Дата документу 27.12.2022 Справа № 333/5966/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/5966/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/392/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працює, неодружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції.

Потерпіла ОСОБА_9 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі якої призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 вирішено не обирати.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі потерпіла просить вирок змінити в частині, що стосується завданого матеріального збитку, зазначивши, що матеріальний збиток ОСОБА_6 було завдано на суму 13 228,48 гривень.

В обґрунтування скарги зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_6 здійснив операції безконтактного розрахунку на загальну суму 6543,40 гривень, оскільки на момент виявлення крадіжки грошових коштів, обвинувачений фактично розтратив 13 228,48 гривень.

Потерпіла зауважує на тому, що матеріали кримінального провадження містять довідку, надану ОСОБА_10 , про рух грошових коштів у період коли банківська карта була у фактичному володінні обвинуваченого.

З вказаної довідки чітко вбачається, які суми та у який період часу були зняті з її картки. Зазначаючи у вироку суду про те, що обвинуваченим було викрадено лише половину суми, яка підлягає відшкодуванню, суд, фактично, поклав на неї, як на потерпілу, відповідальність за дії, вчинені ОСОБА_6 , адже їй як потерпілій особі, якій завдано матеріальний збиток, доведеться сплачувати за дії ОСОБА_6 не тільки тіло кредиту, а ще й додатково проценти за користування грошовими коштами, які вона не отримувала.

Тобто, судом, фактично, розділено вину ОСОБА_6 порівну з потерпілою, що є взагалі неприпустимим.

Так, суд першої інстанції, окрім іншого, не звернув увагу на ту обставину, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_6 в якій він у повній мірі визнає встановлені на досудовому слідстві обставини справи та суму грошових коштів, які були ним незаконно витрачені, а саме 13 228,48 гривень.

Також, потерпіла зазначає, що в матеріалах справи міститься і її заява, де вона була ознайомлена про матеріальний збиток, який їй було завдано вказаним кримінальним проступком, а саме 13 228,48 гривень, але аж ніяк не 6 543,40 гривень.

Додатково зазначає, що буде звертатись до суду з цивільним позовом з вимогою перекласти відповідальність та обов`язок щодо сплати тіла кредиту та процентів за його користування саме на обвинуваченого по справі, проте, враховуючи ту обставину, що судом та стороною обвинувачення не було правильно зазначено суму матеріального збитку вона додатково буде вимушена нести відповідальність за дії ОСОБА_6 .

Крім того, зазначає, що на а.с. 96 міститься обвинувальний акт, який надавався їй під час відкриття матеріалів кримінального провадження та, відповідно до якого, нею було підписано заяву, якою вона підтвердила, що визнає усі обставини, встановлені під час досудового розслідування. При чому у вказаному акті, чітко визначена сума матеріального збитку у розмірі 13 228,48 гривень.

Тобто, надаючи їй матеріали справи органом дізнання, її було введено в оману з приводу того, яку суму грошових коштів було викрадено у неї обвинуваченим, адже до суду надійшов обвинувальний акт, який вже містив суму матеріального збитку, який вдвічі менший за завдані реальні збитки.

На думку апелянта, норми КПК не містять обмежень щодо оскарження в апеляційному порядку судового рішення з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи, що матеріали провадження містять одразу два обвинувальні акти, які по своїй суті різняться в частині завданого матеріального збитку, вважає вказаний факт істотним порушенням кримінального процесуального закону, адже обвинувачення мало бути висунуте в рамках нанесеного матеріального збитку у розмірі 13 228,48 гривень, а не іншої більш меншої суми.

Згідно з вироком суду, за результатами спрощеного провадження судом встановлено, що 25 березня 2021 року, приблизно о 21-30 годині, ОСОБА_6 , знаходячись неподалік від супермаркету АТБ, який розташований по вул.Автозаводській у м.Запоріжжя, знайшов на землі банківську карту, емітовану АТ «ПриватБанк». В цей момент, у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із зазначеної банківської картки. Далі, з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою власного збагачення, використовуючи знайдену ним банківську картку, емітовану AT «ПриватБанк», оформлену на ім`я потерпілої ОСОБА_9 , не повідомляючи потерпілу, у період з 21-55 години 25 березня 2021 року по 06-55 годину 26 березня 2021 року, здійснив операції безконтактного розрахунку на загальну суму 6543,40 гривень, а саме:

