ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2025/22 Справа № 175/2863/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000043 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року задоволено клопотання слідчих СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 21.10.2022 та слідчого капітана поліції ОСОБА_10 від 15.11.2022 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 години 00 хвилин 14 січня 2023 року включно, з визначенням застави у сумі 780 000 грн. 00 коп.
Клопотання захисника ОСОБА_6 про відмову у застосуванні запобіжного заходу, або повернення слідчому клопотання, залишено без задоволення.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що прокурором у судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою виключення в майбутньому існування ризиків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого чи свідків, а також з метою запобігання можливості вчинити інше кримінальне правопорушення. У свою чергу, такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначених ризиків, а з особистою порукою до суду ніхто не звертався.
Враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважав за необхідне визначити підозрюваному заставу у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 780 000,00 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та у подальшому відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити мінімальний розмір застави.
В обґрунтування апеляційних вимог, захисник зазначає, що висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є необґрунтованими і сторона обвинувачення не надала доказів обґрунтованості підозри. На думку захисника, перший епізод передання коштів потерпілим ОСОБА_7 , який мав місце на початку листопада 2020 року є цивільно-правовими відносинами, що підтверджується договором позики від 12.12.2020, який був посвідчений нотаріусом, а також після порушення ОСОБА_7 зобов`язання, потерпілий ОСОБА_11 звернувся до нотаріуса за виконавчим написом і в подальшому звернувся до приватного виконавця за стягнення цього боргу. Другий епізод, який згідно з повідомленням про підозру мав місце на кінці березня 2021 року, не підтверджується жодними доказами, долученими слідчим до клопотання. Також захисник вказує, що ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного, у зв`язку з тим, що у справі відсутні будь-які докази вручення йому письмового повідомлення про підозру.
Крім того, захисник посилається на порушення процесуального закону під час звернення слідчого з клопотанням про тримання під вартою, оскільки клопотання від 21.10.2022 подано в період коли досудове розслідування було зупинено і слідчий не міг ініціювати розгляд такого клопотання.
Захисник вважає, що у провадженні відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлений непомірний розмір застави. Посилається на низку рішень Європейського суду з прав людини та зазначає, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності,має місце реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має пристарілу матір, що свідчить про можливість застосування до останнього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно ОСОБА_7 . Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме останній упродовж листопада 2020 березня 2021 року, діючи умисно, корисно, заволодів майном (грошовими коштами) ОСОБА_11 шляхом обману на загальну суму 723 786,80 грн., чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму, яка більше ніж у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є шкодою в особливо великих розмірах.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та підтверджується, зокрема заявою потерпілого ОСОБА_11 про вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; копією договору позики та іншими матеріалами в їх сукупності.
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість підозри, зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини та критеріїв її визначення. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).
Крім того, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Таким чином, доводи сторони захисту про недоведеність обґрунтованості підозри та про непричетність ОСОБА_7 до інкримінованого злочину є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження, а доводи та пояснення, наведені стороною захисту в судовому засіданні, не спростовують висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри.
Крім того, перший епізод отримання від ОСОБА_11 грошових коштів, який мав місце в листопаді 2020 року, визнає і сам підозрюваний, а той факт, що в грудні 2020 року факт передачі цих коштів був оформлений у нотаріуса як договір позики, не спростовує обґрунтованості підозри ОСОБА_7 , оскільки вчинення шахрайських дій під виглядом цивільно-правових угод, не виключає складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 не зареєстрований у встановленому порядку як особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, офіційно не працевлаштований, не має стабільного законного доходу, що не дає йому можливість нести будь-які цивільно-правові зобов`язання, заволодів майном ОСОБА_11 , шляхом обману під виглядом поставки побутової техніки.
В той же час, сторона захисту з дня звернення слідчого з клопотанням про застосування запобіжного заходу (15 листопада 2022 року) не надала до апеляційного суду будь-яких відомостей про здійснення ОСОБА_7 підприємницької діяльності та проведення розрахунків за обіцяну ОСОБА_11 побутову техніку.
Про обставини передання грошових коштів ОСОБА_11 . ОСОБА_7 повідомляли в своїх показаннях, як сам потерпілий, так і свідок ОСОБА_12 , який був присутній під час їх зустрічі та передачі грошових коштів.
Санкція ч. 4 ст. 190 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.
Твердження захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 є суперечливими, оскільки в самій же апеляційний скарзі захисник просить застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави, які можуть бути застосовані тільки за наявності обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину відповідного ступеню тяжкості (п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України).
Під час апеляційного провадження встановлено, що твердження прокурора та висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а встановлені слідчим суддею ризики у вигляді переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків та потерпілого об`єктивно існують і для запобігання їх настання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи положення ст. ст. 177, 178 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про існування вказаних ризиків, зокрема, ризик переховування обумовлений тяжкістю інкримінованого злочину та суворістю покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину.
Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Крім того, цей ризик підтверджується й тим, що тривалий час орган досудового розслідування не міг встановити фактичне місцепроживання та місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , що підтверджується дорученнями слідчого на встановлення його місцезнаходження та рапортами працівників оперативного підрозділу, з яких слідує, що ОСОБА_7 за адресою проживання по АДРЕСА_1 не проживав, а останні відомі номери телефонів були вимкненні.
