Справа № 203/4583/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Дніпрі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернівки, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.02.2008 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, в силу ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 10.06.2008 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України, в силу ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 14.05.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.297 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 22.11.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.297 КК України КК України, в силу ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 01.03.2016 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 14.11.2016 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, КК України, в силу ч.1 ст.70, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 28.11.2016 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України в силу ч.1 ст.70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинуте покарання за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 14.11.2016;

- 16.02.2017 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263, ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, в силу ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинути покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28.11.2016, остаточно до відбуття - 4 роки позбавлення волі;

- 11.05.2017 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднане 1 рік 1 місяць за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 16.02.2017, остаточно до відбуття - 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 17.05.2017 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.297 КК України до 4 років позбавлення волі, питання застосування ч. 4 ст. 70 КК України вирішити в порядку п. 11 ст., 539 КПК України після набрання законної сили вироку по даному вироку та вироку Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 11.05.2017;

- 23.05.2017 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.297, ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України в силу ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28.11.2016, до відбуття покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі зараховано за ч. 5 ст. 72 КК України відбування покарання з 25.11.2016-19.10.2017;

- 13.10.2022 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, судимість за які у встановленому порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин.

Так, 24.09.2022, близько 15 год. 15 хв., ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні добових кас залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м.Дніпро, пл. Вокзальна, 11, зустрівся з раніше не знайомим йому ОСОБА_5 , у якого при собі був мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi 6А 2/16 Gb Вlаск. В цей час, ОСОБА_4 визначив мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi 6А 2/16 Gb Вlаск, належний - ОСОБА_5 , предметом свого злочинного посягання, після чого у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою власного збагачення, ОСОБА_4 під надуманим приводом перевірити ІМЕІ телефону на предмет викрадення, попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi 6А 2/16 Gb Вlаск, не маючи в подальшому наміру його повертати. В свою чергу, потерпілий ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, не усвідомлюючи дійсний злочинний намір ОСОБА_4 , погодився та добровільно передав останньому свій мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi 6А 2/16 Gb Вlаск.

У подальшому ОСОБА_4 будучи впевненим, що ОСОБА_5 не здогадується про його злочинні наміри, доводячи свій злочинний умисел до кінця, взяв вказаний мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi 6А 2/16 Gb Вlаск, після чого, утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2784 грн. 33 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що 24.09.2022 біля залізничного вокзалу у м. Дніпрі зустрівся з раніше незнайомим йому ОСОБА_5 , який запропонував йому купити телефон. Він вирішив заволодіти даним телефоном та попросив у потерпілого мобільний телефон під приводом перевірити його IMEI на предмет викрадення, не маючи в подальшому наміру його повертати. Потерпілий погодився та добровільно передав йому свій мобільний телефон. Він- ОСОБА_4 - пішов в магазин «Сільпо», залишивши потерпілого біля магазину, через деякий час він вийшов через другий вихід з магазину та в подальшому телефон здав у ломбард. Пояснив, що у скоєному щиро кається. Цивільний позов визнав частково - у розмірі вартості телефону та відшкодування моральної шкоди у сумі 7 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Офіційно не працевлаштований. Характеризується посередньо. Раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує відповідно до ст. 67 КК України його покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до ст. ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, вищезазначені обставини, наведені дані про особу обвинуваченого, розмір заподіяної шкоди, та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі відповідно до санкції ч.2 ст. 190 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2022 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки, суд призначаєпокарання за сукупністю злочинів відповідно до положень ч.4 ст. 70 КК України, застосовуючи принцип поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким.

Відповідно до ст. 75 КК України, враховуючи щире каяття ОСОБА_4 , суму заподіяної шкоди, обставини злочину, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, тому його слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з максимальним іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди у розмірі 23 569 грн.

Вказаний цивільний позов підлягає частковому задоволенню, слід стягнути на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 2784 грн. 33 коп. - вартість мобільного телефону, оскільки він зазнав матеріальних збитків внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 .

Крім того, діями ОСОБА_4 потерпілому завдана і моральна шкода, оскільки віз зазнав моральних страждань внаслідок втрати свого майна. Розмір моральної шкоди суд оцінює в 7 000 грн. Доказів заподіяння моральної та матеріальної шкоди у більшому розмірі суду не надано.

Відповідно до вимог ст. ст. 118, 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-22/32276-ТВ від 20.10.2022 у розмірі 755 грн. 12 коп. на користь держави.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2022 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки, шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід не обирався.

Іспитовий строк відраховувати з моменту оголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати у розмірі 755 грн. 12 коп. на користь держави.

Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди у розмірі 23 569 грн., заявлений потерпілим ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 2784 грн. 33 коп. та моральної шкоди у розмірі 7 000 грн., а всього стягнути 9 784 грн. 33 коп. (дев`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири грн. 33 копійки ).

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Речові докази: два CD-R диска з камер відеоспостереження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1