Номер провадження: 11-кп/813/939/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000277 від 13.03.2020 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині скасування арешту майна залишено без розгляду як передчасно заявлене.

Клопотання захисника ОСОБА_11 про повернення тимчасово вилученого майна та скасування арешту залишено без розгляду як передчасно заявлене.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000277 від 13.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Підставами для закриття кримінального провадження суд першої інстанції зазначив те, що прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом 14.12.2020 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, оскільки, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні повинно було бути закінчене 27.11.2020 року. Рішення суду мотивоване наступним:

- незважаючи, що в реєстрі матеріалів кримінального провадження наявна інформація, що 17.11.2020 року здійснено повідомлення про завершення досудового слідства, однак, до 26.11.2020 року (включно), по кримінальному провадженню продовжувалися процесуальні дії та приймалися процесуальні рішення, а саме: 26.11.2020 року слідчим здійснено повідомлення про проведення НСРД свідку ОСОБА_12 , повідомлення про проведення НСРД адвокату ОСОБА_11 , повідомлення про проведення НСРД адвокатам ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (пункти 79-81 розділу І «Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії» реєстру матеріалів досудового розслідування). На підставі наведено, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення не виконала обов`язок щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування саме з 17.11.2020, оскільки здійснила формальне повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування до завершення усіх процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні, які тривали до 26.11.2020 року;

- 27.11.2020 року у вказаному кримінальному провадженні складено та затверджено обвинувальний акт у межах строку досудового розслідування, який вручено обвинуваченим та їх захисникам, однак станом на 27.11.2020 року прокурор не звернувся до суду з обвинувальним актом, оскільки до суду він надійшов 14.12.2020 року нарочно, тобто за межами строку досудового розслідування. Водночас, належних доказів доведення факту надання обвинувального акту у кримінальному провадженні 01.12.2020 року до підрозділів фельд`єгерського зв`язку відсутні. Також, є необґрунтованими посилання прокурора на те, що обвинувальний акт отримано Київським районним судом м. Одеси 02.12.2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій звертає увагу на те, що:

- 17.11.2020 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали досудового розслідування, тобто строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні був зупинений, та невикористаний строк досудового розслідування склав 10 днів. Відтак судом безпідставно визначеного датою завершення досудового розслідування 27.11.2020 року;

- натомість, виконання вимог ст. 253 КПК України повідомлення про проведення НСРД свідку ОСОБА_12 , повідомлення про проведення НСРД адвокату ОСОБА_11 , повідомлення про проведення НСРД адвокатам ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 здійснено до звернення до суду з обвинувальним актом, як того вимагає вказана процесуального норма;

- досліджена судом інформація з системи електронного документообігу Офісу Генерального Прокурора України та конверту, у якому документи надійшли до Київського районного суду м. Одеси, підтверджує, що обвинувальний акт направлено до суду супровідним листом № 17/2/2-29500-20 від 30.11.2020 року саме фельд`єгерським зв`язком. Так, відповідно до наданого прокурором реєстру ГУ управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку №ФФ3554 від 01.12.2020 року за порядковим номером 13 містяться тільки документи за №17/2/2-29500-20. При цьому №13ЄФ3554, який вказано у скрін-шоті екрану системи електронного документообігу СЕД, «13», це порядковий номер у реєстрі, а «Ф3554» - номер реєстру. Жодного обґрунтування відношення цифр «46», зазначених на конверті, до номеру документу у реєстрі поштового відправлення не наведено;

- 01.12.2020 року вказаний обвинувальний акт передано до Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку, що підтверджується вищевказаним листом ГУ УФЗ Держспецзв`язку від 09.12.2021 року, реєстром № ФФ3554 від 01.12.2020 року із зазначенням під пунктом 13 документу за номером 17/2/2-29500-20 та адресатом: Київський районний суд м. Одеси, описом № 726, у якому міститься данні про отримання Київським районним судом м. Одеси конверту за № 17/2/2-29500-20 саме 02.12.2020 року.

Посилаючись на викладене, прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000277 від 13.03.2020 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, на новий розгляд у суді першої інстанції іншим складом суду.

На підставі ч. 3 ст. 404 КПК України під час апеляційного розгляду повторно дослідити:

- реєстр ГУ Урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку №ФФ3554 від 01.12.2020 року;

- лист ГУ УФЗ Держспецзв`язку від 09.12.2021 року;

- опис ГУ Урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку №726 від 30.11.2020 року;

- повідомлення від 26.11.2020 року на адресу ОСОБА_12 ;

- повідомлення від 26.11.2020 року на адресу адвоката ОСОБА_11 ;

- повідомлення від 26.11.2020 року на адресу адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній наполягає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою і вмотивованою, з огляду на наступне:

- суд дійшов правильного висновку, що станом на 26.11.2020 року досудове розслідування у цьому кримінального провадженні не було завершено, оскільки 26.11.2020 року органом досудового розслідування здійснювались процесуальні дії та тривав збір доказів, зокрема, щодо реалізації комплексу НСРД;

- з 17.11.2020 року по 26.11.2020 року (включно) стороні захисту не було надано фактичного доступу до матеріалів досудового розслідування;

- прокурором не надано належних та допустимих доказів, що обвинувальний акт скеровано до суду 01.12.2020 року;

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Захисники та обвинувачені заперечували проти задоволення апеляційної скарги, доводи скарги вважали безпідставними, а ухвалу суду законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Положення ч. 1 ст. 21 КПК України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Розумність строків - є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України.

