Справа № 458/205/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2022 за № 0000618, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_5 13.11.2022 близько 00.00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу господарського приміщення, а саме: шопи, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник у сховище, зайшовши в середину вищезгаданої шопи, яка перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_4 , звідки таємно викрав дві сокири з дерев`яною ручкою вартістю 350 грн. кожна, клубок з ниткою вартістю 200 грн., кувалду з дерев`яною ручкою вартістю 320 грн,. плуг для орки землі вартістю 800 грн., чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 2020 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі. Пояснив, що 13.11.2022 близько 00.00 год. пішов до господарства ОСОБА_4 , де з приміщення шопи таємно викрав дві сокири, клубок з ниткою, кувалду та плуг. Викрадене завіз возом до себе додому. Наступного дня до нього приїхали працівники поліції, яким він видав усе викрадене. Пояснив, що раніше допомагав по господарству ОСОБА_4 , а тому знав, що в нього є сокрири, плуг, кувалда і знав, де вони знаходяться. Викрадені речі він мав намір залишити для використання в господарських роботах. Пояснив, що крадіжку вчинив у стані алкогольного сп`яніння. В даний час щиро розкаявся у вчиненому, жалкує про вчинене, негативно відноситься до своїх злочинних дій, вказав, що більше не повторить цього. Попросив вибачення в потерпілого. Просив не позбавляти його волі, оскільки мати поїхала на роботу за кордон, батько перебуває в місцях позбавлення волі, а він як старший син залишився з молодшими сестрами, за яких піклується.

Суд з`ясував, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, не оспорював і правильно розуміє зміст цих обставин. Прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_6 також не оспорювали фактичні обставини, при яких вчинено злочин, не заперечили проти проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, Сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

Відтак, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Здійснивши допит у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали щодо речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Так, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю злочинів, його щире каяття, яке в свою чергу знайшло прояв у тому, що обвинувачений дійсно жалкує про вчинене, негативно оцінює свої злочинні дії та їх наслідки.

Обставиною, що обтяжує покарання у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 на "Д" обліку в лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, не працює, відповідно до ст. 89 КК України не судимий.

Приймаючи судове рішення про міру покарання обвинуваченому, суд також враховує досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 від 23.03.2023, яка складена провідним інспектором Самбірського РС №2 філії ДУ "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_7 .

Так, досудовою доповіддю надано обвинуваченому соціально-психологічну характеристику, встановлено високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, та середній ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Орган пробації вказав, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Суд також враховує молодий вік обвинуваченого, його скрутне сімейне та матеріальне становище, те що він проживає в багатодітній сім`ї, де є семеро дітей, мати за межами України, батько в місцях позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, враховуючи конкретні обставини справи та умови вчинення злочину, характер умисних дій обвинуваченого, ступінь тяжкості злочину, дані про особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення злочину, думку потерпілого, який важає, що обвинувачений повинен понести покарання згідно з законом, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути пов`язано з позбавленням волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільного позову не було заявлено.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2023, необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 366-368, 371, 374, 376, 484, 485, 496 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2023 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: дві сокири з дерев`яною ручкою, клубок з ниткою, кувалду з дерев`яною ручкою, плуг для орки землі - вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_4 , згідно з заявою від 16.11.2022.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 27.03.2023.

Суддя ОСОБА_1