Справа № 369/1884/22
Провадження №1-кс/369/44/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської областi ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК СОНАТА ФІНАНС», про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000045 від 12.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.192 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року до суду надійшло вищевказане клопотання, мотивоване тим, що начальником СВ ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС ОСОБА_4 проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000045 від 12.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.192 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2013 року накладено арешт на квартири, а саме: №13, № 25, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , а також нежилі приміщення № 17 та № НОМЕР_1 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_20 .

В поданому клопотанні адвокатом ОСОБА_3 зазначено, що відносно ТОВ «ФК Соната Фінанс» кримінальне провадження органом досудового слідства не здійснювалось та йому не повідомлялось про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України, майно, на яке накладено арешт не визнано по кримінальній справі речовим доказом, а тому, на думку адвоката, на сьогодні відсутня потреба в перебуванні майна під арештом.

Посилаючись на вищевикладене ОСОБА_3 просила суд скасувати арешт на майно, а саме на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_21 , накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.08.2013 року; зобов`язати відповідальних осіб внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 09 стосовно зняття арешту з майна.

21.02.2022 року представником ТОВ «ФК СОНАТА ФІНАНС» - ОСОБА_3 через канцелярію суду подано заяву, в якій клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених.

14.12.2022 року старшим детективом першого відділу детективів Підрозділу детективів із захистом економіки у сфері надання фінансових послуг ОСОБА_5 на адресу суду направлено матеріали кримінального провадження №0000045 від 12.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Згідно вимог ч.1 ст.107 КПК України, застосування технічних засобів фіксування судового розгляду даного питання не здійснювалося.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, матеріали закритого кримінального провадження 0000045 від 12.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ФР ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження внесеного 12.12.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, а саме за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «Аверс-Сіті» ().

07.08.2023 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області задоволено клопотання начальника СВ ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС ОСОБА_4 про арешт майна та накладено арешт квартири, а саме: №13, № 25, № 29, № 33, № 41, № 45, № 65, № 69, № 129, № 140, № 144, № 145, № 148, № 152, № 173, № 177, № 225, № 229, № 233, № 237, № 241, а також нежилі приміщення № 17 та № 18, що знаходяться за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 26, корп. 1, які були шляхом підроблення документів підготовані для виведення та виведені із власності ТОВ «Аверс-Сіті», з одночасним позбавленням прав на них ТОВ «Пожтехнології» та ТОВ «Мьолі-Інвест-Україна», та легалізовані шляхом укладення угод з їх продажу, яку ухвалою Київського

27 червня 2014 року слідчим СУ ФР ДПІ у Києво-Святошинському районі майором податкової поліції ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000045 від 12.12.2012 року у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання щодо повноважень слідчого судді розглядати клопотання про скасування арешту у кримінальному провадженні, яке закрито постановою слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом ст. 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження заклопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно із ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч. 4 ст. 174 КПК України).

Втім, ч.3 та 4 ст. 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно із ч. 3 ст. 26КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (ст. 173, 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Указаний висновок слідчого судді узгоджується із висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №727/2878/19.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості клопотання про скасування арешту, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо втручання за рішенням суду в права особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), зокрема, у п. 195 рішення у справі «Узан та інші проти Туреччини» ЄСПЛ, оцінюючи виправданість втручання відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, зробив висновок, що, для того, щоб бути сумісним із положеннями Конвенції, втручання повинно відповідати трьом умовам, а саме: (1) бути передбачене національним законом, який в державі вважається необхідним для регулювання використання майна; (2) повинне відповідати загальним інтересам суспільства; (3) має забезпечувати справедливий баланс між правами власника та загальносуспільними інтересами. Крім того, в п. 203 цього рішення, аналізуючи питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, ЄСПЛ дійшов висновку, що ст. 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю, заради досягнення якої застосовуються такі засоби. Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто коли наявний значний суспільний інтерес на здійснення такого втручання в право людини, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

За нормами КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що арешт майна у кримінальному провадженні № 0000045 від 12.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.192 КК України, був накладений слідчим суддею з метою збереження речових доказів, проте, кримінальне провадження закрите, тому потреба у такому заході відпала. Отже, скасування арешту майна буде ефективним заходом захисту права на майно, оскільки забезпечить відновлення права володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя задовольняє клопотання в частині скасування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме скасування арешту на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_21 , накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.08.2013 року.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога скарги в частині зобов`язання відповідальних осіб внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 09 стосовно зняття арешту з майна, оскільки згідно із ч. 3 ст. 26КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК СОНАТА ФІНАНС», про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000045 від 12.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.192 КК України підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК СОНАТА ФІНАНС», про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000045 від 12.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.192 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.08.2013 рокув межах кримінального провадження № 0000045 від 12.12.2012 року на квартиру АДРЕСА_22 .

У решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1