Частиною 1 ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно вимог частини 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Згідно зі статтею 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК України).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

За викладених обставин, враховуючи, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , не відноситься до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, у даному кримінальному провадженні підлягають застосуванню приписи пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 219 КПК України визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

При цьому, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 статті 219 КПК України встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

При цьому, апеляційний суд враховує висновок застосовування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 219 КПК України, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року, справа № 216/4805/20, провадження № 51-4684 кмо 21, згідно якого, не включається у строк досудового розслідування, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування.

Згідно з частиною 5 статті 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до статті 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Як убачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, 27 березня 2020 року ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вручено письмове повідомлення про підозру, яка в подальшому була змінена 17.11.2020 року,(п. 28, 34, 40, 46) розділу I реєстру матеріалів досудового розслідування), тобто досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні повинно було закінчитися прийняттям прокурором одного з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, протягом двох місяців із цієї дати.

Натомість, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні було продовжено до шести місяців, тобто до 27 вересня 2020 року. Після чого, строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні було продовжено до 27 листопада 2020 року, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2020 року (п. 8, 10 розділу II реєстру матеріалів досудового розслідування).

В подальшому, 17 листопада 2020 року прокурором другого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16 постановлено процесуальне рішення постанови про завершення досудового розслідування в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 290 КПК України, та надане доручення про відкриття матеріалів в порядку ст.ст. 36,290 КПК України (п. 63-65 розділу II реєстру матеріалів досудового розслідування).

Надалі, 26 листопада 2020 року старшим слідчим другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_17 здійснено повідомлення про проведення НСРД свідку ОСОБА_12 , повідомлення про проведення НСРД адвокату ОСОБА_11 , повідомлення про проведення НСРД адвокатам ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (п. 79-81 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування).

Після чого, 27 листопада 2020 року сторона захисту підтвердила факт ознайомлення з матеріалами досудового розслідування (п. 84-85 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування).

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000277 від 13.03.2020 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, складений слідчим та затверджений прокурором другого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16 27 листопада 2020 року (п. 67 розділу II реєстру матеріалів досудового розслідування).

Зазначені обставини щодо руху кримінального провадження, в тому числі і дат виконання вимог ст. 290 КПК України, складання та затвердження обвинувального акту, сторонами кримінального провадження не заперечувались під час апеляційного розгляду, а також не оскаржувались прокурором у поданій апеляційній скарзі.

У свою чергу відповідно до штампа вхідної кореспонденції Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2020 року № 66047/20 на супровідному листі від 30.11.2020 року №17/2/2-29500-20 за підписом прокурора другого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000277, внесеному до ЄРДР 13.03.2020 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, надійшов до суду 14 грудня 2020 року (а.с. 1).

Згідно з приписами статті 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Результати процесуальної діяльності, здійсненої поза межами процесуального строку, визначеного відповідними статтями КПК або встановленого прокурором, слідчим суддею під час досудового провадження чи суддею у судовому провадженні, є юридично нікчемними.

Як вбачається з матеріалів судової справи, які надані прокурором на підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що вказаний обвинувальний акт направлений до суду 01 грудня 2020 року через Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби (реєстр ГУ Урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку №ФФ3554 від 01 грудня 2020 року; лист ГУ УФЗ Держспецзв`язку від 09 грудня 2021 року; опис ГУ Урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку №726 від 30 листопада 2020 року), тобто до закінчення строку досудового розслідування та отримано Київським районним судом м. Одеси 02 грудня 2020 року, є неспроможними, з огляду на наступне.

Наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації від 18.12.2018 № 754 затверджено форми реєстру, опису та Інструкцію з оформлення та адресування відправлень, які надсилаються через Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України і підрозділи урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - Інструкція).

Ця Інструкція визначає вимоги до оформлення та адресування відправлень державних органів, органів місцевого самоврядування, органів військового управління, закордонних дипломатичних установ (далі - відправники), які надсилаються через Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, підрозділи урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (п. 1 розд. І).

Розділом IХ Інструкції регламентовано оформлення супровідної документації на відправлення , зокрема.

Відправлення, що пересилаються через підрозділи фельд`єгерського зв`язку, обліковуються відправником у реєстрі, форма якого затверджена наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 10 грудня 2018 року № 754, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 січня 2019 року за № 3/32974 (далі - реєстр).

