Справа № 344/247/23
Провадження № 1-кп/344/597/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубівці Галицького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, із середньою освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого 15.05.2012 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, 07.05.2014 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.289, ч.1 ст.185 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, 21.10.2016 року Тернопільським міським судом за ч.2 ст.185, ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно.

Злочин скоєно за наступних обставин. Так, 07.01.2022 року, близько 03 год 00 хв, ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки прийшов до приміщення автомийки під назвою «Мийка», яке розташоване по АДРЕСА_2 , в якому підробляв різноробочим протягом 2021 року.

Перебуваючи на вказаному місці, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого протиправного умислу, достовірно знаючи, що в службовому приміщенні зазначеної автомийки знаходяться грошові кошти, а також те, що ключі від дверей зазначеного приміщення знаходяться в охоронця автомобільної стоянки, ОСОБА_5 , повідомив останньому неправдиву інформацію про те, що йому необхідні ключі від службового приміщення мийки для того, щоб взяти інструменти для ремонту замка запалювання автомобіля, який йому нібито доручили відремонтувати. Будучи введеним в оману, ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 ключі від службового приміщення автомийки, який в свою чергу незаконно проник в його середину. В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні зазначеної автомийки, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків таємно викрав із вказаного приміщення грошові кошти в сумі 1500 грн, які належать потерпілому ОСОБА_6 . Після вчинення крадіжки, ОСОБА_4 із викраденими грошовими коштами покинув місце вчинення злочину, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину, зокрема, зазначив, що у зв`язку з скрутними сімейними обставинами він не мав де позичити грошові кошти, тому вирішив вчинити крадіжку з приміщення автомийки, що розташована по АДРЕСА_2 , де він раніше працював. Зокрема, 07.01.2022 року обвинувачений незаконно проник всередину приміщення автомийки звідки викрав грошові кошти в сумі 1500 грн. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст згаданих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме, те, що він негативно ставиться до вчиненого, дані висновку органу пробації.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд також виходить з вимог ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правополрушення, відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено.

Сукупність наведених вище декількох обставин, що пом`якшують покарання, зокрема повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правополрушення, відшкодування завданої шкоди потерпілому, що істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дають підставу суду для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , і відповідно до ч.1 ст.69 КК України, призначення основного покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.185 КК України. Суд вважає, що саме покарання у виді позбавлення волі буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави 14506 (чотирнадцять тисяч п`ятсот шість) грн. 86 коп. за проведення судово-почеркознавчих та молекулярно-генетичної експертиз.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: спец пакет №5616120 та зразки букального епітелію ОСОБА_4 , аркуш паперу із рукописним надписом «Вгадай» та сигарету, яка упакована в конверт, що зберігаються в кімнаті речових доказів Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Олег ЛАЗАРІВ