Справа № 372/4900/21
Провадження 1-кс-337/23
ухвала

Іменем України

22 березня 2023 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання заступника начальника слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області майора ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Обухівського РУП ГУ НП в Київській області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001203 від 06.10.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, яке погоджено прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що восени 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи на меті подальше вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_7 , за допомогою усних рекомендацій ОСОБА_8 , познайомився з ОСОБА_7 , якому відрекомендувався як успішний підприємець та почав підтримувати ділові, а згодом і товариські відносини.

Так, 28 березня 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, діючи умисно, з метою власного збагачення за рахунок інших осіб, керуючись корисливим мотивом, шляхом обману потерпілого ОСОБА_7 , що виразилось у повідомленні про себе неправдивих відомостей щодо соціального статусу, місця роботи та ділових зв`язків, а також зловживаючи довірою останнього, що виразилось у рекомендаціях сторонніх осіб щодо висловлення довіри ОСОБА_4 , не маючи умислу в подальшому на повернення грошових коштів, попросив ОСОБА_7 передати в борг грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, переконавши останнього про їх повернення в найближчий час.

У подальшому, ОСОБА_7 , на підставі попередньо складеного враження про особу ОСОБА_4 як про серйозну, чесну та ділову людину, будучи впевненим у порядності та обов`язковості останнього, не підозрюючи про його злочинні наміри, погодився на прохання ОСОБА_4 та передав йому грошові кошти в борг за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 29 березня 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, прибув до офісного приміщення, що знаходиться в користуванні ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , де перебуваючи в офісному приміщенні № 239, від секретаря ТОВ «Юридична фірма «Горецький і партнери» ОСОБА_9 , отримав добровільно надані ОСОБА_7 в борг грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, що станом на 29 березня 2021 року, відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України, становило 1 398 395 грн.

З метою введення ОСОБА_7 в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 , надання видимості законності своїх дій та уникнення передчасного викриття злочинного умислу, ОСОБА_4 власноручно склав 29 березня 2021 року розписку про отримання в борг вказаних грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_4 заволодів коштами ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою у сумі 50 000 доларів США, що станом на 29 березня 2021 року, відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України становило 1 398 395 грн., використав їх на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 майнову шкоду в особливо великому розмірі на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім цього, встановлено, що у квітні-травні 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , повторно виник умисел, направлений на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах. Для цього ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою власного збагачення за рахунок інших осіб, керуючись корисливим мотивом, повторно звернувся до ОСОБА_7 та шляхом обману потерпілого, що виразилось у повідомленні про себе неправдивих відомостей щодо майнового стану та ділових зв`язків, зловживаючи довірою потерпілого, не маючи умислу на повернення грошових коштів, повторно попросив передати йому грошові кошти в борг для вирішення питань з бізнесом, які обіцяв повернути протягом декількох місяців, на що ОСОБА_7 , на підставі складеного попередньо власного переконання про порядність ОСОБА_4 , не підозрюючи про злочинні наміри останнього, погодився.

Надалі, ОСОБА_4 в різні дні протягом квітня-травня 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на набережній в смт. Козин Обухівського району Київської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, отримав добровільно передані ОСОБА_7 в борг грошові кошти на загальну суму 210 000 доларів США, що станом на 22 травня 2021 року, відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України становило 5 767 965 грн., різними частинами в розмірах: 30 000 доларів США, що станом на 22 травня 2021 року, відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України становило 823 995 грн., 70 000 доларів США, що станом на 22 травня 2021 року, відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України становило 1 922 655 грн., 35 000 доларів США, що станом на 22 травня 2021 року, відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України становило 961 327,5 грн., 40 000 доларів США, що станом на 22 травня 2021 року, відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України становило 1 098 400 грн., та 35 000 доларів США, що станом на 22 травня 2021 року, відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України становило 961 327,5 грн.

З метою введення ОСОБА_7 в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 , надання видимості законності своїх дій та уникнення передчасного викриття злочинного умислу, ОСОБА_4 власноручно 22 травня 2021 року склав розписку про отримання в борг вказаних грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_4 , заволодів коштами ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою у сумі 210 000 доларів США, що станом на 22 травня 2021 року, відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України становило 5 767 965 грн., використав їх на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 майнову шкоду в особливо великому розмірі на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у 2015 році, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи на меті подальше вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_10 , познайомився з останнім, якому відрекомендувався як успішний підприємець, з яким почав підтримувати ділові, а згодом і товариські відносини.

Протягом березня 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, діючи умисно, з метою власного збагачення за рахунок інших осіб, керуючись корисливим мотивом, шляхом обману потерпілого ОСОБА_10 , що виразилось у повідомленні про себе неправдивих відомостей щодо соціального статусу, місця роботи та ділових зв`язків, а також зловживаючи довірою останнього, що виразилось у рекомендаціях сторонніх осіб щодо висловлення довіри ОСОБА_4 , не маючи умислу на повернення грошових коштів, попросив у борг у ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 295 000 доларів США, переконавши останнього про їх повернення в найближчий час.

Після цього, ОСОБА_10 , на підставі попередньо складеного враження про особу ОСОБА_4 як про серйозну, чесну та ділову людину, будучи впевненим у порядності останнього та обов`язковості, не підозрюючи про злочинні наміри останнього, погодився на прохання ОСОБА_4 та передав йому в борг грошові кошти за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 02 квітня 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, прибув до ресторану «Джардіно», за адресою: Київська область, смт. Козин, вул. Обухівське шосе, 3, де отримав добровільно передані ОСОБА_10 в борг грошові кошти в сумі 295 000 доларів США, що станом на 02 квітня 2021 року, відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України, становило 8 209 850 грн.

З метою введення ОСОБА_10 в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 , надання видимості законності своїх дій та уникнення передчасного викриття злочинного умислу, ОСОБА_4 власноручно 02 квітня 2021 року склав розписку про отримання в борг вказаних грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_4 , заволодів коштами ОСОБА_10 шляхом обману та зловживання довірою у сумі 295 000 доларів США, що станом на 02 квітня 2021 року, відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України, становило 8 209 850 грн., використав їх на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 майнову шкоду в особливо великому розмірі в особливо великому розмірі на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім цього, установлено, що в травні 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , повторно виник умисел, направлений на заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах. Для цього ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою власного збагачення за рахунок інших осіб, керуючись корисливим мотивом, повторно звернувся до ОСОБА_10 та шляхом обману потерпілого, що виразилось у повідомленні про себе неправдивих відомостей щодо майнового стану та ділових зв`язків, зловживаючи довірою потерпілого, не маючи умислу на повернення грошових коштів, повторно попросив надати йому грошові кошти в борг для вирішення питань з бізнесом, які обіцяв повернути протягом декількох місяців, на що ОСОБА_10 , на підставі складеного попередньо власного переконання про порядність ОСОБА_4 , не підозрюючи про його злочинні наміри, погодився.

В подальшому, ОСОБА_4 в різні дні травня 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, отримав добровільно надані ОСОБА_10 в борг грошові кошти в загальній сумі 295 000 доларів США в різних частинах, що станом на 01 червня 2021 року, відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України становило 8 100 700 грн.

З метою введення ОСОБА_10 в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 , надання видимості законності своїх дій та уникнення передчасного викриття злочинного умислу, ОСОБА_4 власноручно 01 червня 2021 року підписав договір позики та розписку про отримання в борг вказаних грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_4 , заволодів коштами ОСОБА_10 шляхом обману та зловживання довірою у сумі 295 000 доларів США, що станом на 01 червня 2021 року, відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України становило 8 100 700 грн. , використав їх на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 майнову шкоду в особливо великому розмірі на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасове вилучення майна є фактичне позбавлення підозрюваного, або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Встановлено, що 05.11.2015 ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тобто майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Так, в ході досудового розслідування кримінального провадження з АТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києві отримано інформацію щодо банківських рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 .

13.03.2023 на підставі ухвали Обухівського районного суду Київської області здійснено тимчасовий доступ до відомостей, що зберігаються в АТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києві, а саме:

- НОМЕР_2 ;

- НОМЕР_3 ;

- НОМЕР_4 ;

- НОМЕР_4 - євро;

- НОМЕР_5 ;

- НОМЕР_6 .

Так, відповідно до відомостей з АТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києві на рахунках ОСОБА_11 перебувають грошові кошти в гривнях та євро.

Враховуючи вищевикладене, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування, а також з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину потерпілим у кримінальному провадженні та запобігання можливості здійснити приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження вказаного майна, наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме арешту усіх наявних грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 в АТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києві із забороною користуватись та розпоряджатись ОСОБА_11 вказаними коштами розрахункових рахунків НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_4 - євро; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 .

Вищевказані речі мають доказове значення у кримінальному провадженні, необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо предметами та доказами вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала.

В судовому засіданні захисник та ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечили, з підстав того, що відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора, тому вважають що слідчий не мав права звертатись до суду з даним клопотанням.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4частини першої статті 96-2Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частина 1 статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчому судді дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Судом встановлено, що 15.03.2023 заступник начальника слідчого відділу Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 в АТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києві із забороною користуватись та розпоряджатись ОСОБА_11 вказаними коштами розрахункових рахунків НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_4 - євро; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 .

В клопотанні не визначено процесуальний статус особи, на майно якої слідчий просить накласти арешт.

Оскільки банківські рахунки відриті на ім`я ОСОБА_11 , процесуальний статус якої не визначено в даному кримінальному провадженні, її майно вважається майном третьої особи, а тому з даним клопотанням, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Всупереч вказаній нормі закону в клопотанні про арешт майна не вказано конкретні підстави і мету для накладення арешту відповідно до положень п. п. 1-4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу. Клопотання слідчого містить лише передрукований зміст частин 1 та 2 статті 170 КПК України.

Разом з тим, слідчому судді не надано належних та допустимих доказів, щодо необхідності накладення арешту на банківські рахунки, які не належить підозрюваному, зокрема щодо слідів вчинення кримінального правопорушення. Отже, в даному випадку втручання у володіння таким майном не є виправданим та необґрунтованим, а від так клопотання не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 64-2, 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області майора ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна грошових коштів, що знаходяться банківських рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_11 в АТ «Альфа-Банк» - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлено 23.03.2023

Слідчий суддя: ОСОБА_1