18.04.2023 Єдиний унікальний номер 205/3636/22
В И Р О К

Іменем України

18 квітня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000249 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, маючий середню спеціальну освіту, офіційно працевлаштований у ТОВ «Калібр Профі» на посаді будівельника суден, одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2022 року приблизно о 19 годині 15 хвилин (більш точний час не встановлено) ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилися за адресою: АДРЕСА_1 , де у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 , 20 травня 2022 року приблизно о 19 годині 17 хвилин (більш точний час не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в одній із кімнат будинку у безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_5 наніс останньому один удар своєю правою рукою стиснутою у кулак в область голови, а саме лівого ока, внаслідок чого ОСОБА_5 не дезорієнтувався та встоячи на ногах в цілях самозахисту, своїми руками схопив, руки ОСОБА_3 , а останній в свою чергу також схопив своїми руками руки ОСОБА_5 , таким чином останні тримаючи один одного за руки пройшли до іншої кімнати будинку.

Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел ОСОБА_3 тримаючи своїми руками ОСОБА_5 за руки останнього, виконав прийом боротьби «підніжка», внаслідок чого ОСОБА_5 впав на підлогу правим боком свого тіла.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел ОСОБА_3 почав наносити хаотичні удари обома ногами у область голови, тулуба та кінцівок ОСОБА_5 , який лежав на підлозі та в момент нанесення ударів закривався руками виставивши їх перед собою та ногами піджавши їх до тіла, таким чином ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 не менш як 2 (два) удари.

Доводячи свій кримінально-протиправний умисел до кінця ОСОБА_3 в момент коли ОСОБА_5 зміг перейти з положення лежачи у положення полусидячи, наніс останньому один удар кулаком своєї правої руки у область лівої скроні, внаслідок чого ОСОБА_5 дезорієнтувався та впав правим боком свого тіла на підлогу.

В результаті завданих ударів ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 , тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1362е від 15.06.2022, у вигляді: внутрішньо-шкіряного крововиливу з садном на його тлі в лобно-скроневій області ліворуч з переходом на волосисту частину голови; крововиливу - на шкірі над черевною каймою верхньої губи ліворуч з переходом на червону кайму та слизову оболонку відповідно; садна - на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч на тлі крововиливу; двох синців - на верхній та нижній повіках лівого ока з переходом на проекцію гайморової пазухи ліворуч, по передній поверхні лівої гомілки у середній третині; трьох синців з саднами на їх тлі - по внутрішній поверхні лівого передпліччя у нижній третині. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки на підставі пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав у повному обсязі, суду пояснив, що в травні 2022 року, більш точної дати не пам`ятає, близько 19 год 00 хв він прийшов додому за адресою АДРЕСА_1 та як тільки зайшов до будинку побачив, що на кухні його очікують мати ОСОБА_7 та брат ОСОБА_5 . ОСОБА_3 зазначив, що брат почав протягувати йому руку нібито для вітання, проте замахнувся та наніс удар правою рукою в його праву щелепу, після чого він, ОСОБА_3 , почав битися з братом, а мати в цей час кричала ОСОБА_5 , щоб останній його не чіпав. ОСОБА_3 вказав, що бійка тривала на кухні близько трьох хвилин, а мати в цей час намагалася відтягти ОСОБА_5 від нього. Після цього він, ОСОБА_3 , втік на другий поверх та пізніше зателефонував адвокату, який порадив викликати поліцію, що він і зробив. Пізніше ОСОБА_5 покликав його вийти, бо приїхала поліція. ОСОБА_3 пояснив, що він вийшов до поліції, які сказали відкрити ворота з вулиці, проте ворота були закриті та він повернувся до будинку, але і будинок вже був закритий. Він переліз через паркан та пішов пояснювати поліцейським обставини події і написав пояснення. Поліцейські зателефонували матері та брату, після чого поїхали, а він, ОСОБА_3 , залишився на вулиці та додому більше на даний час не приходив. Також, ОСОБА_3 зазначив, що його мати при допиті надала неправдиві показання щодо бійки, оскільки має намір позбавити його права на спадщину на даний будинок та заперечив, що завдавав в той день будь-які удари своєму брату ОСОБА_5 . Окрім того, ОСОБА_3 повідомив, що від удару, який йому завдав ОСОБА_5 він відчував фізичний біль, проте тілесних ушкоджень він цього удару не було спричинено, у зв`язку з чим до лікарні він не звертався.

