Справа № 159/3160/22
Провадження № 1-кп/159/120/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_6 у закритому судовому засіданні розглянув кримінальне провадження №0000527по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мельниця, Ковельського району, Волинської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середньотехнічну освіту, не судимого, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, адреса проживання: АДРЕСА_1

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, запобіжний захід до якого встановлено у виді тримання під вартою строком до 31.03.2023 р.,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений на підставі ухвали суду від 31.01.2023 р. утримується під вартою, строком до 31.03.2023 р.

Завершити судовий розгляд до спливу запобіжного заходу не можливо.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурором заявлено про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки розгляд справи по суті в суді не закінчився, ризики за яких обрано запобіжний захід не змінилися, а строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у обвинуваченого спливає. Оскільки обвинувачений обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину існує високий ризик його переховування від судочинства. Таким чином, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладеного на нього процесуальних обов`язків, спробам переховуватися від судочинства, можливості здійснювати незаконний вплив на потерпілого, свідків, просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Захисник ОСОБА_5 подав суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на нічний домашній арешт і у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити, оскільки вважає обвинувачення не обґрунтованим а ризики на які посилається прокурор спростованими.

В судовому засіданні, обвинувачений вказав, що підтримує клопотання захисника.

Представник потерпілої ОСОБА_4 підтримала доводи прокурора.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд дійшов висновку про таке.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зважаючи на те, що на даний час кримінальне провадження по суті ще не розглянуто, беручи до уваги обставини за якими пред`явлено обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дані про його особу, а саме те, що ОСОБА_6 хоча і є особою не судимою, характеризується задовільно і має на утриманні трьох дітей, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, не працює, джерел доходу не має, крім того, суд враховує обставину, що обвинувачення стосується вчинення кримінального правопорушення стосовно особи яка входить до складу сім`ї обвинуваченого, що вказує на відсутність міцного соціального зв`язку. Відсутність міцного сімейного та соціального зв`язку, а також суворість імовірного майбутнього покарання вказують на високий ризик від втечі обвинуваченого з метою уникнення правосуддя. Тому існує високий ризик ухилення обвинуваченого від суду.

Крім того, на теперішній час обвинувачений утримується під вартою, відомостей що за станом здоров`я він не може утримуватись під вартою суду не надано. Також прокурором доведено ризик впливу на потеплілого. Крім того, про негативність таких наслідків суд також бере до уваги пояснення сторони потерпілого при попередньому розгляді запобіжного заходу.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе забезпечити такий вплив, оскільки він за своєю суттю, не може виключити вплив на потерпілу, а на свідків у тому числі за допомогою телекомунікаційних мереж. Отже за таких підстав запобіжний захід у виді домашнього арешту та особистого зобов`язання не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Суду не надано переконливих доказів, які б могли достеменно виключити побоювання сторони обвинувачення та потерпілого з приводу незаконного впливу. Відсутні у обвинуваченого документів для виїзду за кордон, не може виключити ризику втечі обвинуваченого у тому числі з під домашнього арешту, оскільки цей запобіжний захід за своєю суттю не може забезпечити постійного контролю за обвинуваченим, а діючі обставини під час воєнного стану, дозволяють залишити межі України навіть без таких документів. Враховуючи особу обвинуваченого, суворість можливого майбутнього покарання у разі визнання його винуватим, досліджені судом по справі докази дають суду підстави вважати, що домашній арешт не зможе забезпечити ризики на які послався прокурор.

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у особливо тяжкому злочині, вже перебуває під вартою, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Разом із тим суд враховує позицію ЄСПЛ викладену у Рішенні Клеутін проти України від 23.06.2016р., та аналогічних Строган проти України та Ігнатов проти України, де зазначено, що триваюче тримання обвинуваченого під вартою, без розгляду питання застосування альтернативних запобіжних заходів є порушенням ч.3 ст.5 Конвенції.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та з урахуванням ризику втечі суд вважає достатнім визначити розмір застави в розмирі 250000 грн..

Таким чином, суд з урахуванням наведених обґрунтувань вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Луцький слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України строком на 60 днів, тобто до 29 травня 2023 року, включно.

Особами, визначеними ч. 2 ст.182 КПК України, у будь-який момент, може бути внесена застава в розмірі 250000 грн., з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомити суд про адресу фактичного проживання, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками у цьому кримінальному провадженні під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1

Копію ухвали отримав негайно після оголошення ______________ ОСОБА_6 .