Постановою слідчого від 10 жовтня 2022 року ОСОБА_7 був оголошений у розшук та 15 листопада 2022 року був затриманий працівниками поліції в хостелі за іншою адресою.
Також колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про ризик впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, відомості про яких останньому відомі і з метою зміни їх показів може здійснити на них вплив (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Стосовно доводів апеляційної скарги захисника про порушення порядку повідомлення ОСОБА_7 про підозру, то суд апеляційної інстанції зазначає, що з наданих слідчому судді матеріалів не вбачається, що такий порядок був порушений, оскільки згідно з клопотанням слідчого, підозру 06.10.2022 було вручено голові ОСББ «Кедріна 51» та родичу підозрюваного ОСОБА_18 (а.с. 35) в порядку ч. 1 ст. 278, ст. 135 КПК України. Крім того, після затримання підозрюваного, 15.11.2022 йому було вручено письмове повідомлення про підозру, що він засвідчив своїм власним підписом (а.с. 35).
Також стосовно ОСОБА_7 слідчим суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області постановлялась ухвала від 21 жовтня 2022 року про надання дозволу на затримання як підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, у колегії суддів не виникає сумніву, що останній набув статусу підозрюваного і щодо нього могло бути розглянуто питання про застосування запобіжного заходу.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника про порушення слідчим положень КПК України, зокрема щодо звернення слідчого з клопотанням про тримання під вартою від 21.10.2022 подано в період коли досудове розслідування було зупинено і слідчий не міг ініціювати розгляд такого клопотання. Суд апеляційної інстанції зазначає, що клопотання про тримання під вартою від 21.10.2022 було подано разом з клопотанням про затримання ОСОБА_7 з метою приводу, остання процесуальна дія щодо отримання слідчим ухвали про затримання не суперечить положенням абз. 2 ч. 1 ст. 281 КПК України, відповідно до якої до оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження. Тоді як клопотання про затримання з метою приводу може бути подано як окремо, так і з клопотанням про тримання під вартою.
Всупереч твердженням захисника, досудове розслідування було відновлено слідчим 15 листопада 2022 року та подано повторно клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с. 1-5, 17). Доводи захисника, що витяг з ЄРДР не містить відомостей про зупинення досудового розслідування та розшуку підозрюваного, не підтверджуються матеріалами провадження, оскільки в матеріалах є два витяги з ЄРДР від вересня 2022, коли досудове розслідування ще не було зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного, а інший витяг від 16.11.2022, коли досудове розслідування вже було відновлене, що не виключає того, що у цей проміжок часу такі відомості були внесені до ЄРДР.
За змістом ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді..., суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Перевіривши ухвали слідчого судді не дотримання вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд доходить висновку, що вона підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали у зв`язку з неправильним визначенням строку дії ухвали про тримання під вартою.
Як було зазначено вище, 06.10.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру в порядку ч. 1 ст. 278, ст. 135 КПК України, а досудове розслідування зупинено 10.10.2022, тобто строк досудового розслідування за правилами п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, тривав 4 дні. 15.11.2022 досудове розслідування відновлено, відповідно строк розслідування закінчується 10.01.2023. Таким чином, строк застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування не може перевищувати строки досудового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 183 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин стосовно ОСОБА_7 слід постановити нову ухвалу про тримання його під вартою строком до 09.01.2023 з визначенням застави у розмірі 290 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, виходячи з розміру прожиткового мінімуму станом на 01.12.2022.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року про застосування стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч. 4 ст. 190 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.
Постановити нову, якою клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_10 від 15.11.2022, погодженого з прокурором ОСОБА_8 про застосування стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 4 ст. 190 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09 січня 2023 року включно.
Визначити, що у разі внесення підозрюваним або іншою фізичною або юридичною особою застави у розмірі двісті дев`яносто прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 778 360 (сімсот сімдесят вісім тисяч триста шістедсят) гривень 00 копійок, підозрюваний ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.
Клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 21.10.2022 залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2025/22 Справа № 175/2863/21 Суддя у І-й інстанції ОСОБА_1 Суддя в ІІ інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(резолютивна частина)
06 грудня 2022 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000043 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :
У зв`язку з тим, що складання повного тексту ухвали вимагає значного часу, колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 376 КПК України, вважає за необхідне обмежитись складанням і оголошенням її резолютивної частини.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року про застосування стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч. 4 ст. 190 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.
Постановити нову, якою клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_10 від 15.11.2022, погодженого з прокурором ОСОБА_8 про застосування стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 4 ст. 190 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09 січня 2023 року включно.
Визначити, що у разі внесення підозрюваним або іншою фізичною або юридичною особою застави у розмірі двісті дев`яносто прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 778 360 (сімсот сімдесят вісім тисяч триста шістедсят) гривень 00 копійок, підозрюваний ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.
Клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 21.10.2022 залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголосити 09 грудня 2022 року о 12 годині 00 хвилин.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4