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, його вина підтверджується дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а проживає по АДРЕСА_3 . 20 травня 2022 року він знаходився за адресою АДРЕСА_1 , де робив у будинку матері ремонт. Близько 19 год 15 хв він почув, що до будинку матері прийшов його брат ОСОБА_3 та вчинив з нею сварку, почав її ображати, хватати за руки. Він, ОСОБА_5 , пішов на захист матері та зробив брату зауваження, щоб він так не розмовляв з матір`ю. ОСОБА_5 пояснив, що в момент, коли він підійшов, ОСОБА_3 відштовхнув матір від себе та наніс удар кулаком правої руки в його ліве око. ОСОБА_5 зазначив, що далі вони з братом ОСОБА_3 схопилися руками та почали боротися, штовхали один одного та поступово перемістилися в їдальню і там ОСОБА_3 зробив йому підніжку, внаслідок чого він впав на підлогу. Після цього, ОСОБА_3 почав бити його ногами по голові та в живіт, всього було близько двадцяти ударів, в момент ударів він закривався руками та ногами. В цей час він почув як його мати ОСОБА_7 покликала на допомогу його молодшого сина ОСОБА_12 , який був на другому поверсі вказаного будинку. Коли його син ОСОБА_12 прибіг, він став намагатися відтягти обвинуваченого ОСОБА_3 від нього. Далі, він, ОСОБА_5 , почав вставати на коліна та в цей момент обвинувачений ОСОБА_3 вирвався та наніс йому удар кулаком правої руки в ліву скроню, в результаті чого він впав на підлогу. Потім обвинувачений ОСОБА_3 продовжив його бити ногами, а його син - ОСОБА_12 відтягнув обвинуваченого ОСОБА_3 від нього та встав між ними, на цьому бійка закінчилась, при цьому він жодних ударів обвинуваченому ОСОБА_3 не наносив. Також потерпілий ОСОБА_5 вказав, що після цього він з матір`ю та сином піднявся на другий поверх, де йому надали допомогу. Далі близько 20 год 00 хв. на АДРЕСА_1 приїхала дружина обвинуваченого ОСОБА_3 з її сестрою, які намагались відкрити хвіртку, потім перелізли через паркан, били вікна, у зв`язку з чим він, ОСОБА_5 , викликав поліцію. Окрім того, ОСОБА_5 зазначив, що звернувся до поліції із заявою 25.05.2022 року, оскільки до цього проходив медичне обстеження в бюро судово-медичної експертизи.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 є її рідними синами. 20 травня 2022 року вона перебувала за адресою мешкання в АДРЕСА_1 , де також знаходилися її старший син ОСОБА_5 та онук ОСОБА_12 . Близько 19 год 15 хв. до неї додому несподівано прийшов молодший син ОСОБА_3 , який мешкає у м. Кам`янське та влаштував сварку через те, що вона напередодні надала покази у суді по справі про адміністративне правопорушення щодо вчинення відносно неї домашнього насильства. В ході сварки її син ОСОБА_3 ображав її, хапав за руки, намагався вдарити та в цей час зайшов її старший син ОСОБА_5 та зробив зауваження ОСОБА_3 . Надалі її син ОСОБА_3 відштовхнув її та вдарив ОСОБА_5 кулаком правої руки в ліве око, після цього вони почали боротися, штовхатися. ОСОБА_7 зазначила, що покликала онука ОСОБА_12 , а ОСОБА_3 з ОСОБА_5 пройшли до їдальні, де ОСОБА_3 зробив підніжку ОСОБА_5 , внаслідок чого останній впав на підлогу, а ОСОБА_3 почав бити ОСОБА_5 ногами в живіт та в голову. В цей час прибіг онук, який намагався відтягти ОСОБА_3 , проте останній вирвався та продовжив наносити удари ОСОБА_5 . ОСОБА_7 вказала, що надалі її онук ОСОБА_12 зміг притримати ОСОБА_3 , а ОСОБА_5 в цей час намагався підвестися, проте ОСОБА_3 вирвався і наніс правою рукою удар у скроню ОСОБА_5 . Після чого її онук ОСОБА_12 відтягнув ОСОБА_3 від ОСОБА_5 та встав між ними, щоб припинити бійку. ОСОБА_7 зазначила, що після цього вона разом з сином ОСОБА_5 пішли на другий поверх для надання допомоги останньому, а ОСОБА_3 зателефонував дружині. Близько 20 год 00 хв за адресою її мешкання прийшли жінка ОСОБА_3 та її сестра, які перелізли через паркан, били вікна, розбивали замки.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду пояснив, що 20 травня 2022 року він разом зі своїм батьком ОСОБА_5 знаходився за адресою в АДРЕСА_1 за місцем проживання його бабусі ОСОБА_7 . В цей час він перебував на другому поверсі вказаного будинку будинку. Близько 19 год 20 хв він почув крики своєї бабусі ОСОБА_7 , яка прохала про допомогу. Він, ОСОБА_12 зазначив, що одразу спустився на перший поверх та побачив, що на підлозі лежить його батько ОСОБА_5 , а поруч знаходився його дядько ОСОБА_3 , який наносив удари його батькові, ОСОБА_5 . Після чого він підбіг до свого дядька ОСОБА_3 та намагався його відтягти, проте останній вирвався та продовжив наносити удари. ОСОБА_12 вказав, що надалі йому вдалося відтягти ОСОБА_3 від свого батька, який в цей час намагався встати, проте ОСОБА_3 знову наніс його батькові удар кулаком в ліву скроню, в результаті чого останній впав на підлогу. Одразу після цього, він, ОСОБА_12 , відтягнув свого дядька та встав між ним та батьком для того, щоб припинити бійку. ОСОБА_12 пояснив, що після цього ОСОБА_3 пішов на вулицю дзвонити дружині, а його бабуся з батьком пішли на другий поверх для надання допомоги батьку.

Окрім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 25.05.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_5 просить органи поліції прийняти міри до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його молодшого брата, який 20.05.2022 року завдав йому фізичний біль за адресою мешкання: АДРЕСА_1 ;

- висновком спеціаліста №1102 від 23.05.2023 року з фото-таблицею до нього за результатами судово-медичного обстеження ОСОБА_5 , відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкіряного крововиливу та садна на голові, синця на обличчі, крововиливу та садна в проекції верхньої губи, синців та саден на лівому передпліччі, синця на лівій гомілці, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в термін, на який вказує обстежений. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки на підставі: «п.2.3.5. (Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2022 року за участю потерпілого ОСОБА_5 з фото-таблицями до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 у приміщенні службового кабінету №22 СД ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області за адресою м.Дніпро, вул.Павлова, 3/5 у присутності двох понятих відтворив та продемонстрував обставини нанесення йому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та продемонстрував механізм їх нанесення. А саме ОСОБА_5 вказав, що 20.05.2022 року він перебував за адресою АДРЕСА_1 в одній із кімнат приватного будинку та разом з ним знаходився його брат ОСОБА_3 . ОСОБА_5 вказав, що його брат ОСОБА_3 , перебуваючи поруч з ним наніс йому один удар кулаком правої руки у область лівого ока, внаслідок нанесення удару, він ОСОБА_5 встояв на ногах та побоюючись другого удару, схопив своїми руками руки ОСОБА_3 , таким чином тримаючи його близько 20 секунд. ОСОБА_5 зазначив, що після чого, перейшовши у другу кімнату будинку ОСОБА_3 зробив йому підніжку, внаслідок чого він впав правим боком свого тіла на підлогу, а в цей момент ОСОБА_3 почав наносити йому, ОСОБА_5 , швидкі хаотичні удари обома ногами в область голови, тулуба та кінцівок, таким чином наніс близько 15-20 ударів. Далі в ході проведення слідчого експерименту, ОСОБА_5 вказав, що йому вдалося встати з підлоги та знаходячись у напівприсяді навпроти ОСОБА_3 , останній наніс йому один удар кулаком правої руки в область лівої скроні, внаслідок чого, він ОСОБА_5 , впав на підлогу правим боком тіла;

- висновком експерта №1362е від 15.06.2022 року за результатами судово-медичної експертизи, відповідно до якого згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта №1102 від 23.05.2022 року у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкіряного крововиливу з садном на його тлі в лобно-скроневій області ліворуч з переходом на волосисту частину голови; крововиливу - на шкірі над черевною каймою верхньої губи ліворуч з переходом на червону кайму та слизову оболонку відповідно; садна - на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч на тлі крововиливу; двох синців - на верхній та нижній повіках лівого ока з переходом на проекцію гайморової пазухи ліворуч, по передній поверхні лівої гомілки у середній третині; трьох синців з саднами на їх тлі - по внутрішній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки на підставі пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо з обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи характер, локалізацію (тілесні ушкодження розташовані по різним анатомічним областям) та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що йому було спричинено не менш як 4-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо з обмеженою контактуючою поверхнею та є не характерними для спричинення їх при одномоментному падінні з висоти власного зросту.

Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння (синці багряно-фіолетового кольору з чіткими межами, внутрішньо-шкіряний крововилив червоно-фіолетового кольору, садна під буро-червоною коринкою трішки вище рівня оточуючої шкіри) виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися в термін 2-4 доби до моменту огляду, тобто і в термін на який вказує обстежений та дізнавач у постанові.

Локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_5 в області обличчя, лівого передпліччя та лівої гомілки не суперечить механізму їх утворення на який вказує останній в ході проведення слідчого експерименту за його участю.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.06.2022 року за участю свідка ОСОБА_12 з фото-таблицями до нього, згідно якого свідок ОСОБА_12 у приміщенні службового кабінету №22 СД ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області за адресою м.Дніпро, вул.Павлова, 3/5 у присутності двох понятих відтворив обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . А саме ОСОБА_12 вказав, що 20.05.2022 року він перебував в одній із кімнат будинку за адресою АДРЕСА_1 та спустившись в іншу кімнату, побачив, що в ній знаходиться його дядько ОСОБА_3 , а поруч з ним на підлозі лежить його батько ОСОБА_5 на правому боці, а ОСОБА_3 наносить швидкі хаотичні удари обома ногами в область голови, тулуба та кінцівок ОСОБА_5 , близько 15-20 ударів. ОСОБА_12 вказав, що після цього його батьку ОСОБА_5 вдалося встати з підлоги та коли він знаходився в напівприсяді, ОСОБА_3 наніс йому один удар кулаком правої руки у область лівої сконі, в результаті чого ОСОБА_5 впав правим боком тіла на підлогу.

Стороною захисту поставлено під сумнів допустимість в якості доказу протоколів проведення слідчих експериментів від 08.06.2022 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та від 10.06.2022 року за участю свідка ОСОБА_12 з підстав того, що залучені при проведенні слідчих експериментів поняті ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не можуть бути понятими у даному кримінальному провадженні через їх заінтересованість, оскільки останні, начебто, є працівниками ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області і перебувають у безпосередньому підпорядкуванні начальника вказаного відділу поліції.

Надаючи оцінку допустимості як доказу вищезазначених протоколів слідчих експериментів суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється за принципами змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, при цьому, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України для проведення слідчого експерименту передбачається обов`язкове залучення не менше двох понятих. При цьому, понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Твердження сторони захисту, що поняті ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 заінтересованими особами у результатах кримінального провадження, рівно як і твердження про те, що останні являються працівниками ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області носить характер припущення, оскільки в судовому засіданні не було надано жодних доказів на підтвердження факту перебування вищевказаних понятих у трудових відносинах з ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Інших доводів щодо упередженості або заінтересованості понятих у результатах кримінального провадження стороною захисту не надано. Клопотань про допит понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в якості свідків проведення слідчих експериментів, в порядку ч. 7 ст. 223 КПК України сторонами не заявлялося.

З огляду на викладене, суд визнає допустимими доказами протоколи проведення слідчих експериментів від 08.06.2022 року та 10.06.2022 року відповідно.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні досліджений відеозапис зроблений особисто обвинуваченим ОСОБА_3 на власний мобільний телефон, на якому зафіксовано спілкування обвинуваченого ОСОБА_3 з потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_7 , в ході якого останні обговорюють їх взаємовідносини, які склалися між ними.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що даний відеозапис він зробив після закінчення бійки між ним та потерпілим ОСОБА_5 , коли зачинився у власній кімнаті на другому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Надаючи доказову оцінку вказаному відеозапису суд приходить до висновку, що він не може бути покладений в основу судового рішення по кримінальному провадження, адже обставини, зафіксовані на ньому та досліджені в судовому засіданні не можуть ані підтвердити, ані спростувати фактичні обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , оскільки на відеозаписі не зафіксовані події бійки, яка відбулася між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 при обставинах, викладених у обвинуваченні, а також на відеозаписі зафіксовані лише розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в ході яких останні з`ясовують взаємини між собою, проте відсутнє зображення як обвинуваченого ОСОБА_3 так і потерпілого ОСОБА_5 .

Суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_3 в частині того, що ініціатором бійки був не він, а його брат ОСОБА_5 , а також те, що він не наносив потерпілому ОСОБА_5 жодних ударів, оскільки дані покази обвинуваченого спростовуються сукупністю узгоджених між собою досліджених в судовому засіданні доказами, зокрема показаннями свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні категорично та послідовно стверджувала, що ініціатором бійки був її молодший син ОСОБА_3 , який почав наносити удари її старшому синові ОСОБА_5 спочатку в кухні, а потім в їдальні і сукупно наносив удари руками та ногами в область голови та тулубу, у зв`язку з чим вона була вимушена покликати на допомогу її онука ОСОБА_12 та показаннями свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні показав, що він бачив як його дядько ОСОБА_3 наносив удари його батькові ОСОБА_5 , зокрема наніс удар кулаком в область скроні, від чого його батько впав на підлогу.

У суду відсутні жодні підстави сумніватися у правдивості та об`єктивності показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

Крім того, покази потерпілого ОСОБА_5 , сукупно з показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_12 щодо кількості та локалізації тілесних ушкоджень, які були спричинені обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 повністю узгоджуються з висновком експерта №1362е від 15.06.2022 року за результатами судово-медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкіряного крововиливу з садном на його тлі в лобно-скроневій області ліворуч з переходом на волосисту частину голови; крововиливу - на шкірі над черевною каймою верхньої губи ліворуч з переходом на червону кайму та слизову оболонку відповідно; садна - на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч на тлі крововиливу; двох синців - на верхній та нижній повіках лівого ока з переходом на проекцію гайморової пазухи ліворуч, по передній поверхні лівої гомілки у середній третині; трьох синців з саднами на їх тлі - по внутрішній поверхні лівого передпліччя у нижній третині та твердження експерта, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо з обмеженою контактуючою поверхнею та, враховуючи характер, локалізацію (тілесні ушкодження розташовані по різним анатомічним областям) та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що йому було спричинено не менш як 4-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо з обмеженою контактуючою поверхнею і є не характерними для спричинення їх при одномоментному падінні з висоти власного зросту, враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння (синці багряно-фіолетового кольору з чіткими межами, внутрішньо-шкіряний крововилив червоно-фіолетового кольору, садна під буро-червоною коринкою трішки вище рівня оточуючої шкіри) виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися в термін 2-4 доби до моменту огляду, тобто і в термін на який вказує обстежений та дізнавач у постанові. При цьому, локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 в області обличчя, лівого передпліччя та лівої гомілки не суперечить механізму їх утворення на який вказує останній в ході проведення слідчого експерименту за його участю.

При цьому, повідомлені в ході проведення слідчих експериментів з участю потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_12 механізм спричинення тілесних ушкоджень повністю відповідає як їх показам, наданим в ході судового провадження, так і висновку експерта за результатами судово-медичної експертизи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду кримінального провадження є недостовірними та носять характер заздалегідь спрямованої позиції захисту від пред`явленого обвинувачення.

Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази, у їх сукупності, відповідності, належності та допустимості, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушення повністю доказана.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступіть тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який хронічними захворюваннями не страждає, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштований, одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

З огляду на викладене, суд приходить до переконливого висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без залучення його до громадських робіт, у зв`язку з чим, з урахуванням майнового стану обвинуваченого та його офіційного працевлаштування будівельником суден, вважає, що достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті обвинувачення.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено. Витрат на проведення судових експертиз не здійснювалося.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за вказаним законом у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1