Справа № 367/5154/22
Провадження по справі № 1-кп/367/489/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003242 від 23 жовтня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Буча Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого - 17.05.2016 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України, 20.12.2017 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

22.10.2022 року приблизно о 17 год. 20 хв. (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , виявив два велосипеди марки «Godewind Comfort Line 26» та марки «Kellys Naga 70», які булі причіплені на велосипедний замок до металевої решітки, що належать ОСОБА_5 . У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із вищевказаного під`їзду між 4 (четвертим) та 5 (п`ятим поверхом) шляхом пошкодження велосипедного замка, викрав вищевказані велосипеди марки «Godewind Comfort Line 26», вартістю 3500 грн. та велосипед марки «Kellys Naga 70», вартістю 9800 грн. Загальна вартість викрадених велосипедів становить 13300 гривень. Після чого із викраденим майном пішов з місця скоєння злочину у невідомому напрямку.

З метою доведення протиправного умислу до кінця, ОСОБА_4 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 13300 грн.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена, в умовах воєнного стану.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі та надав покази, якими підтвердив обставини скоєння злочину. Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.4 ст.185 КК України, визнав себе повністю винним, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, просив суворо його не карати.

Прокурор в судовому засіданні підтримала обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_4 в обвинувальному акті, просила визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 та призначити обвинуваченому покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку прокурора, вказав про те, що претензій майнового характеру до обвинуваченого немає.

Суд, на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували обвинувачений, прокурор та потерпілий, та будучи повідомленими про наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи визнання вини обвинуваченим, приходить до висновку, що його дії органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена, в умовах воєнного стану, а вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України доведена повістю.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне.

ОСОБА_4 раніше судимий,а саме: 17.05.2016 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України, 20.12.2017 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України, офіційно не працевлаштований, зі слів одружений та має трьох дітей, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, схильний до зловживання алкогольними напоями, в стосунках з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя помічений не був, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, про що свідчать: характеристика, надана ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, довідка лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, вимога щодо судимості та її свідчення.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного останнім.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України відповідно до статті 12 КК України, віднесене до тяжких злочинів.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обставиною, яка згідно статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставиною, які згідно статті 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року звернута увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на вищевикладені обставини, враховуючи те, що обвинувачений визнав свою провину, щиро розкаявся, у потерпілого відсутні вимоги до нього, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у межах санкції статті у виді позбавлення волі, ближче до мінімального розміру.

Разом з тим, беручи до уваги щире каяття, осудність обвинуваченого, відсутність вимог потерпілого до обвинуваченого, в цілому позитивна посткримінальна поведінка обвинуваченого, яка сприяла органам досудового розслідування, з урахуванням особи винного та наведених вище обставин справи, суд дійшов висновку, що перевиховання ОСОБА_4 та його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

V. ІНШІ РІШЕННЯ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕНІ ВИРОКУ

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0003242 від 23 жовтня 2022 року (висновок експерта № 3238/22 від 09.11.2022 року) складають 240,00 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 50, 65-67, 75, 76, частиною 4 статті 185 КК України, статтями 100, 349, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді домашнього арешту в нічний час скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи у розмірі 240,00 грн.

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі її подання з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1