Справа № 183/2475/22
№ 1-і/183/142/22

У Х В А Л А
16 листопада 2022 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 125 КК України, -
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
В провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 125 КК України.
На обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 09.01.2021 року близько 15 години 40 хвилин він, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням у тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування) відносно неповнолітньої ОСОБА_6 та спричинив останній легкі тілесні ушкодження.
Прокурор в клопотанні посилався на те, що під час досудового розслідування, у відповідності до ухвали слідчого судді відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляду тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому неодноразово продовжувався судом.
Так, ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровсьокї області від 21.092022 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до 18.11.2022 року.
Прокурор просив суд продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до особливо тяжкого злочину, на теперішній час не змінились ризики, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу, які передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, зазначені у клопотання просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клоптання.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, обґрунтовуючи тим, що прокурором не надано доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у звязку з чим, просив суд відмовити у задовленні клопотання.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Встановлено, що в провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 125 КК України.
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 09.01.2021 року близько 15 години 40 хвилин він, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням у тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування) відносно неповнолітньої ОСОБА_6 та спричинив останній легкі тілесні ушкодження.
Встановлено, що у відповідності до ухвали Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 лютого 2022 року продовжений строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 125 КК України на 60 днів, тобто, до 09 квітня 2022 року.
Згідно до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 року № 2102-IX відповідно до пункту 31 частини 1 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.
З 24.02.2022 року по теперішній час на території Харківської області проводилися бойові дії.
В той же час, загальновідомим є той факт, що станом на дату розгляду клопотання, Харківська область, Купянський район, смт. Ківшарівка звільнені від російських військ, зазначений населений пункт підконтрольний Україні.
Верховною Радою України 03.03.2022 року за № 2111 -IX прийнято Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану», який набрав чинності.
Відповідно до частини 6 статті 615 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.
Враховуючи наведене, строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено до 09.06.2022 року.
Ухвалами Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області неодноразово продовжувався судом.

Так, ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровсьокї області від 21.09.2022 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до 18.11.2022 року.

Встановлено, що ОСОБА_3 утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей) змінена територіальна підсудність судових справ, відповідно до якого змінена територіальна підсудність Куп`янського міськрайонного суду Харківської області та визначений суд, якому визначається територіальна підсудність справ зазначеного суду Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Враховуючи вищенаведене, клопотання підсудне Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

В той же час, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000031 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 125 КК України до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передавалося.

Судом встановлено, що захисник, який здійснював захист інтересів ОСОБА_3 до початку військової агресії Російської Федерації проти України, знаходиться на тимчасово окупованій території України, зв`язку з ним немає, тому здійснювати захист інтересів ОСОБА_3 він не може.

У відповідності з ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні двох кримінальних правопорушень, одне з яких віднесене до категорії особливо тяжких, у звязку з чим, участь захисника при розгляді клопотання є обов`язковою.

На виконання цього, ухвалою суду в порядку ст. 53 КПК України залучено захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України.

На підставі частин 1, 2 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 199 КПК України,

1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосуванні запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, хову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України 1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Статтею 194 КПК України визначено, що 1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує, що обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність має здійснюватись винятково з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина та з урахуванням міжнародних стандартів. Кримінальний процесуальний кодекс України містить деталізовані нормативні положення щодо підстав і порядку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строків тримання під вартою та їх продовження. і.

Розумність строків тримання під вартою обумовлюється дотриманням норм КПК і вимог практики ЄСПЛ.

Порушення розумності строків тримання під вартою відбувається у випадках їх неналежного обчислення, перевищення встановлених строків тримання підвартою та їх необґрунтованого продовження. Як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження строк дії ухвали про тримання під ватрою чи про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Відсутність законодавчо визначених строків судового розгляду та максимальних строків тримання під вартою під час судового провадження має компенсувати засада розумних строків, що дає змогу їх оцінки відповідно до критеріїв, визначених КПК України, з урахуванням практики ЄСПЛ

У період воєнного стану, відповідно до статті 10 Закону України Про правовий режим воєнного стану, повноваження судів не можуть бути припинені, а частина друга статті 26 зазначеного Закону передбачає, що скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 тривалий час перебуває під вартою, як зазначалося вище - матерали кримінального провадження суду не надані, у звязку з чим, існує певна процесуальна невизначеність.

Враховуючи відсутність в суді кримінального провадження, суд вважає, що прокурором не доведені, а суд не має можливості встановити існування всіх обставин, на які посилається прокурор на обгрунтування клопотання, у тому числі підтвердження що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та не доведено про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У звязку з вищенаведеним, суд приходить до переконання, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 194 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000031 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 125 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 15-40 годині 16 листопада 2022 року.

Суддя ОСОБА_1