Справа №295/889/23
УХВАЛА

Іменем України

14.03.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бобрик Броварського району Київської області, громадянина України про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м.Житомира надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014році».

Засуджений був належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви, згідно поданої розписки просив проводити судовий розгляд без його участі.

Представник Житомирської виправної колонії (№4) просив вирішити клопотання засудженого відповідно до вимог закону без його участі.

Прокурор в поданій заяві вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання засудженого.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 24.07.2017 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.121, 69 КК України на 3 роки позбавлення волі за злочин, який згідно вироку вчинив 19.03.2017 року. До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту залишено без змін.

Вироком апеляційного суду Чернігівської області від 12.01.2018 вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24.07.2017 скасовано в частині призначеного покарання. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_3 визнано винний за ч.1 ст.121 КК України та призначено йому покарання 6 років позбавлення волі. Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку. В іншій частині вирок залишено без змін.

Засуджений ОСОБА_3 був затриманий 28.02.2018 про що вбачається з протоколу про затримання.

Відповідно ст.3 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014р., який набрав чинності 19.04.2014р. звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у ст.1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

За повідомленням представника ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» засуджений ОСОБА_3 половину призначеного строку покарання відбув 22.02.2021.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 на день набрання чинності Закону України Про амністію у 2014 році , а саме станом на 19.04.2014 року не відбув половини призначеного строку основного покарання, Закон України «Про амністію у 2014 році» не є індивідуальною амністією щодо засудженого, інших підстав застосування до засудженого положень Закону немає, а тому підстав для звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі цього Закону суд не вбачає, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.3 Закону України «Про амністію у 2014році», ст.ст.537,539КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 7 діб з дня її оголошення, а засудженим, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1