Реєстр складається у двох примірниках в електронному вигляді або заповнюється кульковою ручкою (пастою чорного, синього або фіолетового кольору).

Реквізити, зазначені на адресному боці відправлень, записуються у відповідних графах реєстру.

У кожному примірнику реєстру відправник зазначає дату, номер договору про забезпечення урядовим фельд`єгерським зв`язком, словами кількість відправлень, своє прізвище та ініціали й засвідчує своїм підписом і відтиском мастичної печатки «Для пакетів».

Для засвідчення записів у супровідних документах на відправлення та під час оформлення відправлень відправник та одержувач повинні використовувати: для відправлень, які мають гриф секретності та гриф «Для службового користування»,- мастичні печатки «Для пакетів»; для інших несекретних відправлень - мастичні печатки «Для пакетів», штампи або номерні календарні штемпелі.

За відсутності мастичної печатки «Для пакетів», штампа або номерного календарного штемпеля у супровідних документах на відправлення та під час оформлення відправлень проставляється гербова печатка відправника/одержувача.

На супровідних документах та відправленнях мастичні печатки (штампи) повинні мати чіткий відтиск та відповідати повному найменуванню відправника/одержувача.

У свою чергу, розділом Х Інструкції встановлено порядок перевірки оформлення відправлень, тобто під час приймання відправлень експедитором або фельд`єгерем / дипломатичним кур`єром проводиться перевірка оформлення відправлень та супровідних документів до них.

Під час перевірки оформлення супровідних документів до відправлень перевіряються правильність їх оформлення, наявність необхідних реквізитів та відповідність занесених до них даних даним, зазначеним на відправленнях.

Відповідно до абз. 2 п. 5 розд. X Інструкції, на другому примірнику реєстру фельд`єгер/дипломатичний кур`єр зазначає словами загальну кількість прийнятих відправлень, проставляє підпис, прізвище, дату і час приймання, мастичну печатку «Для пакетів» (штамп) підрозділу фельд`єгерського зв`язку.

Водночас, копія Реєстру №ФФ3554 не містить прізвище фельд`єгера/дипломатичного кур`єра та мастичну печатку «Для пакетів» (штамп) підрозділу фельд`єгерського зв`язку. Натомість, апеляційний суд звертає увагу, що вказаний реєстр датований 01 грудня 2020 року, натомість дата передання відправником документів зазначена 01 грудня 2019 року, що суперечить даті формування цього реєстру (а.с. 233- а.с. 234а т. 1).

У свою чергу, слід зазначити, що прокурор під час розгляду у суді першої та апеляційної інстанції не надав контрольний лист, який передбачений Інструкцією та видається фельд`єгером / дипломатичним кур`єром після приймання відправлень, в якому, зокрема зазначається - дату і час приймання відправлення.

При цьому, посилання прокурора на інформацію з системи електронного документообігу Офісу Генерального Прокурора України (скрін-шот екрану наданий прокурором), в обґрунтування того, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000277, внесеному до ЄРДР 13.03.2020 року, було передано до підрозділу фельд`єгерського зв`язку 01 грудня 2020 року, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки особливості організації внутрішнього документообігу у системі органів прокуратури не можуть надавати процесуальну презумпцію, щодо додержання процесуальних строків у кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що копія опису № 726 від 30 листопада 2020 року, яка надана на двох аркушах, не може бути прийнята в якості належного та допустимого доказу щодо отримання обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000277 (відправлення № 17/2/2-29500-20), Київським районним судом 02 грудня 2020 року, є слушними, оскільки розташування відбитків отворів на кожному аркуші зазначено опису, свідчить про те, що вони є окремими один від одного. При цьому, у описі, не зазначено які документи отримано судом та відсутня реєстраційна позначка ( штамп), в якому зазначається дата надходження до суду.

Слід зазначити, що відповідно Інструкції, саме Реєстр та Опис є супровідною документацією до відправлення, тобто первинними доказами, а тому не підлягає врахуванню інформація, наведена в листі ГУ УФЗ Держспецзв`язку від 09 грудня 2021 № 68/07-4237.

Водночас, штамп вхідної кореспонденції суду за реєстраційним номером 66047/20, свідчить про реєстрацію в канцелярії Київського районного суду м. Одеси кримінального провадження № 0000277, внесеного до ЄРДР 13.03.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, саме 14 грудня 2020 року, отже поза межами строку досудового розслідування.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновками суду першої інстанції, що стороною обвинувачення інших належних доказів на скерування до суду

обвинувального акту у кримінальному провадженні№ 0000277, внесеному до ЄРДР 13.03.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, до 01 грудня 2020 року не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Під час апеляційного перегляду ухвали районного суду істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407-409, 413, 418, 419, 532 КПК, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000277 від 13.03.2020 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3