єдиний унікальний номер справи 546/706/22
номер провадження 1-кп/546/81/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року місто Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 23.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Київського районного суду м. Полтава від 28.10.2020 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання із іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , у квітні 2020 (точної дати встановити не виявилось за можливе), із корисливою метою, а саме за грошову винагороду у розмірі 500 гривень, за попередньою змовою із невстановленою особою досяг згоди стати директором та засновником ТОВ «Бомонд-Мобіл» (код 31495131, 08.07.2020 назву змінено ТОВ «Золоті Лани», 01.12.2021 на ТОВ «Велам Груп») без фактичної мети ведення господарської діяльності та управління товариством.
З цією метою останній взяв на себе зобов`язання подати необхідні документи для юридичного оформлення прав власності та керівництва ТОВ «Бомонд-Мобіл» з подальшою передачею контролю за діяльністю товариства невстановленим особам, у тому числі використані його реквізити при складанні удаваних правочинів, без участі та відома ОСОБА_5 .
Так, 16.04.2020 ОСОБА_5 достовірно знаючи, що фактично не має наміру здійснювати підприємницьку діяльність, умисно, з метою складання недостовірних документів та подальшої їх подачі для здійснення державної реєстрації, за попередньою змовою із невстановленою особою, діючи в її інтересах, перебуваючи у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , видав довіреність на ОСОБА_7 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ), якою уповноважив останню представляти його інтереси та виконувати необхідні дії для укладання договору купівлі-продажу частки будь-якого Товариства з обмеженою відповідальністю.
У подальшому в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, діючи з прямим умислом на внесення недостовірних відомостей до документів щодо реєстрації юридичних осіб, ОСОБА_5 надав недостовірну інформацію ОСОБА_7 про намір вступити до складу учасників ТОВ «Бомонд- Мобіл», та необхідність вчинити від його імені відповідні дії для юридичного оформлення такого наміру.
У результаті чого ОСОБА_7 24.04.2020 від імені ОСОБА_5 на підставі довіреності від 16.04.2020 підписано акт приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Бомонд- Мобіл» від ОСОБА_8 та того ж дня подано відповідні документи для їх державної реєстрації державному реєстратору сектору з надання реєстраційних послуг Решетилівської РДА ОСОБА_9 .
Таким чином з 24.04.2020 ОСОБА_5 отримав 50 % статутного капіталу ТОВ «Бомонд- Мобіл» та став його співвласником.
У подальшому, 30.04.2020 перебуваючи у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , за адресою: м. Полтава, вул. Коваля, 2, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що він не має жодного відношення до діяльності ТОВ «Бомонд- Мобіл», з метою виконання взятих на себе зобов`язань щодо оформлення права власності та керівництва товариством, безпідставно підписав заяву про згоду на вихід зі складу його учасників іншого співзасновника ОСОБА_8 .
У той же день ОСОБА_5 достовірно знаючи, що фактично не має наміру здійснювати підприємницьку діяльність, умисно, через ОСОБА_7 , яка діяла на підставі доручення від 16.04.2020, подав до сектору з надання реєстраційних послуг Решетилівської РДА документи, які містили завідомо неправдиву інформацію заяву про згоду на вихід із складу учасників ТОВ «Бомонд- Мобіл» ОСОБА_8 .
Як наслідок на підставі вказаної заяви, яка містила завідомо неправдиві відомості щодо змін засновників та кінцевих бенефіціарних власників ТОВ «Бомонд- Мобіл», здійснено державну реєстрацію вказаної юридичної особи за формою 3, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 18.11.2016 №3268/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.08.2018 №2824/5).
Відповідно до рішення №06/05/2020 від 06.05.2020 учасника ТОВ «Бомонд- Мобіл» ОСОБА_5 призначив себе на посаду директора вказаного підприємства та включив до переліку осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреностей, у тому числи підписувати договори.
На підставі Статуту ТОВ «Бомонд- Мобіл» (затверджений рішенням учасника №06/05/2020 від 06.05.2020) ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що фактично не має наміру здійснювати підприємницьку діяльність, умисно, за сприянням невстановленої особи оформив на своє ім`я електронний цифровий підпис/печатку в ГУ ДПС в Полтавській області та відкрив рахунки в банківських установах для ТОВ «Бомонд- Мобіл».
Носій з електронним цифровим підписом/печаткою ОСОБА_5 передав невстановленій особі, яка у подальшому без відома ОСОБА_5 фактично керувала підприємством.
Таким чином, ОСОБА_5 у період з 24.04.2020 по 06.05.2020 умисно, з корисливою метою, без наміру бути власником та керівником ТОВ «Бомонд- Мобіл», вніс неправдиві відомості та подав до сектору з надання реєстраційних послуг Решетилівської РДА для проведення державної реєстрації товариства документи, які містили неправдиві відомості. У подальшому фактично передав ТОВ «Бомонд- Мобіл» в управління невстановленій особі, що дало змогу останній використовувати реквізити товариства та складати удавані правочини, без участі та відома ОСОБА_5 .

