г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/226/23
Номер провадження 1-кс/213/23/23
У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2023 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одружений, дітей не має, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживав: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз: 31.05.2022р. Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком на 2 роки.

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу з клопотанням погодженим з прокурором про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що існують ризики: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та вважає що обрання більш м`яких запобіжних заходів неможливе.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, у скоєному розкаюється, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно клопотання, У провадженні CВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000012 від 06.01.2023, за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи раніше неодноразово засудженим :

- 12.12.2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України до 60 годин громадських робіт.

- 05.07.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 389 КК України до 40 днів арешту.

-01.08.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст..40 КК України поглинути покарання за вироком суду від 05.07.2012 року та остаточно призначити к відбуттю 1 рік позбавлення волі.

- 12.11.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ч.4 ст. 70 КК України поглинути покарання за вироком суду від 01.082012 року та остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

- 11.12.2012 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 05.06.2014 року за ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 28.05.2014 року за ст..8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014.

- 20.03.2015 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, 75 до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки. 20.07.2015 року ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і до відбуття 3 роки позбавлення волі. Звільнився 10.09.2018 року із Солонянської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання.

- 28.10.2019 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до 1року 6 місяців обмеження волі. Звільнився 09.06.2021 по відбуттю строку покарання.

- 31.05.2022 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку вчинив повторний умисний злочин.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, 757/2022 від 07.11.2022) в Україні введено воєнний стан.

Так, ОСОБА_4 , 23.12.2022 року приблизно о 14.00 годині перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_3 з дозволу власника ОСОБА_6 , після розмови з останньою, виходячи з будинку, в коридорі на вішалці для верхнього одягу побачив куртку темно-синього кольору та маючи кримінально протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який він, діючи повторно, умисно, переслідуючи корисливий мотив, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_6 , з вішалки для верхнього одягу таємно викрав куртку темно синього кольору «Colambia» розміру «М», ринкова вартість якої згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №208/23 від 13.01.2023 складає 680 гривень, що належить ОСОБА_7 , і утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 680 гривень.

Крім цього він 05.01.2023 року приблизно о 14.00 годині перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_4 з дозволу власника ОСОБА_8 , побачивши тонометр та маючи кримінально протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який він, діючи повторно, умисно, переслідуючи корисливий мотив, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_8 , з полиці меблевого гарнітуру таємно викрав автоматичний вимірювач артеріального тиску (тонометр) марки «Gamma» модель «Control» білого кольору, серійний номер в коробці, ринкова вартість якого згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №208/23 від 13.01.2023 складає 750 гривень, і утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 750 гривень.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.4 ст. 185 КК України та кваліфіковано його дії за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 194 КПК України судом встановлено обгрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, що підтверджується: витягом з ЄРДР, рапортами та протоколами прийняття заяв про вчинення злочинів. Протоколами огляду місця події, з яких встановлено місце вчинення злочинів. Протоколами допиту потерпілих та свідків. Постановою про визнання речовими доказами.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме за ст. 185 ч.4 КК України строк від 5 до 8 років позбавлення волі. Злочин відноситься до тяжких злочинів. Підозрюваний офіційно не працює, не одружений, дітей не має. Суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, що не є особою похилого віку, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та нарколога, раніше судимий, та інкримінований злочин вчинено в період іспитового строку.

Судом встановлені ризики за ст. 177 КПК України: підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, підозрюваний може вчинити інші злочини.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, міцних соціальних зв`язків не має (доказів не надано), офіційно не працевлаштований, постійних джерел доходів не має, і тому побоюючись його засудження до реального терміну покарання, може переховуватись від органів розслідування та суду. З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та не дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Ризик вчинити нове кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 , не працює, засобів до існування не має, схильний до вчинення злочинів, має непогашені судимості, інкримінований злочин вчинено в період дії іспитового строку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не зібрані всі докази, не проведено всі слідчі дії, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти ризикам переховування, оскільки він матиме змогу ухилитись від слідства та суду, що посилюється введенням в країні військового стану. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за підозрюваного. Слід визначити альтернативний вид запобіжного заходу заставу.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,131,176-178,182, 183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 09.03.2023р. включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 208000 грн. В разі внесення застави покласти обов`язок з`являтись на виклики прокурора, слідчого, суду.

Визначити часом закінчення строку дії даної ухвали 09.03.2023р.

Виконання ухвали покласти на ВП № 7.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з моменту отримання копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали буде проголошено в 13:30 годин 17.01.2023р.