Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/156/2023 Справа № 641/781/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисник - адвокат ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 05 січня 2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого, а саме 07.10.2022 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення проти власності та маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, 20.12.2022 під час воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 о 17:50, перебуваючи в приміщені магазину «Посад» (ТОВ «РЕВАН»), за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграда, 9, реалізуючи свій раптовий виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливим мотивом, з метою отримання незаконного особистого збагачення доходу за рахунок чужого майна усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність свого злочинного діяння, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно з торговельної полиці прилавку взяв товар, що належить ТОВ «РЕВАН», а саме 5 (п`ять) плиток молочного шоколаду «Milka» зі шматочками печива «Орео», вартістю на загальну суму 558 гривень 70 копійок, після чого сховав за пазуху одягненої на нього куртки темно синього кольору та з місця вчинення злочину з викраденим товаром зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши магазину «Посад» (ТОВ «РЕВАН») матеріальну шкоду на загальну суму 558 (п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 70 копійок.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що він дійсно 20.12.2022 приблизно о 17:50, перебуваючи за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграда, 9, у торгівельному залі магазину «Посад», взяв з торговельної полиці 5 (п`ять) плиток молочного шоколаду «Milka» зі шматочками печива «Орео», після чого сховав за пазуху одягненої на нього куртки темно синього кольору та з місця вчинення злочину з викраденим товаром зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Цивільний позов визнав в повному обсязі.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Представник потерпілого ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання по справі відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Оскільки, ОСОБА_5 вчинив даний злочин в період відбування покарання, призначеного йому вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України і за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2022 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 01 лютого 2023 року.

Відповідно до ст. 72 КК України ОСОБА_5 , зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01.02.2023 до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України - відсутні.

Заявлений представником потерпілого ОСОБА_6 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення спричиненої матеріальної шкоди на суму 558,70 гривень підлягає задоволенню.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки № СЕ-19/121-23/487-ТВ від 17.01.2023 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 377,56 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2022 року та остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 01 лютого 2023 року.

Відповідно до ст. 72 КК України ОСОБА_5 , зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01.02.2023 до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 377, 56 грн. (триста сімдесят сім грн. 56 коп.).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ «РЕВАН» матеріальну шкоду у сумі 558, 70 грн. (п`ятсот п`ятдесят вісім грн. 70 коп.).

Речові докази: Акт інвентаризації товарів № 852378, DVD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1