Справа № 645/1587/22
Провадження № 1-кп/645/23/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду м. Харкова питання щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, питання щодо прийняття до провадження цивільного позову та клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, -

встановив:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

Обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001154 від 06.11.2022 року.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.12.2022 року призначене підготовче судове засідання.

Крім того, до суду надійшов цивільний позов ОСОБА_4 , в якому вона просила суд повернути їй за належністю речові докази - грошові кошти: 1000,00 доларів США, 300,00 євро, 13743,00 грн. та мобільний телефон "Oppo A76 4/128 GB Glowing Blue" моделі СРН2375, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , стягнути з ОСОБА_6 на її користь 74794,20 грн. матеріальної шкоди, 35000,00 грн. моральної шкоди та 6700,00 грн. витрат на правову допомогу.

Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, обґрунтовуючи його тим, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, не зменшились, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, не заперечувала проти прийняття до розгляду, заявленого потерпілою ОСОБА_4 цивільного позову, також підтримала своє клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, також просила суд прийняти до розгляду заявлений нею цивільний позов, щодо продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою покладалась на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали письмові заяви про проведення підготовчого судового засідання та подальших засідань в даному кримінальному провадженні без їхньої участі.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просив вирішити питання щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду на розсуд суду, не заперечував проти прийняття цивільного позову ОСОБА_4 . Стосовно клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 заперечував та просив суд змінити запобіжний захід на не пов`язаний із тримання під вартою, вказуючи, що ризики, на які посилається прокурор не доведені.

Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та прийняття цивільного позову ОСОБА_4 . Проти клопотання прокурора заперечував, та просив суд змінити йому запобіжний захід на не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема вказуючи, що перебуваючи на свободі він зможе вирішити питання щодо відшкодування завданої потерпілій матеріальної шкоди.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , розглянувши матеріали цивільного позову та клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, суд приходить до наступного.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Фрунзенському районному суду м. Харкова.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту.

Вирішуючи питання про прийняття цивільного позову, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Пред`явлений ОСОБА_4 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.ст. 127, 128 КПК України, ст. 175 ЦПК України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість прийняття його до розгляду по кримінальному провадженню.

Стосовно клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід, строк якого спливає 14.01.2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 2 ст. 177, ст. 331 КПК України, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходу, з метою запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_6 , незаконно впливати на потерпілих та свідків по кримінальному провадженню, переховуватися від суду, суд, вважає, що є наявними підстави для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, суд враховує, що з часу обрання до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися підстави для такого запобіжного заходу. Суд бере до уваги, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_6 зможе переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, може викликати його втечу, через відсутність роботи та джерела доходу обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності.

Зазначені захисником та обвинуваченим обставини, які можуть вплинути на зміну запобіжного заходу, не можливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленому ризику без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки у рішенні «Харченко проти України», ЄСПЛ також зазначив, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Суд, вислухавши учасників процесу, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вирішуючи питання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, виходить з необхідності уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, нових обставин не наведено, а тому клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, задоволенню не підлягають.

Обсяг проведених судом процесуальних дій під час судового розгляду у кримінальному провадженні та їх результати не зменшують ризик переховування обвинуваченого.

За результатами встановлених судом обставин, з метою забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд дійшов висновку про наявність факторів, які передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, що дає підстави для визнання необхідним продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та неможливість зміни обвинуваченому обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на іншій запобіжний захід, такий що не пов`язаний з триманням під вартою або його скасування.

Всі обставини справи на цій стадії процесу судом не встановлені, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії не встановлено.

Судом враховується тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними у інкримінованому злочині, що у сукупності з іншими обставинами справи дає підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до висновку про продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів - до 03 березня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 62, 314-316, 177, 197, 331 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, призначити до відкритого судового розгляду в залі судових засідань Фрунзенского районного суду м. Харкова на 11 год. 40 хв. 12 січня 2023 року.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, обвинуваченого та захисника.

Прийняти цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до розгляду.

Клопотання прокурора про продовження строку стримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 03 березня 2023 року, включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи ув`язненого.

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 5 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення їм копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.01.2023 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1