Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1102/22
Номер провадження 1-кс/530/389/22

О К Р Е М А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Клопотання обґрунтовано тим, що 08.11.2022 року до чергової частини ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло телефонне повідомлення від співробітника управління карного розшуку ГУНП в Полтавській області про те, що ним 08.11.2022 року поблизу пилорами в с.Карабазівка, Полтавського району, Полтавської області виявлено 17 колод дерев породи «Дуб» довжиною близько 3 м. кожна на яких відсутнє будь-яке маркування та дозвільні документи.
08.11.2022 року слідчим слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 під час проведення огляду місця події, а саме території поблизу пилорами в с.Карабазівка, вул. Діброва, 9, Полтавського району, Полтавської області виявлено 17 колод дерев породи «Дуб» наступних розмірів: колода №1 довжина 3 м. 7 см.; діаметр 32 см.;колода № 2 - довжина 3 м. 10 см.; діаметр 31 см.;колода №3 - довжина 3 м. 8 см.; діаметр 26 см.;колода №4 довжина 3 м. 6 см.; діаметр 27 см.;колода №5 - довжина 3 м. 18 см.; діаметр 24 см.; колода №6 - довжина 3 м. 11 см.; діаметр 34 см.;колода № 7 - довжина 3 м. 6 см.; діаметр 38 см.;колода №8 - довжина 3 м. 10 см.; діаметр 28 см.;колода №9 - довжина 3 м. 710 см.; діаметр 47 см.;колода №10 - довжина 3 м. 12 см.; діаметр 32 см.;колода №11 - довжина 3 м. 7 см.; діаметр 37 см.;колода №12 довжина 3 м. 7 см.; діаметр 32 см.;колода №13 - довжина 2 м. 50 см.; діаметр 44 см.;колода № 14 - довжина 3 м. 11 см.; діаметр 29 см.;колода № 15 - довжина 3 м. 7 см.; діаметр 32 см.;колода №16 - довжина 3 м. 9 см.; діаметр 29 см.; колода №17- довжина 3 м. 4 см.; діаметр 37 см.
Відповідно пояснень ОСОБА_5 , який повідомив, що у власності має пилораму, яка розташовується в АДРЕСА_1 . На такій пилорамі розпилюють деревину, яку привозять люди, а також виготовляють різні вироби з дерева. 08.11.2022 року близько 12 год. 00 хв. така пилорама була зачинена та поряд з нею не було ніяких колод дерева. Далі 08.11.2022 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 приїхавши за місцем розташування пилорами виявив поряд з нею працівників поліції, які прохали надати документи на 17 колод дерева породи «Дуб», які знаходилася поряд з пилорамою. Громадянин ОСОБА_6 повідомив, що не знає кому належать вказані колоди дерева та хто міг їх привезти. Документи на такі колоди дерева породи «Дуб» у ОСОБА_5 відсутні.
08.11.2022 всі вище описані колоди дерев породи «Дуб» були визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.
Беручи до уваги, що 08.11.2022 року слідчим слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 під час проведення огляду місця події, а саме пилорами, яка розташовується в АДРЕСА_1 було виявлено17 колод дерев породи «Дуб», які в кримінальному провадженні будуть використані як докази, а також з метою забезпечення їх від приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі виникла потреба звернутися з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на 17 колод дерев породи «Дуб».
В судове засідання слідчий слідчого відділення відділення поліції № 4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_3 не з`явилася, надіслала заяву про розгляд клопотання без її участі, володілець даного майна в судове засідання не з`явився, вивчивши наявні матеріали, якими прокурор обґрунтовує заявлене клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходжу до висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
У клопотанні про арешт майна слідча зазначає, що 08.11.2022 року до чергової частини ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло телефонне повідомлення від співробітника управління карного розшуку ГУНП в Полтавській області про те, що ним 08.11.2022 року поблизу пилорами в с. Карабазівка, Полтавського району, Полтавської області виявлено 17 колод дерев породи «Дуб» довжиною близько 3 м. кожна на яких відсутнє будь-яке маркування та дозвільні документи.
08.11.2022 року слідчим слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 під час проведення огляду місця події, а саме території поблизу пилорами в с.Карабазівка, вул. Діброва, 9, Полтавського району, Полтавської області виявлено 17 колод дерев породи «Дуб» наступних розмірів: колода №1 довжина 3 м. 7 см.; діаметр 32 см.;колода № 2 - довжина 3 м. 10 см.; діаметр 31 см.;колода №3 - довжина 3 м. 8 см.; діаметр 26 см.;колода №4 довжина 3 м. 6 см.; діаметр 27 см.;колода №5 - довжина 3 м. 18 см.; діаметр 24 см.; колода №6 - довжина 3 м. 11 см.; діаметр 34 см.;колода № 7 - довжина 3 м. 6 см.; діаметр 38 см.;колода №8 - довжина 3 м. 10 см.; діаметр 28 см.;колода №9 - довжина 3 м. 710 см.; діаметр 47 см.;колода №10 - довжина 3 м. 12 см.; діаметр 32 см.;колода №11 - довжина 3 м. 7 см.; діаметр 37 см.;колода №12 довжина 3 м. 7 см.; діаметр 32 см.;колода №13 - довжина 2 м. 50 см.; діаметр 44 см.;колода № 14 - довжина 3 м. 11 см.; діаметр 29 см.;колода № 15 - довжина 3 м. 7 см.; діаметр 32 см.;колода №16 - довжина 3 м. 9 см.; діаметр 29 см.; колода №17- довжина 3 м. 4 см.; діаметр 37 см.
