ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/8/23 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного Яблонського

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000105 від 02 липня 2022 року, за апеляційною каргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Звижень, Львівської області, громадянина України, працюючого на посаді старшого оперуповноваженого 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) УСР в Тернопільській області ДСР НП України, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого

Заборонено підозрюваному ОСОБА_10 цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їх викликом, вимогою, з визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися з м. Тернополя без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- утриматися від спілкування із свідками, потерпілими, експертами та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановлено строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 26.02.2023 року.

Як слідує з матеріалів провадження, Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000105 від 02 липня 2022 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, 2. ст.28 ч.2 ст.365, ч.2 ст.28 ч.1 ст.371 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2021 р. ОСОБА_8 призначений на посаду старшого оперуповноваженого 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) УСР в Тернопільській області ДСР Національної поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів крім інших відносяться органи Національної поліції та інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_8 являється працівником правоохоронного органу, наділеним владними повноваженнями та в межах своєї компетенції зобов`язаний захищати права і свободи громадян, пред`являти вимоги, приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, та відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України - є службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює оперативно-розшукову діяльність відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію», поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати крім інших заходи примусу у вигляді фізичного впливу (сили), яким являється застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Згідно ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються а) до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти; б) під час затримання особи; в) під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого; г) якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим; ґ) проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі.

При цьому, старший оперуповноважений 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_8 , старший оперуповноважений 5-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_11 , старший оперуповноважений 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_12 та оперуповноважений 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_13 , в порушення вищевказаних нормативно - правових актів України, навмисно, діючи за попередньою змовою групою осіб, перевищуючи наданні їм повноваження, вчинили злочини у сфері службової діяльності.

Так, 01.07.2022 р. близько 20 год. працівники УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 слідували по просп. Злуки в м. Тернопіль на автомобілі марки ТОЙОТА, д.н.зн. НОМЕР_1 , та виявили конфліктну ситуацію, під час якої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наздоганяв свого брата - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий в подальшому сів до автомобіля працівників Управління патрульної поліції в Тернопільській області (далі - УПП в Тернопільській області) та в їх супроводі покинув місце події.

В подальшому працівники УСР в Тернопільській області ДСР НП України, переконавшись що ОСОБА_14 прослідував та сів разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до автомобіля типу «бус» білого кольору марки Volkswagen, д.н.зн. НОМЕР_2 , припустились до грубого порушення прав і свобод громадянина та особистої недоторканості, за відсутності беззаперечних та обґрунтованих підозр щодо вчинення злочину останніми, перевищуючи надані їм службові повноваження, вирішили незаконно їх затримати шляхом застосування заходів фізичного та психічного впливу.

З цією метою, оперуповноважений УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_13 наздогнав автомобіль УПП в Тернопільській області та надав вказівку інспектору взводу №1 роти №4 УПП в Тернопільській області ОСОБА_19 та інспектору взводу №2 роти №4 УПП в Тернопільській області ОСОБА_20 зупинити автомобіль типу «бус» білого кольору марки Volkswagen, д.н.зн. НОМЕР_2 , в якому знаходилися ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

В свою чергу інспектори УПП в Тернопільській області ОСОБА_19 та ОСОБА_20 почали рух по проспекту Злуки міста Тернопіль та поблизу АЗС «Автотехсервіс», що розташоване за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки, 2б, виявили припаркований автомобіль типу «бус» білого кольору марки Volkswagen, д.н.зн. НОМЕР_2 , та о 20 год. 03 хв. 01.07.2022 р. заблокували його можливість руху вперед службовим транспортним засобом.

У подальшому, до вказаного транспортного засобу на автомобілі марки ТОЙОТА, д.н.зн. НОМЕР_1 , прибули ОСОБА_15 та працівники УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , котрі будучі представниками влади, виходячи за межі наданих їм прав та службових повноважень, без будь-яких законних на те підстав, в порушення вищевказаних вимог законодавства, без будь яких пояснень своїх дій, ігноруючи обов`язок назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на вимогу осіб службові посвідчення, з застосуванням заходів фізичного та психологічного впливу, здійснили затримання ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 за наступних обставин.

Так, о 20 год. 03 хв. 01.07.2022 р., перебуваючи поблизу АЗС «Автотехсервіс» за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки, 2б, виконуючи заздалегідь обумовлені між працівниками УСР в Тернопільській області ДСР НП України дії, оперуповноважений УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_13 , являючись працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи що його дії явно виходять за межі наданих йому законом повноважень, без наявності правових підстав для застосування насильства, в присутності старшого оперуповноваженого 5-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_11 , старшого оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_12 та старшого оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з останніми, з метою залякування шляхом нанесення тілесних ушкоджень та примусу потерпілого ОСОБА_17 вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі лягти на проїжджу частину автомобільної дороги, перевищуючи надані йому службові повноваження, діючи умисно, застосував насильство до потерпілого, а саме відчинив двері водія транспортного засобу марки Volkswagen, д.н.зн. НОМЕР_2 , правою рукою обхватив шию останнього та силою витягнув його з транспортного засобу та повалив на асфальт. В подальшому ОСОБА_13 , натискаючи колінами на спину і стегна ОСОБА_17 , загнув його ліву руку за спину, завдаючи сильної фізичної болі та страждань, підвівся та правою ногою наніс один удар по тілу потерпілого в область правого плеча, котрий перебував в лежачому положенні та не чинив будь якого опору.

Внаслідок вищевказаних дій оперуповноважений УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_13 спричинив потерпілому ОСОБА_17 моральне страждання, сильний фізичний біль та тілесне ушкодження у виді садна лобової ділянки голови справа, яке відповідно до висновку СМЕ відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В цей же час, виконуючи заздалегідь обумовлені між працівниками УСР в Тернопільській області ДСР НП України дії, старший оперуповноважений 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_12 , являючись працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи що його дії явно виходять за межі наданих йому законом повноважень, без наявності правових підстав для застосування насильства, в присутності оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_13 , старшого оперуповноваженого 5-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_11 та старшого оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з останніми, з метою залякування шляхом нанесення тілесних ушкоджень та примусу потерпілого ОСОБА_16 вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі вийти з салону автомобіля та лягти на узбіччя автомобільної дороги, перевищуючи надані йому службові повноваження, діючи умисно, застосував насильство до потерпілого, а саме відчинив бокові дверцята транспортного засобу марки Volkswagen, д.н.зн. НОМЕР_2 , схопив потерпілого за руки та, застосовуючи фізичну силу, почав витягувати його з салону, при цьому шарпав потерпілого за одяг та вдаряв правим плечем до стійки салону автомобіля. Після того, як ОСОБА_12 витягнув ОСОБА_16 з транспортного засобу, повалив його на узбіччя автомобільної дороги, внаслідок чого потерпілий вдарився правим коліном об бордюр.

В подальшому, ОСОБА_12 , перебуваючи безпосередньо біля затриманого ОСОБА_16 , котрий знаходився в лежачому положенні та був позбавлений можливості рухатися, не реагував на прохання останнього надати йому воду або вологі серветки для зняття набряку та больового відчуття слизової оболонки очей внаслідок попереднього застосування газового балончику для самозахисту аерозольного типу.

Внаслідок вищевказаних дій старший оперуповноважений 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_12 спричинив потерпілому ОСОБА_16 моральне страждання, сильний фізичний біль та тілесні ушкодження у виді синця правого плеча та садна ділянки правого колінного суглоба, які відповідно до висновку СМЕ відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Після цього, виконуючи заздалегідь обумовлені між працівниками УСР в Тернопільській області ДСР НП України дії, старший оперуповноважений УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_8 , являючись працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи що його дії явно виходять за межі наданих йому законом повноважень, без наявності правових підстав для застосування насильства, в присутності оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_13 , старшого оперуповноваженого 5-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з останніми, з метою залякування шляхом нанесення тілесних ушкоджень та примусу потерпілого ОСОБА_14 вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі лягти на узбіччя автомобільної дороги, перевищуючи надані йому службові повноваження, діючи умисно, спільно з старшим оперуповноваженим 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_12 , котрий утримував ОСОБА_15 за праву руки та намагався силою повалити його на узбіччя автомобільно дороги, застосував насильство до потерпілого, а саме наніс ОСОБА_15 удар правою ногою по лівій нозі внаслідок чого останній втратив рівновагу та під натиском працівників правоохоронного органу впав на узбіччя.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 почали утримувати ОСОБА_14 в положенні лежачи з заведеними за спину руками, давити колінами правих ніг на спину притискаючи таким чином останнього до ґрунтового покриття, завдаючи при цьому потерпілому сильної фізичної болі та страждань, а ОСОБА_8 в цей час незаконно застосував до останнього спецзасіб - кайданки металеві.

