Справа №295/3676/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфренцзв`язку в залі суду м. Житомира матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000537 від 12.02.2023 року, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хабаровськ Російської Федерації, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, яка не має дітей на утриманні, останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , адреси реєстрації не має, раніше судима: 12.09.2013 Калінінським районним судом м. Горлівки Донецької області за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115, ч.4 ст.70 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12.02.2023 близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебувала в кімнаті АДРЕСА_2 , разом із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , де в них виник словесний конфлікт.

В цей день, час, місці та за вказаних обставин на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості, перебуваючи в приміщенні коридору шостого поверху будинку АДРЕСА_3 , тримаючи в руці кухонний ніж, яким здійснила не менше 7-ми порізів та 1 удару по тілу ОСОБА_6 , чим заподіяла тілесні ушкодження у вигляді:

- рани лівої завушної ділянки, 2 ран лівої верхньої кінцівки, рани лівої нижньої кінцівки, рани лівої сідниці, 2 ран по задній поверхні грудної клітки зліва та в поперековій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

- проникаючого поранення бокової поверхні грудної клітини зліва (в 8-му міжребер`ї по середньо-паховій лінії) раньовий канал якої проникає в грудну порожнину з ушкодженням парієнтальної плеври, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Кримінальна відповідальність за вчинене передбачена ч.1 ст.121 КК України, а саме за заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вказувала, що обвинувачення їй зрозуміле, свою вину та цивільний позов визнала повністю. Також пояснила, що останні півтора року вона знаходилась у близьких стосунках із потерпілою ОСОБА_6 , з якою проживала однією сім`єю в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

12 лютого 2023 року в денний час вони із потерпілою ОСОБА_6 вживали вдома спиртні напої та святкували її день народження. Згодом у них виник словесний конфлікт, після якого ОСОБА_4 вигнала потерпілу. Через незначний час попросила потерпілу купити ще пляшку алкоголю. Побачила потерпілу з іншим чоловіком, який тягнув її до себе до дому для інтимних зв`язків. Обвинувачена розлютилась. Після цього вони ще випили алкоголю та обвинувачена пішла додому за місцем їх спільного проживання. Потерпіла повернулась до дому та почала ображати обвинувачену та її родичів, відверто чіплятись. Обвинувачена вигнала потерпілу з кімнати за двері. Але потерпіла продовжила у коридорі її ображати. Потім обвинувачена вийшла у коридор із ножем, тримаючи його у правій руці, та між ними відбулася бійка, в ході якої ОСОБА_4 кілька разів вдарила ножем потерпілу в різні частині тіла, куди саме вона вже точно не пригадує. Але визнає факт заподіяння ножем тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, яка спровокувала конфлікт та неодноразово ображала обвинувачену. При цьому вкрай негативно характеризує потерпілу, яка зловживає спиртними напоями. У вчиненому щиро розкаюється, просила суворо не карати. Також стверджувала, що вона має намір доглядати за чоловіком, із яким в подальшому планує проживати, та відшкодувати заподіяну шкоду і сплатити цивільний позов.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, надіслала заяву про розгляд справи без її присутності. Вказувала про неможливість прибуття на розгляд справи у зв`язку із сімейними обставинами. Тому неявка потерпілої, повідомленої належним чином, та за наявності від неї письмової заяви, не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченої та письмових матеріалів, що характеризують її особу.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України.

Призначаючи міру покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При обранні ОСОБА_4 міри покарання судом враховується її відношення до вчиненого, матеріали, що її характеризують, той факт, що вона вчинила тяжкий злочин, раніше неодноразово судима за вчинення умисних кримінальних правопорушень, не працює, не має місця реєстрації, за місцем проживання дільничним інспектором характеризується негативно, суспільно-корисною працею не займається, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, у вчиненому щиро розкаялась, вину визнавала повністю, не намагалася уникнути відповідальності, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій у відповідності до вимог ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.67 КК України є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винна перебувала у близьких відносинах.

За таких даних про особу обвинуваченої, з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також з урахуванням сукупності обставин, які характеризують особу винного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.121 КК України.

При цьому вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винної.

Позов прокурора щодо стягнення з обвинуваченої витрат, понесених державою на стаціонарне лікування потерпілої визнаний ОСОБА_4 в повному обсязі та підтверджений матеріалами справи, а тому підлягає задоволенню.

З протоколу затримання вбачається, що ОСОБА_4 було затримано 12.02.2023 року в порядку ст.208 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Також ОСОБА_4 , відповідно до частини 5 статті 72 КК України, підлягає зарахуванню у строк покарання весь період попереднього ув`язнення з 12.02.2023 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.02.2023 по день набрання вироком законної сили, відповідно ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбуття ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Комунального підприємства «Лікарня №2 ім. В.П.Павлусенка» Житомирської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 в сумі 6889 грн. 55 коп.

Речові докази: ніж, кофту сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, змив з речовини бурого кольору - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1