Цими діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 205-1 КК України, а саме внесення у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

23.09.2022 між прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 на підставі статей 468, 469, 472,473,474,476 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у рамках кримінального провадження, внесеного 23.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, ОСОБА_5 звернувся до прокурора із заявою про укладання угоди про визнання винуватості, зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України; співпрацювати з правоохоронними органами у викритті злочинних дій інших осіб, які причетні до вчинення цього та інших кримінальних правопорушень, пов`язаних із діяльністю ТОВ «Велам ГРУП»; надавати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження та сприяти у встановленні органом досудового розслідування та судом обставин вчинення злочину. Підтвердити відомі йому та надані ним відомості у цьому кримінальному провадженні під час судового розгляду, та у розі виділення відносно нього матеріалів в окреме провадження, надати вказані вище відомості під час досудового розслідування та судового розгляду кримінальних проваджень щодо інших осіб пов`язаних з діяльністю ТОВ «Велам ГРУП». Сторони досягли відповідних домовленостей, з урахуванням особи обвинуваченого обставин, що пом`якшують покарання, на призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 205-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 28.10.2020 у виді 2 років обмеження волі, більш суворим за цим вироком, остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають дійсності, і він їх в повному обсязі визнає. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та надав згоду на призначення узгодженого угодою покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, наслідки невиконання умов угоди.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим 23.09.2022, вказана угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз, за його участі.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 205-1 КК України, а саме внесення у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченим досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що під час досудового провадження між сторонами кримінального провадження - прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладено та підписано угоду від 23.09.2022 про визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України; співпрацювати з правоохоронними органами у викритті злочинних дій інших осіб, які причетні до вчинення цього та інших кримінальних правопорушень, пов`язаних із діяльністю ТОВ «Велам ГРУП»; надавати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження та сприяти у встановленні органом досудового розслідування та судом обставин вчинення злочину. Підтвердити відомі йому та надані ним відомості у цьому кримінальному провадженні під час судового розгляду, та у розі виділення відносно нього матеріалів в окреме провадження, надати вказані вище відомості під час досудового розслідування та судового розгляду кримінальних проваджень щодо інших осіб пов`язаних з діяльністю ТОВ «Велам ГРУП». Сторони угоди узгодили призначення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 205-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 28.10.2020 у виді 2 років обмеження волі, більш суворим за цим вироком, остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_5 , та встановлено, що він має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується посередньо, не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачений проходив стаціонарне лікування у психіатричному закладі з 02.05.2019 по 17.05.2019, проходив лікування у наркологічному диспансері з 29.06.2021 по 16.07.2021 та з 19.07.2021 по 04.08.2021. Обвинувачений раніше судимий вироком Київського районного суду м. Полтава від 28.10.2020 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання із іспитовим строком 2 роки. Докази звільнення особи від відбування призначеного за цим вироком покарання суду не надані.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової заяви прокурору на укладання ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, надає згоду на призначення узгодженого угодою покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

На підставі викладених в угоді обставин, а також установлені під час розгляду угоди відомостей особистості обвинуваченого, на думку суду існують обставини, яка пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваним угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальними витратами в даному кримінальному провадженні відсутні.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 7, 368-371, 373, 374, 394, 395, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 вересня 2022 року, укладену між прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 23 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464, стосовно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 28.10.2020 у виді 2 років обмеження волі, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази залишити у матеріалів кримінального провадження на весь час їх зберігання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя - ОСОБА_1