Внаслідок вищевказаних дій старший оперуповноважений 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_8 та старший оперуповноважений 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_12 спричинили потерпілому ОСОБА_15 моральне страждання, сильний фізичний біль та тілесні ушкодження у виді синця з садном правої надбрівної ділянки, синці повік правого ока, лівої скроневої ділянки, садна ділянки правого ліктьового суглоба, ділянки обох променево - зап`ясткових суглобів і обох кистей, ділянки правого колінного суглоба, лівої гомілки, які відповідно до висновку СМЕ відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В цей же час, виконуючи заздалегідь обумовлені між працівниками УСР в Тернопільській області ДСР НП України дії, старший оперуповноважений 5-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_11 , являючись працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи що його дії явно виходять за межі наданих йому законом повноважень, без наявності правових підстав для застосування насильства, в присутності оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_13 , старшого оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_12 та старшого оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з останніми, з метою залякування шляхом нанесення тілесних ушкоджень та примусу потерпілого ОСОБА_18 вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі лягти на узбіччя автомобільної дороги, перевищуючи надані йому службові повноваження, діючи умисно, застосував насильство до потерпілого, а саме загнув його ліву та праву руки за спину та натискаючи правим коліном на спину зафіксував тіло останнього, котрий перебував в лежачому положенні та не чинив будь якого опору, завдаючи при цьому сильної фізичної болі та страждань.

Внаслідок вищевказаних дій старший оперуповноважений 5-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_11 спричинив потерпілому ОСОБА_18 моральне страждання та сильний фізичний біль.

В подальшому, о 20 год. 05 хв. 01.07.2022 р., продовжуючи вчиняти дії направлені на затримання потерпілих з заподіянням фізичного болю, котрі явно виходять за межі наданих йому повноважень, старший оперуповноважений 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_18 , котрий перебував в положенні лежачи з заведеними за спину руками та наніс правою рукою удар по голові останнього.

Після цього, продовжуючи вчиняти дії направлені на затримання потерпілих з заподіянням фізичного болю, котрі явно виходять за межі наданих йому повноважень, старший оперуповноважений 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_14 , котрий перебував в положенні лежачи з заведеними за спину руками зап`ястя яких зведені за допомогою кайданок та наніс правою рукою удар по голові останнього, від чого потерпілий, будучи в безпорадному стані та не маючи можливості вчинити будь який опір чи захиститись від неправомірних дій працівника поліції, вдарився головою до поверхні узбіччя.

В подальшому, о 20 год. 05 хв. 01.07.2022 р., продовжуючи вчиняти дії направлені на затримання потерпілих з заподіянням фізичного болю, котрі явно виходять за межі наданих йому повноважень, оперуповноважений 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_14 , котрий перебував в положенні лежачи з заведеними за спину руками зап`ястя яких зведені за допомогою кайданок та колінами обох ніг натиснув на спину останнього, завдаючи сильної фізичної болі та страждань.

В подальшому, о 20 год. 07 хв. 01.07.2022 р., продовжуючи вчиняти дії направлені на затримання потерпілих з заподіянням фізичного болю, котрі явно виходять за межі наданих йому повноважень, оперуповноважений 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_13 повторно підійшов до ОСОБА_14 , котрий перебував в положенні лежачи з заведеними за спину руками зап`ястя яких зведені за допомогою кайданок та коліном лівої ноги натиснув на спину останнього, завдаючи сильної фізичної болі та страждань.

