Справа № 538/1710/22
Провадження № 1-кп/538/16/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000434 від 21.09.2022 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

м. Київ, громадянки України, з середньою спеціальною освітою не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.09.2022 року, об 11 год 52 хв ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні торгівельної зали магазину "Візит", що розташований за адресою: м. Лохвиця, вул. Героїв України, 22 а, помітила, що на касі магазину лежить гаманець коричневого кольору марки "Lagen", який належав потерпілій ОСОБА_5 , після чого в неї раптово виник умисел на таємне викрадення вказаного гаманця з грошовими коштами. В подальшому ОСОБА_4 впевнившись, у відсутності власника гаманця та в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрала гаманець коричневого кольору марки "Lagen", всередині якого містилися грошові кошти в сумі 4000 грн купюрами номіналом по 500 грн в кількості 8 шт, п`ять Євро в одній купюрі, банківська картка АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 та дрібні грошові кошти купюрами і копійками на загальну суму 22 грн, які належали потерпілій ОСОБА_5 ; та разом з ним залишила приміщення магазину, та розпорядилася ними на власний розсуд. Згідно довідки ФОП " ОСОБА_6 " вартість гаманця марки "Lagen" станом на 21.09.2022 становить 850 грн. В результаті потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальних збитків на загальну суму 4872 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, пояснила, що дійсно 21.09.2022р. близько 12 години зайшла до магазину "Візит" з метою з`ясувати ціну на курячі яйця, і коли виходила, помітила на столику біля каси гаманець, який взяла та поклала до своєї сумки з продуктами. По дорозі додому усвідомила, що вчинила неправильно, проте з`ясувати власника та повернути майно не вистачило часу, оскільки здійснює догляд за матір`ю похилого віку; працівники поліції приїхали до неї, на її думку близько 15години. Вона добровільно віддала гаманець з грошовими коштами та картками працівнкам поліції, які запакували в якийсь пакет. При цьому були присутні сусіди як поняті. Пізніше вона телефонувала потерпілій, просила вибачення, і та її вибачила.

Обвинувачена не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинувачену, суд вважає, що її вина у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи обвинуваченій міру покарання, враховує характер та тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке є корисливим, відноситься до тяжких злочинів, те, що матеріальна шкода повністю відшкодована шляхом повернення майна та грошових коштів, ставлення обвинуваченої до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні як на досудовому слідстві так і під час розгляду справи в суді , дані, які характеризують її особу.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, здійснює догляд за матір`ю похилого віку, яка потребує сторонього догляду.

В судовому засіданні обвинувачена визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаялись, крім того, сприяла здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення та відшкодувала заподіяну шкоду.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та добровільне відшкодування завданих збитків .

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, не встановлено .

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що ОСОБА_4 позитивно характеризується, не судима та наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, що обтяжує покарання, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі в мініманому розмірі, визначеному статтею 185 ч. 4 КК України.

При цьому вищевказані обставини та наявна досудова доповідь, відповідно до якої виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк можливе, дають суду підстави для висновку, що її виправлення можливе без відбування покарання і тому відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків відповідно до ч.1 ст. 76 КК України. При цьому необхідності в покладенні на неї обов`язків, визначених ч. 2 ст. 76 КК України, суд не вбачає, враховуючи, зокрема, і позицію потерпілої, яка в заяві до суду повідомила про відсутність претензій до обвинуваченої та просила суворо не карати .

Тривалість іспитового строку, на думку суду, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченої, слід визначити на мінімальний термін, встановлений ч. 4 ст. 75 КК України, а саме на 1 рік.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Питання щодо процесуальних витрат судом не вирішується, через їх відсутність .

Питання щодо речових доказів слід виришити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік .

На підставі ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Речові докази: гаманець коричневого кольору марки "Lagen" всередині якого містяться грошові кошти у сумі 4000 грн купюрами номіналом по 500 грн кожна з такими серіями та номерами: УЖ № 7218752, ЛИ № 5891120, УИ № 7964869, ЛБ № 2946286, ЗД № 9689427, МВ № 1606113, ВЗ № 36798876, ВЗ № 6459126; одна купюра номіналом 5 євро NA № , банківська картка Visa АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 для виплат, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , залишити останній.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_1