- 25.03.2021 року, о 22:09:13 годині, магазин «Апельмон» у м.Запоріжжя по вул.Новокузнецька, буд.12-В, на суму 285 грн. 50 коп.;

- 25.03.2021 року, о 22:34:06 годині, супермаркет «АТБ» у м.Запоріжжя по вул.Гаврилова, буд.14-А, на суму 465 грн. 00 коп.;

- 25.03.2021 року, о 23:08:30 годині, супермаркет «АТБ» у м.Запоріжжя по вул.Гаврилова, буд.14-А, на суму 851 грн.;

- 26.03.2021 року, о 03:12:34 годині, супермаркет «Варус» у м.Запоріжжя по вул.Північнокільцева, буд.10-А, на суму 308 грн. 70 коп.;

- 26.03.2021 року, о 03:22:28 годині, супермаркет «АТБ» у м.Запоріжжя по вул.Північнокільцева, буд.12, на суму 593 грн. 30 коп.;

- 26.03.2021 року, о 03:23:08 годині, супермаркет «АТБ» у м.Запоріжжя по вул.Північнокільцева, буд.12, на суму 01 грн. 30 коп.;

- 26.03.2021 року, о 03:42:27 годині, супермаркет «Варус» у м.Запоріжжя по вул.Північнокільцева, буд.10-А, на суму 457 грн. 80 коп.;

- 26.03.2021 року, о 04:28:21 годині, супермаркет «Варус» у м.Запоріжжя по вул.Північнокільцева, буд.10-А, на суму 650 грн. 00 коп.;

- 26.03.2021 року, о 04:33:46 годині, АЗС ТД «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» у м.Запоріжжя по вул.Східна, буд.11, на суму 530 грн. 00 коп.;

- 26.03.2021 року, о 04:36:00 годині, АЗС ТД «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» у м.Запоріжжя по вул.Східна, буд.11, на суму 615 грн. 00 коп.;

- 26.03.2021 року, о 05:16:57 годині, супермаркет «АТБ» у м.Запоріжжя по вул.Глісерна, буд.11, на суму 870 грн. 80 коп.;

- 26.03.2021 року, о 05:43:29 годині, супермаркет «АТБ» у м.Запоріжжя по вул.Космічна, буд.42-Б, на суму 315 грн. 00 коп.;

- 26.03.2021 року, о 05:54:03 годині, магазин продуктів ФОП ОСОБА_11 у АДРЕСА_2 , на суму 600 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Заслухавши доповідь судді; захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілої, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Як убачається з матеріалів провадження, до суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, разом із заявою обвинуваченого ОСОБА_6 про визнання своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, та з аналогічною заявою потерпілої ОСОБА_9 в частині згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість здійснення судового розгляду у спрощеному порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України та, розглянувши обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обґрунтовано визнав останнього винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, оскільки він свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Разом з тим, як убачається з матеріалів провадження, вони містять два обвинувальних акта щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, яким завдано шкоду потерпілій ОСОБА_9 .

За змістом обидва обвинувальні акти є аналогічними один одному та складені однією і тією ж самою особою один і той же день - 19 серпня 2021 року прокурором ОСОБА_12 .

Водночас, в обвинувальному акті, який міститься на аркушах провадження 4-7, зазначено, що в результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду на загальну суму 6543 гривні 40 копійок, в той час як в обвинувальному акті на аркушах провадження 96-98, зазначено, що в результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду на загальну суму 13 228 гривень 48 копійок.

Крім того, у повідомленні про підозру від 17 серпня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 зазначено майнову шкоду на загальну суму 13 228 гривень 48 копійок (а.п.4-7).

Вказана сума майнової шкоди також зазначена і у заяві потерпілої ОСОБА_9 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Проте, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та здійснював судовий розгляд в межах обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті (а.п. 4-7), де зазначено майнову шкоду на загальну суму 6543 гривні 40 копійок, при цьому, не навівши жодних мотивів прийняття такого рішення.

Таким чином, при апеляційному розгляді встановлено, що доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 є слушними, оскільки суд належним чином не дослідив всі матеріали провадження та не надав їм оцінки, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки перешкодило суду прийняти законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин оскаржуваний вироку суду підлягає безумовному скасуванню.

Діючи в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів не може виправити вказані недоліки, тому, виходячи із засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, скасовуючи вирок суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі апеляційного суду, повно та всебічно дослідити обставини провадження та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 Тютюник ОСОБА_13 Рассуждай ОСОБА_14