Провадження №: 1-кп/755/327/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2023 р. Дніпровського районного суду м.Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

провівши в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2021 року за №0002168 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002168 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання, яке у зв`язку з тимчасовою відсутністю судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду передано для розгляду судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , яка є головуючим суддею у даному кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного.

Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно з Засадами використання автоматизованої системи документообігу суду від 23.02.2022 року, клопотання про обрання запобіжного заходу або продовження запобіжного заходу, які надійшли до суду в рамках кримінального провадження, яке перебуває на розгляді, передається головуючому судді у справі, а у разі неможливості у визначений Кримінально-процесуальним кодексом України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України, або розглянуто головуючим, якщо справа розглядається колегіально, який визначається за хронологією включення до складу колегії (відповідно до абзацу 5 пункту 1 Закону України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України), у порядку ч. 3 ст. 331 КПК.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 головуючим суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , через тимчасову відсутність судді ОСОБА_6 , яка входить до складу суду.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілого.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, згідно положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Наведені в клопотанні обставини, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, та наявні матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри, зокрема доказів, які об`єктивно пов`язують обвинуваченого ОСОБА_5 з кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Як вбачається з даних обвинувального акту ОСОБА_5 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вищезазначених злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України, суворість, передбаченого законом покарання, особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, не має соціальних зв`язків, раніше судимий, суд приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_5 ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на потерпілих та свідків, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, тобто по 17 березня 2023 року (включно).

У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 17 березня 2023 року включно.

У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: