Справа № 129/2748/22
Провадження по справі № 1-кп/129/290/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000120 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липовеньке Голованівського району Кіровоградської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, учасника бойових дій, не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (в редакції Закону на час вчинення злочину),

Встановив:

Солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби військової частини НОМЕР_1 призначений наказом її командира на посаду водія-електрика відділення командно-штабних машин радіо взводу центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку цієї військової частини, всупереч ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, 08.09.2022 р. без поважних причин самовільно, без дозволу командирів, залишив військову частину НОМЕР_1 , що тимчасово дислокувалася в АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , до 19.09.2022 р., - дня з`явлення до військової частини.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.5 ст.407 КК України (в редакції Закону на час вчинення злочину) як самовільне залишення без поважних причин військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем військової служби військової частини НОМЕР_1 призначений наказом її командира на посаду водія-електрика відділення командно-штабних машин радіо взводу центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку цієї військової частини, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, 08.09.2022 р. без поважних причин самовільно, без дозволу командирів, залишив військову частину НОМЕР_1 , що тимчасово дислокувалася в АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , до 19.09.2022 р., - дня з`явлення до військової частини.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, позитивні характеристики, його участь в бойових діях, відсутність судимості.

За таких обставин, - навіть попри скоєння тяжкого стосовно ст.12 КК України злочину, - суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України (в редакції Закону на час вчинення злочину), якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки передбачені ст.76 КК України.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд,

Присудив:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (в редакції Закону на час вчинення злочину), і призначити за ч.5 ст.407 КК України (в редакції Закону на час вчинення злочину) покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до ст.75 КК України (в редакції Закону на час вчинення злочину) ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо в період іспитового строку один рік він не скоїть нового злочину.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжного заходу відносно засудженого не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: