Справа № 584/181/23
Провадження № 1-кп/584/116/23
В И Р О К

Іменем України

22.03.2023 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Путивль кримінальне провадження № 0000164 від 01.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Путивль Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта початкова загальна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) вироком Путивльського районного суду від 12.02.2008 за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

2) вироком Путивльського районного суду від 19.04.2011 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин;

3) вироком Путивльського районного суду від 05.06.2012 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

4) вироком Путивльського районного суду від 11.06.2015 за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільненого 12.04.2019 по відбуттю строку покарання,

5) вироком Путивльського районного суду від 16.09.2019 за ч.2 ст.185, ст. 69 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці, звільненого 29.11.2020 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента Українивід 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та з 24.02.2022 на території України введено в дію воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

29.10.2022 зранку, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, обвинувачений ОСОБА_4 з метою крадіжки майна прийшов до квартири АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_6 .

В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 через незачинені двері проник до вищевказаної квартири, де помітив без нагляду жіночу сумку, котра висіла на міжкімнатних дверях в коридорі. Тоді у обвинувваченого ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами з сумочки потерпілої ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний корисливий умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_4 , який має не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів проти власності, завідомо знаючи при цьому, що крадіжка являється протиправним діянням, яке тягне за собою кримінальну відповідальність, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, діючи в умовах введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та продовженого Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022 воєнного стану в Україні, скориставшись тимчасовою відсутністю до нього уваги сторонніх осіб, умисно, таємно, повторно, з корисливою метою витягнув з сумки грошові кошти у сумі 1000 гривень та покинув приміщення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1000 грн.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, повторно та поєднана з проникненням до житла.

Не зупинившись на скоєному, 11.11.2022 зранку, більш точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, обвинувачений ОСОБА_4 з метою попросити харчів прийшов до господарства, що по АДРЕСА_3 , належного потерпілій ОСОБА_7 та, відкривши двері, що на запірний пристрій зачинені не були, потрапив до двору вказаного господарства.

Тоді у обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , який має не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів проти власності, завідомо знаючи при цьому, що крадіжка являється протиправним діянням, яке тягне за собою кримінальну відповідальність, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, діючи в умовах введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та продовженого Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022 воєнного стану в Україні, перебуваючи у дворі вищевказаного господарства, скориставшись відсутністю уваги власника та сторонніх осіб, таємно, умисно, повторно, з корисливою метою, заволодів алюмінієвою пательнею діаметром 23 см, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-22/14368-ТВ - 113 гривень; пательнею з нержавіючої сталі діаметром 25,5 см, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-22/14368-ТВ - 183 гривні; чавунним казаном об`ємом 2,5 л діаметром 22,5 см з чавунною кришкою діаметром 22,5 см, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-22/14368-ТВ - 263 гривні; алюмінієвою каструлею об`ємом 3 л з алюмінієвою кришкою діаметром 22,5 см., вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-22/14368-ТВ - 350 гривень, алюмінієвою каструлею об`ємом 3,5 л діаметром 24,5 см, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-22/14368-ТВ - 350 гривень.

Вподальшому обвинувачений ОСОБА_4 викрадене майно погрузив до сумки, яку знайшов у дворі, та покинув господарство, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1259 грн.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, повторно.

Крім цього, 20.11.2022 зранку, більш точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, обвинувачений ОСОБА_4 перебував з дозволу власника в квартирі АДРЕСА_4 , що належить потерпілій ОСОБА_8 .

В подальшому, коли власниця потерпіла - ОСОБА_8 перебувала в іншій кімнаті, обвинувачений ОСОБА_4 помітив на столі в вітальні в гаманці грошові кошти, які вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , який має не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів проти власності, завідомо знаючи при цьому, що крадіжка являється протиправним діянням, яке тягне за собою кримінальну відповідальність, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, діючи в умовах введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та продовженого Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022 воєнного стану в Україні, перебуваючи у вітальні, скориставшись тимчасовою відсутністю власника, умисно, повторно, з корисливою метою, заволодів грошовими коштами у сумі 2400 гривень, котрі знаходились у гаманці потерпілої ОСОБА_8 .

В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 покинув квартиру та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2400 грн.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, повторно.

