Справа № 631/1116/22
Провадження № 1-кп/631/119/22
У Х В А Л А

15 грудня 2022 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Нова Водолага кримінальне провадження № 0001020 від 12 листопада 2022 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білгород-Дністровський Одеської області, має вищу освіту, вдівець, має на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходить військову службу за мобілізацією на посаді командиру 1 інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , військове звання «капітан», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт з додатками кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2022 року під № 0001020, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 08 грудня 2022 року, відповідно до ст. 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві за адресою: м. Харків, Євгена Котляра, 7, між прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001020 від 12 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 (свідоцтво №893 від 18 лютого 2011 року), що діяв на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень КПК України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням № 027-270003074 від 08 грудня 2022 року.

Згідно з умовами цієї угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, а саме, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України та наведені обставини вчинення злочину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначено покарання за ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69, 58 КК України у вигляді службового обмеження для військовослужбовців на 2 роки, що полягає у відрахуванні в доход держави із суми грошового забезпечення у розмірі 20 %.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, що встановлені приписами ст. 473, 476 КПК України

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що бажав укласти угоду про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні злочину, дав згоду на застосування узгодженого з прокурором виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , зазначив, що угода відповідає вимогам закону та укладена в інтересах її підзахисного та за його бажанням, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання обвинуваченому.

Прокурор ОСОБА_3 , вказав, що укладення угоди сторонами є добровільним, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, дослідивши наявні матеріали судової справи, вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов такого.

Особливості кримінального провадження на підставі угод встановлені главою 35 Розділу VI КПК України.

Так, згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладен а угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акта з підписаною сторонами угодою до отримання висновку експерта або завершення проведення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди (ч. 1 ст. 474 КПК України).

Положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України визначено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

З угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, у військовому званні «капітан», перебуваючи на посаді командира інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно, тимчасово ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості проходити військову службу, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, сг. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 09.08.2022 самовільно залишив місце служби, а саме розташування підрозділу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України в АДРЕСА_2 , та до 18.08.2022 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Своїми умисними діями, капітан ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Водночас КУпАП статтею 172-11 визначає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби, як адміністративного проступку.

Відповідно до ч. 3 зазначеної статті самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, -

тягнуть за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб.

Діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, -

тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Тобто, самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової військової служби) тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду, тягне за собою адміністративну відповідальніть.

У свою чергу, згідно з аб. 13 ст. 1 Закону України № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до аб. 5 ст. 1 Закону України № 354-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Висновок Головного науково-експертного управління 24 грудня 2014 року на проект Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини» № 194-VIII від 12 лютого 2015 року зазначає, що особливий період є часовим проміжком (періодом), який охоплює в себе період мобілізації, період фактичного перебування держави у стані війни (воєнного часу), а також період відбудови після закінчення безпосередніх воєнних дій.

За ч. 8 ст. 4 Закону України № 354-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21 квітня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року, затверджений Законом України № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України продовжено строк дії воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, затверджений Законом України № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Окрім того, 24 лютого 2022 року набрав чинності Указ Президента України № 29/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію». Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

За приписами ст. 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, особливий період охоплює собою мобілізацію, воєнний час та частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відтак, починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом,.

За угодою про визнання винуватості самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем ОСОБА_4 тривало з 09.08.2022 року до 18.08.2022 року.

За таких підстав суд доходить висновку що вимоги угоди про визнання винуватості, укладеної 08 грудня 2022 року, відповідно до ст. 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві за адресою: м. Харків, Євгена Котляра, 7, між прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001020 від 12 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 (свідоцтво №893 від 18 лютого 2011 року), що діяв на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень КПК України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням № 027-270003074 від 08 грудня 2022 року, не відповідають приписам п. 1, 3 ч. 7 ст. 474 КПК України, а саме, суперечать вимогам цього Кодексу та порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Пленум ВССУ у п. 18 Постанови № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» роз`яснив, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень:

а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або

б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Отже, при вирішенні питання про можливість затвердження угоди судом встановлено підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК, а тому суд доходить висновку про необхідність відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості.

Оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування містить інформацію щодо відкриття сторонами кримінального провадження, відповідно відсутня необхідність повернення кримінального провадження прокурору, тобто треба продовжити судовий розгляд у загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 370-372, 392, 470, 472, 474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 08 грудня 2022 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001020 від 12 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 (свідоцтво №893 від 18 лютого 2011 року), що діяв на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень КПК України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням № 027-270003074 від 08 грудня 2022 року, відповідно до ст. 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві за адресою: м. Харків, Євгена Котляра, 7, , не відповідають приписам п. 1, 3 ч. 7 ст. 474 КПК України, відмовити.

Продовжити судове провадження у загальному порядку.

Призначити підготовче судове засідання по кримінальному провадженню № 0000884 від 18 жовтня 2022 року щодо обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України на 12 годину 45 хвилин 19 грудня 2022 року у приміщенні Нововодолазького районного суду Харківської області за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. 40 років Перемоги, 1.

В підготовче судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9