Справа № 282/853/22
Провадження № 1-кп/282/143/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2022

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000048 від 20.09.2022 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березівка Любарського району Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:
11 вересня 2022 року близько 11 год. 00 хв., під час перебування у одній із кімнат житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_5 , в ході словесної суперечки із останньою, на грунті ревнощів, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, він підійшов до ОСОБА_5 та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс два удари кулаком лівої руки, один удар кулаком правої руки та один удар правою ногою в область голови потерпілої, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців обох очей, підшкірної гематоми, забійної рани лівої потиличної ділянки, синця кута нижньої щелепи праворуч, перелому суглобового відростку кута нижньої щелепи праворуч.

Тілесні ушкодження у вигляді синців обох очей, підшкірної гематоми, забійної рани лівої потиличної ділянки, синця кута нижньої щелепи праворуч є легким тілесним ушкодженням без короткочасного розладу здоров`я, а тілесне ушкодження у вигляді перелому суглобового відростку кута нижньої щелепи праворуч, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до довготривалого розладу здоров`я.

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини. Вказав, що у вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті та вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, а також просила суд його суворо не карати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду, зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка згідно ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.1 ст.122 КК України, тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є не тяжким злочином, то суд дійшов переконання, про необхідність призначення йому покарання, передбаченого санкцією цієї статті, у виді обмеження волі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи дані, що характеризують особу винного, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нею нових злочинів.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 - не встановлені.

Речові докази по кримінальному провадженні: два рентгенівські знімки на ім`я ОСОБА_5 та медична карта амбулаторного хворого №133050 КНП «Любарська лікарня» на ім`я ОСОБА_5 , які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком суду законної сили залишити в останньої.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1