Провадження № 1-кп/761/1487/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею на поруки трудовому колективу у кримінальному провадженні відомості про яке 21.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004180 у якому за ч.1 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, що ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого спричинено потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин, викладених стороною обвинувачення у обвинувальному акті.

Так, 20 травня 2020 року ОСОБА_5 приблизно о 19.30 год. керуючи технічно справним автомобілем Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в напрямку вул. Стеценка та наближався до нерегульованого пішохідного переходу розташованого навпроти будинку №16 по вул. Туполєва у місті Києві. В цей же час, в сусідній правій смузі руху попутного напрямку, перед нерегульованим пішохідним переходом почав знижувати швидкість та зупинився транспортний засіб, а саме невстановлений в ході розслідування легковий автомобіль, водій якого надавав дорогу пішоходу ОСОБА_7 , що пересікав проїзну частину вул. Туполєва по вказаному нерегульованому пішохідного переходу, рухаючись в напрямку з права наліво, відносно напрямку руху вказаних транспортних засобів.

Грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 18.4 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_5 невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не відреагував на зниження швидкості та зупинку транспортного засобу перед нерегульованим пішохідним переходом в сусідній смузі, в свою чергу не знизив швидкість, не зупинився перед пішохідним переходом і не переконався у відсутності пішоходів, продовживши рух керованим автомобілем «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_1 виїхав на нерегульований пішохідний перехід та передньою правою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_5 та порушення правил безпеки дорожнього руху, пішохід ОСОБА_7 в результаті наїзду автомобілем під керуванням обвинуваченого отримав тілесне ушкодження у виді перелому лівої ключиці в середній третині, яке відноситься до середнього ступеню тяжкості.

Під час керування транспортним засобом ОСОБА_5 порушив п.п. 2.3. «б», 18.4 Правил дорожнього руху України: п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі; п. 18.4 Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

26 січня 2023 року захисником обвинуваченого до суду подано клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею на поруки трудовому колективу ТОВ «РЕСТ-АРТ», оскільки останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується - є нетяжким. Також захисник звертає увагу, що 19.11.2021 відбулися збори трудового колективу ТОВ «РЕСТ-АРТ», 25.11.2021 директором ТОВ «РЕСТ-АРТ» до суду подано клопотання про передачу ОСОБА_5 на поруки трудовому колективу, разом з із тим, захисник зауважує, що на адресу ТОВ «РЕСТ-АРТ» рішення суду про результати розгляду клопотання не надходило, тому трудовий колектив попередньо заявлене клопотання підтримує на теперішній час, просить його розглянути та задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 також підтримав заявлене захисником клопотання, просив задовольнити та передати його на поруки трудовому колективу, повідомив, що йому роз`яснено та зрозуміло підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, його право заперечувати щодо цього.

Представник потерпілого заперечив щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження, з огляду на те, що обвинуваченим не здійснено жодного відшкодування в частині завданої шкоди здоров`ю потерпілого, у зв`язку із чим визнання вини та каяття обвинуваченого є формальним. Вважає, що передача на поруки обвинуваченого у даному випадку є неможливою і з огляду на документи надані трудовим колективом та їх невідповідності положенням закону. Також наголосив, що сторона захисту вже зверталася до суду з аналогічним клопотанням під час судового розгляду вказаного кримінального провадження та ухвалою суду від 27.05.2022 суд відмовив у його задоволенні. Доводи захисника, що суд не скерував на адресу трудового колективу рішення про відмову у передачі особи на поруки, на його думку не ґрунтуються на законі, оскільки в судовому засіданні 27.05.2022 року безпосередньо був присутній та надав пояснення суду директор ТОВ «РЕСТ-АРТ», який був обізнаний із прийнятим судом рішенням.

Прокурор ОСОБА_3 заперечила щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі заявлених у клопотанні вимог, оскільки повторно звертаючись із аналогічним клопотанням до суду сторона захисту вживає заходи щодо затягування судового розгляду справи.

Суд розглянувши клопотання захисника, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положення частини 1 статті 47 КК України передбачають, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Розглядаючи вказане клопотання слід вказати на таке.

27.05.2022 в судовому засіданні було розглянуто клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею на поруки, під час розгляду клопотання судом заслухано директора трудового колективу, досліджено протокол №1/21 загальних зборів членів трудового колективу ТОВ «РЕСТ-АРТ», якому надана безпосередня оцінка та постановлено мотивоване рішення щодо відмови у задоволенні клопотання.

Доводи захисника ОСОБА_6 у новому клопотанні про звільнення ОСОБА_5 про те, що трудовий колектив не обізнаний із результатами розгляду попереднього клопотання та трудовий колектив наполягає на взятті обвинуваченого на поруки спростовуються наявними у справі матеріалами.

Повторно вирішуючи питання про існування підстав для звільнення особи, суд керується положеннями ст.ст. 286, 288 КПК України, роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 5 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки за умови, що вона вперше вчинила не тяжкий злочин. Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання, суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

З аналізу наведених положень вбачається, що передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України, є вчинення нею вперше кримінального проступку чи не тяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень, а підставами звільнення - щире каяття та клопотання колективу підприємства, установи чи організації про передачу цієї особи на поруки.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який у силу положень ст.12 КК України, віднесений до категорії не тяжких злочинів.

Відповідно до примітки до статті 45 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , не є корупційним злочином.

В судовому засіданні обвинувачений вказує про визнання вини та що він не заперечує фактичні обставини.

Разом з тим, на думку суду, порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами має підвищений суспільний резонанс. З огляду на динаміку законодавця, щодо посилення покарання, суспільство вимагає більш суворі наслідки до правопорушника. У разі звільнення від покарання, при вказаних обставинах, мети та завдань кримінального закону досягнуто не буде, що також враховується судом при ухваленні рішення щодо можливості звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про відмову у задоволенні клопотання суд виходить із того, що первісною передумовою має бути насамперед звернення трудового колективу, належним чином оформлене про їх бажання взяти особу на поруки. Водночас захисник просить суд питання щодо передачі обвинуваченого на поруки вирішувати на підставі документів, які були додатками до попереднього клопотання, яке по суті є розглянутим.

Так, звертаючись до таких документів слід вказати, що у матеріалах кримінального провадження міститься клопотання трудового колективу, подане до суду ще 25.11.2021 року, додатком до якого є протокол № 1/21 від 19.11.21 року, в той же час на думку суду, такий протокол, не містить позиції щодо визнання правомочними Загальних зборів та прийнятого на таких зборах рішення, виходячи із кількості присутніх членів трудового колективу - 20 осіб, та загальної кількості співробітників в казаного Товариства - 309 осіб, інших установчих документів щодо вказаного суб`єкта господарювання, або які б надавали суду можливість перевірити правомочність рішення трудового колективу саме у такому складі, як зазначено у протоколі № 1/21 від 19.11.2021, тощо суду не надано.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею на поруки трудовому колективу.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 47 КК України, ст.ст.284-288, 350, 369-372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідності за ст. 286 ч. 1 КК України у зв`язку із передачею на поруки трудовому колективу у кримінальному провадженні, відомості про яке 21.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004180.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1