Відповідно пояснень ОСОБА_5 , який повідомив, що у власності має пилораму, яка розташовується в АДРЕСА_1 . На такій пилорамі розпилюють деревину, яку привозять люди, а також виготовляють різні вироби з дерева. 08.11.2022 року близько 12 год. 00 хв. така пилорама була зачинена та поряд з нею не було ніяких колод дерева. Далі 08.11.2022 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 приїхавши за місцем розташування пилорами виявив поряд з нею працівників поліції, які прохали надати документи на 17 колод дерева породи «Дуб», які знаходилася поряд з пилорамою. Громадянин ОСОБА_6 повідомив, що не знає кому належать вказані колоди дерева та хто міг їх привезти. Документи на такі колоди дерева породи «Дуб» у ОСОБА_5 відсутні.
08.11.2022 всі вище описані колоди дерев породи «Дуб» були визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Пунктом 1 ч. 2 цієї статті Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення(ч. 1 ст. 98 КПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Як зазначено у ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Диспозицією частини 1 статті 246 КК України, за якою внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, передбачено, що кримінальним правопорушенням є незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
Об`єктивною стороною злочину передбаченого ч.1 ст. 246 КК України є діяння, а саме порубка дерев різних сортів, наслідки у вигляді істотної шкоди та причинний зв`язок між діянням і наслідками, що настали.
При вирішенні питання про те, чи є шкода, заподіяна незаконним вирубом дерев, істотною, у кожному конкретному випадку враховується кількість, вартість та знищення.
Як вбачається із матеріалів доданих до клопотання, звертаючись до слідчого судді про арешт майна, слідча в клопотанні у порушенням вимог ст. 171 КПК України не надала доказів на підтвердження незаконного вирубу дерев, наявності істотної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що вказувало б на наявність обґрунтованої підозри та підстав у правовій кваліфікації кримінального правопорушення за ч.1 ст.246 КК України.
Згідно протоколу огляду від 08 листопада 2022 року повинні в описовій формі фіксуватися факти, що мають доказове значення. У них не дається пояснень, інтерпритації встановлених фактів, явищ, не висловлюються думки слідчого чи інших осіб щодо механізму утворення тих або інших слідів, про походження і належність знайдених предметів, а лише фіксуються фактичні дані, одержані в результаті безпосереднього виявлення і спостереження обстановки і предметів. Якщо такі дані були встановлені завдяки застосуванню спеціальних технічних засобів або кримінальних засобів, то обов"язково вказується в протоколі на те, ким саме, і з використанням яких саме засобів.
В описовій частині протоколу огляду місця події або обшуку необхідно вказати межі місця події, його місцезнаходження; загальну характеристику приміщення чи місцевості або її ділянки, що є місцем події (адреса будівлі, число поверхів, якщо будівля багатоповерхова, розташування будівлі відносно навколишнього оточення); входи і виходи з приміщення; детально, вичерпним чином має бути описана обстановка місця події і всі об`єкти огляду із зазначенням місця їх виявлення. При виявленні і дослідженні на місці у протоколі повинно бути вказано місце їх виявлення, кількість, характер, форма, конфігурація, наявність індивідуальних ознак, використовувані для їх виявлення і вилучення засоби, вказані прийоми вилучення (вилучення предмета в натурі). У протоколі огляду має бути відображено, які предмети і в якому вигляді вилучені для подальшого вивчення, направлення на експертизу тощо.
В протоколі огляду від 08.11.2022 року слідчим не зазначено, прийом вилучення деревини, індивідуальні ознаки, кількість, форма, конфігурація.
Відсутність подібного запису в протоколі огляду від 08.11.2022 року, суд розцінює як відсутність вказівок на джерело походження такого роду речових доказів, що тягне за собою втрату їх доказового значення.
Суд також встановив, що слідча просить накласти арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному проваджені.
Відповідно до Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7.02.2014 року вказано, що згідно ч 1 ст.167 КПК України Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, власник майна, на яке слідчий просить накласти арешт, тобто ОСОБА_5 , на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту.
Частинами 1 та 2 статті 64-2 КПК України встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Даних, щодо того, що на даний момент ОСОБА_5 було оголошено підозру слідчим не надано, а тому його майно, як майно третьої особи, може бути арештовано виключно за клопотанням прокурора, а не слідчого, як в даному випадку.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України вказано, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Також не надано суду доказів, що дане майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, втрачено, знищено, відчужено.
