У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 1 грудня 2021 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Віноградівка, Баштанського району, Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_5

( в режимі відео конференції з ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор»)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати. Ухвали новий вирок, яким пом`якшити призначене покарання.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років 9 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речового доказу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений вважає вирок в частині призначеного покарання занадто суворим. Просить його пом`якшити.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 28.11.2020 приблизно о 13:20 ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину "Міда", розташованому за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 128-Г/1, таємно, шляхом вільного доступу, викрав шоколад Мілка молочний лісовий горіх вагою 90 г в кількості 10 шт., вартістю 27,36 грн. за 1 шт., чим спричинив ТОВ "Свантовіт" матеріальні збитки на загальну суму 273,60 грн.

03.12.2020 приблизно о 16:20 ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину "Червоний маркет", розташованому за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 20, таємно, шляхом вільного доступу, викрав: шампуні 6 штук вартістю 495,52 грн., чим спричинив ФОП ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 495,52 грн.

21.12.2020 приблизно о 16:20 ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні супермаркету "АТБ", розташованому за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 76/1, таємно, шляхом вільного доступу, викрав пляшку віскі Glenmorangie Single Malt 10 років 40% об`ємом 0,7 л вартістю 990,75 грн., чим спричинив ТОВ "АТБ-Маркет" матеріальні збитки на суму 990,75 грн.

16.02.2021 близько 18:00 ОСОБА_5 прийшов до магазину "АТБ-маркет", розташованому за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 76/1, де, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно вказаного магазину, а саме лікер "Sheridans 15,5%" об`ємом 0,5 л вартістю 452,08 грн., чим спричинив магазину"АТБ-маркет" матеріальні битки на загальну суму 452,08 грн.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку вимог апеляційної скарги, думки прокурорів, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України є правильною і апелянтом не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого, щодо суворості призначеного покарання, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вказуючи в апеляційній скарзі на те, що суд призначив йому явно несправедливе покарання та висуваючи вимогу про пом`якшення призначеного покарання, не наводить жодних мотивів про існування істотної диспропорції, неадекватності між визначеним судом розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке він просить призначити.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65, 66, 67 КК України з урахуванням, особи обвинуваченого, який раніше судимий, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, врахувавши характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, врахувавши думку органу пробації, відповідно до якої виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб), визнавши обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, визначена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_5 покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального законодавства, апеляційний суд не вбачає.

Судом у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання додержано вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, за принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Дані, що характеризують особу обвинуваченого, наявність декількох не знятих і не погашених в установленому законом порядку, вчинення нового кримінального правопорушення через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, свідчать про високий рівень ризику вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень та його стійку антисоціальну поведінку, а тому його виправлення без відбування покарання в місцях позбавлення волі є неможливим.

Інших обставин, пом`якшуючих покарання або позитивно характеризуючих особу обвинуваченого, які б не були предметом розгляду та аналізу суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50 і 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для зміни або скасування вироку, апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 1 грудня 2021 року, стосовно ОСОБА_5 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: