Справа № 203/306/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження №0000142, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Родники, Баштанський район Миколаївської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, військовослужбовця в посаді номера обслуги розрахунку протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ;

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжено та який діє на теперішній час.

У вересні 2022 року (більш точну дату та час встановити під час досудового розслідування не можливо), перебуваючи на території бойових дій у Херсонській області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), на землі знайшов конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, що відноситься до категорії вибухових речовин, та модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виробництва, які придатні для здійснення вибуху, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на придбання та носіння вибухової речовини та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, у вересні 2022 року (більш точну дату та час встановити під час досудового розслідування не можливо), перебуваючи на території бойових дій у Херсонській області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети являються вибуховим пристроєм та вибуховою речовиною, а також розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу на поводження з вищевказаними предметами, ОСОБА_3 підняв з землі споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, що відноситься до категорії вибухових речовин, та модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виробництва, які придатні для здійснення вибуху, чим вчинив незаконні дії з придбання вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, після чого поклав їх до сумки, якою користувався.

16.11.2022 о 14:30 год., перебуваючи на залізничному вокзалі станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, маючи прямий умисел, носив у належній йому сумці конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, що відноситься до категорії вибухових речовин, та модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виробництва, які у конструкційному поєднанні відносяться до категорії бойових припасів промислового виробництва та придатні для здійснення вибуху, без передбаченого законом дозволу.

Тобто, своїми діями, які виразились у носінні та придбанні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

23 лютого 2023 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, яка містить формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, а також, звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Угодою визначена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням ОСОБА_3 від відбуття покарання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим, в присутності захисника останнього, вказуючи на її відповідність вимогам закону.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. Свою провину обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному. Також, ОСОБА_3 зазначив, що розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди про визнання винуватості розуміє та наполягав на затвердженні угоди.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим слід затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно вимог ч.ч. 4, 5 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Так, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України. Сторони угоди про визнання винуватості розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також, інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Порушення прав обвинуваченого при укладанні даної угоди про визнання винуватості судом не встановлено.

Таким чином, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання, оскільки, узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Зазначене в угоді покарання буде достатнім, виконає мету призначеного покарання, а також, буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Постановою слідчого СВ ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області корпус гранати в спеціальному пакеті №АВ3002708 та запал в спеціальному пакеті №АВ3002706 у даному кримінальному провадженні визнані речовими доказами та передано до Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України для проведення судової вибухо-технічної експертизи. Згідно Акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують Управління вибухотехнічної служби ГУНП в Дніпропетровській області від 23.11.2022 року, зазначені речові докази знищено, залишків вибухових матеріалів не виявлено.

Враховуючи зазначене, суд не вирішує долю речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 лютого 2023 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000142.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає, покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи зброї № СЕ-19/104-22/36780-ВТХ від 05.12.2022 року в сумі 1 887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1