Справа № 405/2990/22
провадження № 1-кс/405/1148/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2023 м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5 , головуючого у справі №405/2990/22, номер провадження 1-кп/405/131/22 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

встановив :

В провадженні судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №405/2990/22, номер провадження 1-кп/405/131/22, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

07.04.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 , в якій він просив замінити суддю ОСОБА_5 , яка проводить розгляд його справи, на іншу суддю, оскільки вона не бере до уваги факти та докази, які він заявляє в судовому засіданні, порушує процесуальні норми, не розглядає його заяви та звернення, які він надсилає до суду, суддя разом з прокурором ОСОБА_9 намагається затягнути судове засідання, не дотримується розумних строків для проведення судового розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заяву про відвід судді ОСОБА_5 , просив її задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід, зазначив, що прокурор у судовому засіданні звертається з клопотаннями, не надає доказів на обґрунтування цих клопотань, про що зазначалось у судових засіданнях неодноразово, перекручуються факти обвинувачення. Просив задовольнити заяву про відвід.

В судове засідання прокурор ОСОБА_9 не з`явився, надав суду заяву, в якій просив заяву про відвід розглядати без його участі. Просив залишити заяву про відвід без задоволення як безпідставну.

У судове засідання суддя ОСОБА_5 не з`явилась, надала заяву, у якій просила провести розгляд заяви про відвід без її участі. Просила відмовити у задоволенні заяви про відвід, оскільки вона є необґрунтованою та невмотивованою.

Дослідивши заяву про відвід, заслухавши обвинуваченого, його захисника, суд дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що 07.04.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 , в якій він просив замінити суддю ОСОБА_5 , яка проводить розгляд його справи, на іншу суддю.

Мотивами для відводу, як зазначив у судовому засіданні обвинувачений та його захисник, є те, що суддя ОСОБА_5 не бере до уваги факти та докази, які він заявляє в судовому засіданні, порушує процесуальні норми, не розглядає його заяви та звернення, які він надсилає до суду, разом з прокурором ОСОБА_9 намагається затягнути судове засідання, не дотримується розумних строків для проведення судового розгляду.

Так, положеннями ст. 75 КПК України встановлено перелік підстав, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Разом з цим, ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000¬XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58).

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Доводи, які б свідчили про наявність обґрунтованих сумнівів щодо безсторонності судді ОСОБА_5 під час розгляду кримінального провадження №405/2990/22, номер провадження 1-кп/405/131/22, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, судом не встановлено.

Суд вважає, що наведені обвинуваченим ОСОБА_3 доводи в обґрунтування заяви про відвід судді є фактичною незгодою з процесуальними рішеннями судді, і є суб`єктивною думкою останнього про порушення його прав як обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження та не свідчить про упередженість судді та його небезсторонність під час розгляду кримінального провадження.

Таким чином, обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні немає, а тому, заявлений відвід судді ОСОБА_5 є безпідставним і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.75, 81, 369-372 КПК України, суддя, -

постановив :

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5 , головуючого у справі №405/2990/22, номер провадження 1-кп/405/131/22 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10