Продовжуючи свої злочинні дії, о 20 год. 09 хв. 01.07.2022 р. оперуповноважений 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_18 , котрий перебував в положенні лежачи з заведеними за спину руками, та безперешкодно застосував на променево - зап`ясткові суглоби останнього спецзасіб - кайданки металеві, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у виді саден ділянки обох променево-зап`ясткових суглобів, які відповідно до висновку СМЕ відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Після цього, о 20 год. 10 хв. 01.07.2022 р., продовжуючи вчиняти дії направлені на затримання потерпілих з заподіянням фізичного болю, котрі явно виходять за межі наданих йому повноважень, старший оперуповноважений 2-го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_14 , котрий перебував в положенні лежачи з заведеними за спину руками, зап`ястя яких зведені за допомогою кайданок, будучи при цьому в безпорадному стані та не маючи можливості чинити будь який опір чи захиститись від неправомірних дій працівника поліції, повторно наніс правою рукою удар по голові потерпілого.

26 серпня 2022 року ОСОБА_8 в межах кримінального провадження №0000105 від 02 липня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 371 КК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 вважає вказану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

На думку апелянта, суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки продовжив строк застосування запобіжного заходу на підставі резолютивної частини ухвали слідчого судді, що порушує конституційні права підозрюваного ОСОБА_8 .

Вважає, що сторона обвинувачення не довела належними та допустимими доказами обставини, передбачені ч.3 ст.199 КПК України і, зокрема, те, що ризики, які стали підставою для застосування такого запобіжного заходу, не зменшились чи з`явились нові ризики, які виправдовують продовження цього процесуального строку.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять її задовольнити; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Колегія суддів, як і слідчий суддя суду першої інстанції, погоджується з доводами прокурора щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_8 та наявності ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, колегія судді враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтами рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як слідчим, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, яким підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Колегія суддів також погоджується з доводами, наведеними у рішенні суду першої інстанції щодо оцінки ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, аналіз яких дає підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Кожен з цих ризиків судом досліджено та належним чином мотивовано необхідність його врахування при обранні запобіжного заходу.

Колегія судді звертає увагу, що слідчим суддею зроблено детальний аналіз ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні у судовому засіданні, виходячи з якого обґрунтовано мотивував своє рішення, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Мотиви, наведенні слідчим суддею на обґрунтування своїх висновків щодо оцінки ризиків зазначених слідчим у клопотанні про продовженні запобіжного заходу є належним чином аргументовані і сумніві у колегії суддів не викликають.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що в матеріалах кримінального провадження наявні достатні докази для продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу, який судом визначений у виді домашнього арешту.

Це рішення належним чином умотивоване, відповідає вимогами ст.ст.194, 177 КПК України і сумніві у колегії суддів не викликає.

Доводи сторони захисту про допущене судом істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що апелянт пов`язує із оголошенням у судовому засіданні резолютивної частини ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними.

За змістом ч.2 ст.376 КПК України якщо складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді. Повний текст ухвали (постанови) повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження. Про час оголошення повного тексту ухвали (постанови) має бути зазначено у раніше складеній її резолютивній частині.

Зі змісту ст. 376 КПК убачається, що ця норма кримінального процесуального закону регулює порядок проголошення судового рішення. Різні частини цієї норми процесуального права є взаємопов`язаними і доповнюють одна одну. Тому проголошення (оголошення) судового рішення у формі ухвали (постанови) може відбутися як шляхом вчинення однієї дії (проголошення повного тексту відповідно до вимог частини 1, так і шляхом вчинення двох послідовних дій (оголошення резолютивної частини і через певний час - повного тексту згідно з вимогами частини 2.

Порядок проголошення судового рішення відповідно до положень частини 2 статті 376 КПК України, на переконання колегії суддів, жодним чином не порушує конституційні права підозрюваного, як про це ставить питання його захисник.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя, розглянувши клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 правильно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України задовольнив клопотання прокурора і ухвалив рішення про продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2022 року відносно ОСОБА_8 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання адвокат ОСОБА_7 , не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2022 року року щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді