Єдиний унікальний номер: 343/69/23
Номер провадження: 1-кс/0343/27/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 січня 2023 року м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшої слідчої слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчої, погоджене з прокурором Долинського відділу Калуської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, розлученого, з середньою спеціальною освітою, що має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, раніше несудимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2023 року старша слідча слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_6 , яке мотивувала тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 11 січня 2023 року близько 20:00 год. ОСОБА_6 прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає по сусідству в АДРЕСА_2 , для споживання спиртних напоїв. Під час застілля в приміщенні літньої кухні між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виникла словесна суперечка. В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_7 шляхом заподіяння йому тілесних ушкоджень. З метою реалізації цього злочинного умислу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_7 декілька ударів руками в ділянку голови, від яких останній втратив свідомість та впав на підлогу, після чого ОСОБА_6 , умисно наніс ще декілька ударів ногами в ділянку грудної клітки ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді набряку та стиснення головного мозку, крововиливу під оболонки головного мозку, закритої черепно-мозкової травми. Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ОСОБА_6 покинув приміщення літньої кухні. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , не приходячи до тями, помер близько 06:00 год. 12 січня 2023 року. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, що спричинило його смерть, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді арешту слідча обґрунтовує тим, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі; незаконно впливати на свідків та потерпілу, з якими проживає в одному населеному пункті, так як досудове розслідування триває; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні старша слідча ОСОБА_4 підтримала подане клопотання та просила його задоволити наведених в ньому з підстав.

Прокурор в судовому засіданні клопотання також підтримав, зазначивши, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені в клопотанні слідчої.

Захисник ОСОБА_5 вказав, що з клопотанням слідчої не згідний і не вбачає підстав для застосовування ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу, враховуючи, що останній несудимий, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, визнає свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, сам подзвонив в поліцію та повідомив про вчинене. За таких обставин вважає, що запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного, буде домашній арешт. Якщо ж суд прийде до переконання про необхідність обрання ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу, то просив визначити йому заставу в передбаченому процесуальним законом розмірі.

Підозрюваний ОСОБА_6 повністю підтримав думку захисника та просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жодного наміру уникати від слідства та суду він не має. Він сам повідомив поліцію про смерть ОСОБА_7 , добровільно дав показання з приводу вчиненого і обіцяє з`являтися за першим викликом органів розслідування чи суду.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного.

Витягом з ЄРДР встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 розпочате 12.01.2023 року (а.с. 5), ОСОБА_6 13.01.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою останнього про його отримання 13.01.2023 о 18:00 год. (а.с. 31-32).

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_6 має статус підозрюваного у даному кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с. 15-16) підтверджує, що ОСОБА_6 був затриманий 12 січня 2023 року о 22.45 год. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Протокол вручення підозрюваному клопотання про застосування запобіжного заходу та додатків до нього від 13.01.2023 року (а.с. 34) підтверджує, що копії клопотання та матеріалів про застосування запобіжного заходу отримані ОСОБА_6 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 13.01.2023 о 18.40 год.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_6 слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на її обґрунтованість, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- копією протоколу допиту потерпілої ОСОБА_8 від 13.01.2023 року(а.с. 21), в якому остання підтвердила факт смерті свого батька ОСОБА_7 ;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 12.01.2023 року (а.с. 27-28), в якому він підтвердив, що 11.01.2023 року ОСОБА_6 перебував в будинку ОСОБА_7 ;

- копією протоколу огляду місця події від 12.01.2023 року (а.с. 7-9);

- копією протоколу обшуку від 12.01.2023 року (а.с. 12-14);

- копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 13.01.2023 року (а.с. 33), в якому останній визнав свою причетність до заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що в даному кримінальному провадженні існують ризики, зазначені в клопотанні слідчої: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу.

Так, підставами вважати, що ОСОБА_6 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду є те, що він підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який, відповідно до Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, усвідомлює неминучість покарання у випадку доведення його вини, що може спонукати його переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Підставами вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілу є те, що останні проживають з ним в одному населеному пункті, перебувають у дружніх відносинах та є його сусідами, і він усвідомлює, що вони можуть дати викривальні свідчення відносно нього.

Слідчий суддя бере до уваги той факт, що ризик переховування від органів досудового розслідування і його потенційне ув`язнення в майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, підозрюваному ОСОБА_6 відомі анкетні дані як потерпілої, так і свідків, оскільки вони є його сусідами, а тому вказане свідчать про можливість у випадку необхідності використання цих відомостей з метою впливу на показання останніх. Ризик незаконного впливу вказаних осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні.

Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу враховує вік підозрюваного, стан здоров`я, характер злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким та вчинений у воєнний час, майновий стан, його особу, те, що він не має стійких соціальних зв`язків, розлучений, ніде не працює, не має офіційного джерела доходів.

При викладених обставинах слідчий суддя приходить висновку про наявність підстав вважати, що застосування підозрюваному ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину в стані алкогольного сп`яніння, не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, що спричинило його смерть, тобто у вчиненні злочину із застосуванням насильства і такого, що спричинив смерть потерпілого, а тому слідчий суддя вважає за можливе не визначати йому розмір застави.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, на основі закону та внутрішнього переконання, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави як альтернативного його виду.

На підставі викладеного, ст ст. 176-178, 179, 183, 184, 193, 194, 197, 198 КПК України, керуючись ст.ст. 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшої слідчої слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в ІваноФранківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000018 від 12.01.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22:45 год. 12 січня 2023 року.

Строк дії ухвали про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 закінчується о 22.45 год 14 березня 2023 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 здійснювати в УВП № 12 м.Івано-Франківськ.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: