Справа № 761/5922/23
Провадження № 1-кс/761/4124/2023
У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2023 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 11.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000199 від 11.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено факт можливого створення механізму ухилення громадянами рф від санкцій РНБО України, накладення яких передбачено відповідно до Закону України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів» від 03.03.2022 №2116-ІХ.

Так, 04.08.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , всупереч встановлених норм ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», були внесені зміни (№ запису 46288020) до Реєстру речових прав на нерухоме майно ( АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ), за результатами яких у записі про право власності на нежитлове приміщення ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ) було виправлено громадянство рф на громадянство Держави Ізраїль, на підставі заяви останнього про державну реєстрацію права власності (№ 51935742). При цьому, 21.01.2022 ОСОБА_5 здійснював реєстрацію зазначеного приміщення на підставі договору купівлі-продажу саме як громадянин рф, вказуючи посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , видану 24.11.2021 органом ДМС - 8011.

Крім цього, згідно наявних даних, протягом серпня-вересня 2022 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 було також посвідчено правочини за участю ПАТ « Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк» (, м. Киів, вул. Малопідвальна, 8), до якого застосовано спеціальні економічні санкції згідно рішення РНБО України «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (введено в дію Указом Президента України №107/2021 від 19.03.2021).

Згідно з пунктом 7 глави 3 розділу I «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012): «... при вчиненні нотаріальної дії нотаріус перевіряє факт застосування санкцій, передбачених ст. 4 Закону України «Про санкції».

Приватний нотаріус ОСОБА_4 порушив ст. 49 Закону України «Про нотаріат»: «... у разі встановлення факту застосування санкцій, передбачених ст. 4 Закону України «Про санкції» до фізичних або юридичних осіб, що звернулися за вчиненням нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у вчиненні такої нотаріальної дії».

Таким чином діяльність ОСОБА_4 спрямована шкоду на національним інтересам нашої держави, у т.ч. у зниженні рівня її економічного потенціалу в умовах широкомасштабного вторгнення рф на територію України.

Зокрема, ОСОБА_4 своїми діями безпосередньо сприяє фізичним та юридичним особам рф уникати санкцій РНБО України, в результаті чого рухоме і нерухоме майно, кошти, вклади у банках, цінні папери, корпоративні права, інше майно (активи), що знаходяться (зареєстровані) на території України та безпосередньо або через афілійованих осіб належать рф та її резидентам не можуть бути вилучені на користь держави Україна з мотивів суспільної необхідності.

Зазначене призводить до втрати потенційної можливості відновлення пошкодженої інфраструктури, в рамках майбутніх позовів держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації, що призводить до тяжких економічних наслідків.

Міністерством юстиції України на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дій чи бездіяльності реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 17.01.2023 за результатами розгляду скарги Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 23.11.2022 №5/1/1-11311, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.11.2022 за. №145252-8-22 видано Наказ №478/5 від 05.02.2023 «Про задоволення скарги», а сам: щодо скасування рішення від 04.08.2022 №64393141, прийнятого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 ; тимчасового блокування доступу приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

У зв`язку із вищевикладеним, з метою забезпечення збереження речового доказу, недопущення його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у органу досудового розслідування, виникла необхідність накласти арешт на предмет злочину, а саме на нежитлове приміщення, що за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту: 00, яке на праві власності зареєстроване за:громадянином російської федерації ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 (розмір частки 500/1000); громадянином Ізраїлю ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 (розмір частки 250/1000); громадянкою України ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 (розмір частки 125/1000); громадянином України ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 (розмір частки 125/1000).

Таким чином, встановлені об`єктивні обставини, що у своїй сукупності підтверджують факти того, що відносно вищевказаного майна громадянином України ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 (розмір частки 125/1000), вчиняються активні дії щодо його незаконного переоформлення та подальшого перепродажу, тобто зазначене нерухоме майно піддається незаконному протиправному впливу та є об`єктом кримінально протиправних дій.

08.02.2023 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом вказаного майна, оскільки воно являється предметом кримінально протиправних дій.

Виходячи з вищевикладеного на даний час у слідства виникла необхідність в накладені арешту на зазначене майно, так як воно має суттєве значення по кримінальному провадженню.

Прокурор просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання без участі власника майна, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки воно є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного у клопотанні прокурора майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на нежиле приміщення, що за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту: 00, яке на праві власності зареєстроване за: громадянином російської федерації ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 (розмір частки 500/1000); громадянином Ізраїлю ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 (розмір частки 250/1000); громадянкою України ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 (розмір частки 125/1000); громадянином України ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 (розмір частки 125/1000).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1