Не зупинившись на скоєному, 12.01.2023 близько 17:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, незаконно, без спеціального на те дозволу, маючи прямий умисел, направлений на незаконну порубку дерев, в лісовому масиві поблизу с. Юр`єве Конотопського району, що розташований на землях Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області, на території природно - заповідного фонду ландшафтного заказнику місцевого значення «Молчанський», що входить до складу природно-заповідного фонду України, відповідно зі ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», який охороняється як національне надбання і є складовою частиною світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною, де діючи всупереч вимогам п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів та використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року № 761 «Про врегулювання питання щодо спеціального використання лісових ресурсів», без ордера та лісового квитка, з корисливих мотивів, з метою заготівлі деревини та подальшого її використання в господарстві, а саме для опалення будинку, використовуючи ручну пилку, заздалегідь підготовлену для скоєння кримінального правопорушення, вчинив самовільно порубку в лісовому масиві з географічними координатами довгота 51.292638 та широта 34.106386, двох дерев вільхи сироростучої діаметром 9,5х9,5 см та 9,5х11 см.

Шкода, заподіяна обвинуваченим ОСОБА_4 внаслідок незаконної рубки дерев в лісовому масиві з географічними координатами довгота 51.292638 та широта 34.106386 на території Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області, відповідно до розрахунку ДП «Конотопський агролісгосп» складає 454, 00 гривень.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто, діяв з прямим умислом.

Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 246 КК України - незаконна порубка дерев у лісах, вчинена на території природно-заповідного фонду.

За письмової згоди потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_9 , які не заперечували проти укладення угоди про визнання винуватості з мотивів відсутності будь-яких претензій до обвинуваченого, 09.02.2023 між прокурором Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 246 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

При цьому, сторонами було узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч.3 ст. 246 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Заслухавши прокурора та захисника, які вважали можливим затвердити угоду від 09.02.2023 і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченого, який свою вину у скоєному повністю визнав, підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згоден на призначення узгодженого виду покарання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В силу положень абзацу п`ятого ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч. 5 цієї статті укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим за висунутим обвинуваченням, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином, та ч. 3 ст. 246 КК України, яке є нетяжким злочином.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє характер цього обвинувачення, свої процесуальні права, наслідки укладення і затвердження угоди.

Підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним у суду немає, оскільки сторони засвідчили, що вони досягли домовленості, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 246 КК України кваліфіковані правильно.

Умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб, оскільки потерпілими надано письмову згоду на укладення такої угоди, а обвинувачений достатньо сприяв у проведенні кримінального провадження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Отже, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає характеру і тяжкості обвинувачення.

Дані про особу обвинуваченого (те, що він раніше судимий, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та відшкодував завдані збитки) свідчать про те, що узгоджене сторонами покарання може бути призначене цьому обвинуваченому та буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості може бути затвердженою.

Відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 566 грн. 34 коп.

На підставі ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 12.12.2022 на майно, вилучене під час огляду господарства АДРЕСА_1 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, передбачений ч.3 ст. 246 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, що в силу ст.ст. 96-1, 96-2 КК України дає підстави для спеціальної конфіскації знаряддя вчинення цього кримінального правопорушення - ручної пилки, яка належить обвинуваченому.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468-469, 474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09.02.2023 між прокурором Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000164 від 01.12.2022.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 246 КК України та призначити йому узгоджене покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років; за ч. 3 ст. 246 КК України - у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 566 грн. 34 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 12.12.2022 у справі № 584/1144/22 (провадження № 1-кс/584/192/22).

Речові докази по справі: два стовбура дерева вільхи, які передано на зберігання потерпілому - Новослобідській сільській раді Конотопського району Сумської області, - дозволити останній використовувати на свій розсуд, як законному вланику; ручну пилку, яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, - безоплатно вилучити у власність держави; алюмінієву пательню діаметром 23 см, пательню з нержавіючої сталі діаметром 25,5 см, чавунний казан об`ємом 2,5 л діаметром 22,5 см з чавунною кришкою діаметром 22,5 см, алюмінієву каструлю об`ємом 3 л з алюмінієвою кришкою діаметром 22,5 см, алюмінієву каструлю об`ємом 3,5 л діаметром 25,4 см, алюмінієву миску діаметром 20,5 см, алюмінієву миску діаметром 20 см, алюмінієву миску діаметром 19 см, рюкзак з бавовняної тканини розміром 60х40 см, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, - повернути потерпілій ОСОБА_7 , та дозволити останній використовувати зазначене майно на власний розсуд, як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Роз`яснити, що умисне не виконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1