Справа № 182/5025/22
Провадження № 1-кп/0182/338/2023
У Х В А Л А

Іменем України

17.01.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000435 від 22.11.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

1.В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки існують ризики переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень аналогічні тим у яких обвинувачується, оскільки відносно обвинуваченого упродовж 2022 року до суду скеровано три обвинувальні акти за фактом зберігання з метою збуду психотропних речовин, а також один обвинувальний акт за ч.1 ст.309 КК України, за яким його засуджено до обмеження волі. Тобто дане провадження це четвертий факт вилучення у ОСОБА_3 за період трохи більше ніж пів року психотропних речовин. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні умисного злочину пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод, також не має міцних соціальних зв`язків. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечивпроти заявленого клопотання та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою місця проживання його батьків АДРЕСА_2 , де він може проживати, батьки в змозі його повністю забезпечувати. Вину визнав частково, запевнив суд, що у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який буде з`являтися до суду на першу вимогу. У разі відмови у зміні запобіжного заходу просив зменшити розмір застави.

4.Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав підзахисного та заперечив проти задоволення заявленого прокурором клопотання через те, що вказані ризики є необґрунтованими та недоведеними. Також послався на практику ЄСПЛ та відсутність доказів доведення ризиків наведених прокурором. Крім того, просив суд зменшити розмір застави, оскільки раніше визначений розмір у вигляді 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є надмірним та не виправданим з урахуванням невеликої кількості вилученої психотропної речовини. Згідно наявних матеріалів провадження, на думку захисту, не доведено саме мету збуту, крім того сама процедура вилучення психотропної речовини була порушена та здійснена з істотними недоліками. У обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки (родина).

5.Прокурор заперечив проти задоволення заявлених стороною захисту клопотань.

6.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до таких висновків.

7.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

8.За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

9.Щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком не більш ніж на 60 діб, до 20.01.2023 року включно із можливістю внесення застави у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

10.В обґрунтування поданого клопотання щодо продовження строку тримання під вартою прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати заявлені та попередньо підтверджені судом ризики, переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень аналогічні тим, у яких обвинувачується, оскільки дане кримінальне провадження є четвертим епізодом за останні пів року.

11.Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

12.Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

13.Суд враховує те, що обвинуваченому ОСОБА_3 , інкримінується вчинення умисного злочину пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання до 10 років позбавлення волі. Тому суд вважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину є вагомим доводом, що збільшує ризик переховування від суду.

14.При цьому суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому лише тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

15.Оцінюючи можливість впливу обвинуваченого на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, зокрема на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст. 23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).

16.За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

17.З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати, що обумовлює необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

18.Також суд враховує спосіб життя та репутацію обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, наявність інших кримінальних проваджень в суді. Також враховується і та обставина, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу та заявленого клопотання стороною захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, обвинуваченим та його захисником не надано жодного належного доказу, який свідчив про необхідність зміни вже обраного запобіжного заходу.

19.Щодо посилання сторони захисту на те, що обвинувачений має місце проживання, батьків, що можуть його утримувати, та висловив позицію виконувати покладені процесуальні обов`язки, слід зазначити, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стимулюючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

20.За сукупності таких обставин, на даний час, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

21.Крім того, згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

22.Розмір застави необхідно вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, з урахуванням положень ст.177, 178 КПК України, та при цьому раціонально співставивши його з доведеними у справі ризиками, даними про осіб обвинувачених, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом та гарантуватиме належну процесуальну поведінку обвинувачених.

23.З огляду на встановлені ризики, враховуючи при цьому особу обвинуваченого та обставини справи суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу визначеного раніше відносно обвинуваченого ОСОБА_3 . Тому суд вважає доцільним визначити для обвинуваченого зменшений розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 177, 182, 183, 194, 197, 199, 314-315, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2.В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу або зменшення розміру застави задовольнити частково.

3.Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 днів, до 15 березня 2023 року включно, із можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 217 720 (двісті сімнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.00 коп.

4.У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою суду ОСОБА_3 з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на нього покладаються наступні обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

5.Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

6.Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, кожному окремо, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 20.01.2023.

Суддя: ОСОБА_1