаді оператора очисних споруд, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 16.04.2023 р. приблизно о 15 год. 15 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи зі знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, буд. 1, поблизу магазину «Сільпо». В цей час ОСОБА_6 залишився чекати на вулиці, а ОСОБА_8 зайшов до магазину «Продукти 24», який розташований біля «Сільпо» за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, буд. 1, де перебувала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку ОСОБА_8 , купивши у неї каву, звинуватив в тому, що вона не додала йому решти коштів після розрахунку. Дану розмову через віконце почули ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_10 зробив зауваження ОСОБА_8 , що не сподобалось ОСОБА_6 та, коли той вийшов на вулицю з магазину, почав висловлюватись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_10 , після чого між ними та ОСОБА_6 , а також ОСОБА_11 стався словесний конфлікт із застосуванням фізичної сили.

Перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, буд. 1, на парковці біля магазину «Сільпо», ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перемістились на іншу парковку, де останніх помітив ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та підбіг до них.

В подальшому, між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Після чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_12 .

Далі ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, дістав з кишені куртки ніж та, взявши його в свою праву руку, наніс ним ножове поранення в область грудної клітини справа потерпілому ОСОБА_12 .

В подальшому ОСОБА_12 з отриманими внаслідок дій ОСОБА_6 тілесними ушкодженнями було доставлено до КМКЛ ШМД за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, буд. 3.

Згідно довідки № 44, виданої КМКЛ ШМД, ОСОБА_12 поставлено діагноз: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа. Гемопневмоторакс справа.

Крім того, в цей же час, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, 1, на парковці біля магазину «Сільпо», у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, наніс ножове поранення в область грудної клітини справа потерпілого ОСОБА_11 .

В подальшому ОСОБА_11 з отриманими внаслідок дій ОСОБА_6 тілесними ушкодженнями було доставлено до КМКЛ ШМД за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3.

Згідно довідки № 46, виданої КМКЛ ШМД, ОСОБА_11 поставлено діагноз: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з пошкодженням міжреберної артерії. Гемоторакс зліва, напружений пневмоторекс зліва, розрив плевролегеневої злупи. Внутрішньоплевральна кровотеча.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; чинити незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити, враховуючи те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Наполягав на застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зокрема, домашньому арешті.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 підтримав думку іншого захисника.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію захисника ОСОБА_5 .

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м.Києві перебуває кримінальне провадження № 0001419, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

16 квітня 2023 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні крмиінального правопорушення.

17 квітня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті. (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_6 умисно вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 121 КК України, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події; протоколом обшуку; протоколом допиту потерпілого; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколами допиту свідків, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчим суддею береться до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, працевлаштований, має постійне місце проживання у м. Києві, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, особу підозрюваного, вік, сімейний стан, стан здоров`я, матеріальне становище, стійкість соціальних зв`язків та доходить висновку, що докази та конкретні обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, враховуючи, що останній ймовірно вчинив тяжке кримінальне правопорушення, яке передбачає покарання у виді тривалого позбавлення волі, здійснювати незаконний вплив на потерпілих у кримінальному провадженні. В контексті цього ризику слідчий суддя враховує, що правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , власне, полягає у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілим, що свідчить про вірогідність настання цього ризику, в тому числі із застосуванням фізичної сили.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Виходячи з конкретних обставин справи, даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, працевлаштований, має постійне місце проживання у м. Києві, характер вчинення кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування, слідчий суддя переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки та існуючим ризикам у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, за адресою: АДРЕСА_2 , з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне, згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного відповідні обов`язки.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 205, 208, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ.

У відповідності до ч. 3 ст. 202 КПК України негайно звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, у якому проживає підозрюваний, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити до 16 червня 2023 року, але не більше строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1