Провадження № 1-кп/761/2799/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 220 220 110 000 000 23 від 15.07.2022, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з середньою освітою, студент 3-го курсу Приватного Університету «Україна», у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично поживає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 3611 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 3611 КК України, та угода про визнання винуватості.

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері використання електронно-обчислювальних машин та комп`ютерних мереж, з 01 по 04 червня 2022 року, перебуваючи у житловому приміщенні за адресою - АДРЕСА_3 , розповсюдив через всесвітню мережу Інтернет невизначеному колу невстановлених осіб за допомогою системних блоків ARTLine s/n AL222334 та ARTLine s/n AL221425 шкідливе програмне забезпечення типу стілер під назвою Gov.UKinstaller, яке призначене для викрадення паролів та інших даних з персональних комп`ютерів таких осіб, тобто спрямоване на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних систем.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 3611 КК України як розповсюдження шкідливих програмних засобів.

Під час підготовчого судового засідання сторони просили затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.07.2022 між прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 . Відповідно до угоди обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Сторонами узгоджена міра покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений пояснив, що квартиру АДРЕСА_4 , орендував разом з своїм товаришем ОСОБА_6 , чим саме займався останній, він не цікавився. Вину у скоєному злочині визнав, розкаявся.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди у разі, якщо серед іншого умови угоди суперечать вимогам закону, у тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації стороною обвинувачення дій ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що у вчиненні такого ж кримінального правопорушення, у той же період часу, а саме з 01 по 04 червня 2022 року обвинувачується ОСОБА_6 , який проживав у тій же квартирі, що й ОСОБА_4 , використовував ті ж самі системні блоки ARTLine s/n AL222334 та ARTLine s/n AL221425 та таке ж шкідливе програмне забезпечення типу стілер під назвою Gov.UKinstaller.

Зазначені фактори переконливо свідчать, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 діяли спільно та узгоджено між собою.

На глибоке переконання суду, має місце кримінальне правопорушення, пов`язане з розповсюдженням шкідливих програмних засобів за попередньою змовою групою осіб.

Суд також враховує, що про спільні та узгоджені дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було відомо слідчому ОСОБА_7 , який прямо про це зазначив у постанові від 05.07.2022 у кримінальному провадженні № 420 210 000 000 000 024 89 від 30.11.2021 про визнання речовими доказами вилучених за місцем проживання обвинувачених системних блоків, а у подальшому склав обвинувальний акт окремо щодо кожного із зазначених осіб.

Таким чином, вказані дії ОСОБА_4 мають кваліфікуватися не за ч. 1 ст. 3611 КК України, а за іншою кримінально-правовою нормою, яка передбачає відповідальність за вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, тобто за ч. 2 ст. 3611 КК, який є більш тяжким, ніж той, за яким ОСОБА_4 висунуте обвинувачення.

Отже, прокурором, який затвердив обвинувальний акт та підписав угоду про визнання винуватості, допущена очевидно неправильна кваліфікація інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення.

Крім того, пояснення обвинуваченого щодо своїх дій свідчать про відсутність такої обов`язкової для затвердження угоди складової, як беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для затвердження угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 65 КК України, ст. 474 КПК України, суд

у х в а л и в :

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 21.07.2022 між прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 220 220 110 000 000 23 від 15.07.2022 , відмовити.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 повернути прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1