Згідно вимог ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин клопотання слідчого є необґрунтованим, оскільки слідчим не було додано документи щодо визначення об`єму деревини, не зрозуміло чи був залучений спеціаліст при визначенні діаметру та довжини кожної колоди деревини, не зазначено кому належить деревина, кому спричинені збитки та їх розмір, не доведено необхідність арешту майна, не вказано мету такого заходу забезпечення кримінального провадження, в матеріалах клопотання відсутні достатні та переконливі докази, що майно може бути певним чином приховано, знищено, зіпсовано, передано чи відчужено.
Разом з тим, за вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що при розгляді матеріалів клопотання про арешт майна були встановлені численні порушення вимог кримінально процесуального законодавства слідчою СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , пряме ігнорування останньою своїх посадових обов`язків і вимог закону, які потребують відповідного реагування.
Як передбачає стаття 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Обмірковуючи постановлення ухвали, суд виходить з такого.
В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 червня 2021 року у справі № 686/9636/18 зазначено, що «обов`язок, за наявності на те підстав, звертати увагу державних органів, громадських організацій або посадових осіб на встановлені по справі факти порушення закону, причини і умови, що сприяли вчиненню злочину і вимагають вжиття відповідних заходів, або виявленні порушення прав громадян та інші порушення закону, допущені при провадженні дізнання, досудового слідства або при розгляді справи нижчестоящим судом, покладався КПК 1960 року на суд шляхом винесення окремої ухвали чи постанови.
Невичерпний перелік підстав для винесення такого виду судових рішень, безпосередня функція яких слугувала ефективним засобом дотримання законності та забезпечення судом захисту прав і свобод людини, визначався статтями 23-2, 380, 400-2 КПК 1960 року.
Натомість чинний кримінальний процесуальний закон не урегульовує питання постановлення такого виду судових рішень, як-то окрема ухвала чи постанова, які-би надавали можливість суду звертатися до державних органів, посадових чи службових осіб з метою належного реагування на встановлені у ході судового розгляду порушення закону, прав і основоположних свобод людини органом досудового розслідування чи судом нижчестоящої інстанції.
Єдиним випадком, коли чинний КПК прямо передбачає постановлення окремих ухвал, є наявність процесуальних підстав, визначених у статті 378 цього Кодексу.
Кримінальні процесуальні рішення - це правозастосовні акти уповноважених державних органів або посадових осіб, виражені у встановленій законом процесуальній формі та прийняті у межах їх компетенції у передбаченому законом порядку. Вони виражають владні волевиявлення про дії та спрямовані на виконання завдань кримінального провадження.
Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 3 КПК кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Отже, системне та телеогічне (цільове) тлумачення норм, закріплених у пункті 10 частини 1 статті 3, статтях 91, 110, 369, 371, 372 та 419 КПК дає змогу дійти висновку про те, що рішення судів будь-якої інстанції приймаються у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, постановлені або ухвалені в межах судового розгляду, встановлених для відповідного виду провадження.
Тобто, процесуальні рішення ухвалюються для встановлення і закріплення кримінальними процесуальними засобами ознак вчиненого кримінального правопорушення, доведеності винуватості (невинуватості) осіб, які його вчинили під час кримінального провадження, інших обставин, передбачених статтею 91 КПК України, а також задля забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, Суд вбачає за можливе ухвалення рішень, які не пов`язані із суттю кримінального провадження або з його забезпеченням, проте, постановлення таких ухвал має зумовлюватися позитивним впливом на ефективність здійснення правосуддя у конкретному кримінальному провадженні та забезпеченням конституційного права на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України».
Згідно з висновком Верховного суду, за наявності відповідних підстав, суд будь-якої інстанції має процесуальні повноваження для постановлення ухвал, які не вирішують справи по суті, однак звертають увагу уповноважених органів на встановлені у кримінальному провадженні факти порушення закону, які потребують вжиття належних заходів реагування.
На думку слідчого судді у даному кримінальному провадженні під час розгляду клопотання про арешт майна було встановлено порушення вимог кримінального процесуального законодавства органами досудового розслідування, ігнорування останніми своїх посадових обов`язків і вимог закону, які потребують відповідного реагування, що позитивно вплине на ефективність здійснення правосуддя у кримінальному провадженні .
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».
Таким чином, зазначена поведінка працівника поліції при виконанні своїх службових обов`язків, на думку суду негативно впливає на підтримку іміджу та довіри до поліції.
В судовому засіданні було встановлено, що даний факт потребує перевірки, але суд за законом не вправі проводити сам такі перевірки, а тому приходить до висновку про направлення даної ухвали начальнику СВ ГУНП в Полтавській області для проведення перевірки та прийняття відповідних мір реагування та усунення подібних порушень Закону.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.177-179, 181, 193, 194 , 196,369-372 КПК України,-
Обставини, викладені в окремій ухвалі, довести до відома начальника СВ ГУНП в Полтавській області для вжиття відповідних заходів реагування в межах повноважень визначених Законом та недопущення в подальшому подібних порушень норм законодавства.
Про прийняті заходи повідомити Зіньківський районний суд Полтавської області у місячний строк з дня отримання даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1