Справа № 522/2581/21
Провадження по справі № 1-кп/522/864/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000917 від 12.08.2020 року стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, не працевлаштованого, керівника Громадської організації «Всеукраїнське Об`єднання «Мій Вибір»», який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000917 від 12.08.2020 року стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого було в подальшому продовжено до теперішнього часу.
Від прокурора ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке вона просила задовольнити, посилаючись на продовження існування раніше врахованих судом ризиків та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.
Від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , надійшло клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, яке він в судовому засіданні просив задовольнити.
Сторона захисту, обґрунтовуючи подане клопотання про зміну запобіжного заходу, вказала, на те, що ризики вказані прокурором не обґрунтовані, тому просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу.
Потерпілий та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Проте суд враховує наявну в матеріалах провадження заяву потерпілої сторони про можливість проведення судового засідання без їх участі. До суду надходило клопотання потерпілого ОСОБА_8 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Голосіївським районним судом м. Києва, однак судом встановлено, що наразі вказаний суд не здійснює відеоконференції, у зв`язку з порушенням подачі електроенергії, що унеможливлює проведення судового засідання в режимі відеоконференції із вказаним судом.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши доводи клопотань та матеріали провадження, суд доходить таких висновків.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Також слід враховувати, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на 60 (шістдесят) днів, та покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, який в подальшому ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2022 року, 16.05.2022 року, 11.07.2022 року та 05.09.2022 року було продовжено.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Враховуючи, що судом ще не завершився судовий розгляд по суті, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованого обвинуваченому злочину.
При цьому, не вдаючись до оцінки доказів, у відповідності до положень ст. 23 та ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками: закінчений замах на умисне вбивство з корисливих мотивів на замовлення, яке відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , надійшло клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, яке він в судовому засіданні просив задовольнити. Обґрунтовуючи подане клопотання, адвокат вказав на те, що з часу зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт ОСОБА_5 пройшло майже 9 місяців, а жодного випадку порушення обвинуваченим ухвали суду щодо виконання запобіжного заходу не траплялось, так само як і жодного випадку невиконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків не було.
Крім того, з часу, коли збройні сили Російської Федерації вторглись на територію України, обвинувачений ОСОБА_5 зайняв активну громадську позицію та в умовах дії цілодобового домашнього арешту надавав та продовжує надавати посильну фінансову допомогу для боротьби з ворогом, докази на підтвердження чого містяться в матеріалах справи.
Таким чином, ОСОБА_5 має бажання та намір особисто приймати участь на волонтерських засадах в здійсненні заходів, направлених на надання допомоги ЗСУ, територіальній обороні та постраждалим особам від збройної агресії, однак застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не дає змоги реалізувати ці наміри.
В поданому клопотанні, захисник вказав на те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Таким чином, на думку сторони захисту наразі ризики, які враховувались судом під час зміни та продовження запобіжного заходу, станом на сьогоднішній день відсутні.
Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, має мати пенсійного віку, має двох неповнолітніх дітей, а його донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на захворювання ДЦП, є керівником Громадської організації «Всеукраїнське Об`єднання «Мій Вибір»», що свідчить про наявність у нього соціальних зв`язків.
Проте, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, тому суд вважає, що ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, зі сплином часу зменшився, але певний ступінь ризику продовжує існувати, що доводить заявлений у клопотанні прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні зазначила, що оскільки свідки та потерпілий у даному кримінальному провадженні ще судом не допитані, тому продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, який не було доведено до кінця (замах), що в свою чергу вказує на продовження існування певного ступеню ризику незаконно впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які ще судом не допитані, а також існує ймовірність того, що він може продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що доводить заявлені у клопотанні прокурором ризики, передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні сторона захисту вказала, що обвинувачений ОСОБА_5 , при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, як особа, що займається волонтерською діяльністю, міг би більше користі принести державі, в якій введено воєнний стан, у зв`язку зі збройною агресією зі сторони РФ.
Суд враховує надані стороною захисту пояснення та доводи, однак вважає, що наразі вони не можуть слугувати достатньою підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити стороні захисту, що обвинуваченому вже був змінений запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Посилання сторони захисту на те, що строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців є необґрунтованими, оскільки положення ч. 6 ст. 181 КПК України щодо сукупного строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосується лише стадії досудового розслідування. Однак під час судового розгляду кримінального провадження, при вирішенні питання про запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд нормами КПК не обмежується конкретними строками та повинен дотримуватися розумності строків.
Враховуючи вищевикладене, клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання необхідно залишити без задоволення.
Колегія суддів зазначає, що раніше застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе запобігти вказаним прокурором ризикам та наразі здатен належним чином забезпечувати процесуальну поведінку обвинуваченого.
Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що на даний час ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зі сплином часу зменшився, однак продовжує існувати в певній мірі, а ризики, передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зможе попередити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи факт запровадження воєнного стану на території України та оголошення повітряної тривоги, суд вважає за можливе дозволити обвинуваченому ОСОБА_5 на період дії воєнного стану при оголошенні повітряної тривоги перебувати в сховищі (паркінгу) за адресою: АДРЕСА_3 .
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що на даній стадії судового розгляду, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах провадження, тяжкості кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що на даній стадії судового розгляду застосування більш м`якого запобіжного ніж цілодобового домашнього арешту не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти доведеним прокурором ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. 132, 176, 177, 178, 181, 201, 331, 350, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без задоволення.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , терміном на 60 (шістдесят) днів.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до Приморського районного суду м. Одеси за першою вимогою;
- не відлучатися з місця постійного проживання АДРЕСА_2 , без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
На період дії воєнного стану при оголошенні повітряної тривоги дозволити ОСОБА_5 перебувати в сховищі (паркінгу) за адресою: АДРЕСА_2 .
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань.
Строк дії ухвали суду про продовження запобіжного заходу становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 02.11.2022 року, який діє до 31.12.2022 року включно.
Виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та контроль за його поведінкою покласти на уповноважену службову особу відповідного ГУНП в Одеській області.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі в ГУНП в Одеській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Приморського районного суду м. Одеси
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3