КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/8334/22
Провадження № 1-кп/552/257/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 Київський районний суду м. Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000756 від 08.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Київського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час розгляду справи прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, продовжувати вчиняти інші злочин, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років та можливість призначення покарання у вигляді реального позбавлення волі за тяжкий злочин може викликати загрозу втечі. Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має інших джерел доходів, чинив тиск на потерпілого.

Захисник в судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки свідки по справі допитані та підтримують позицію обвинуваченого, останній тривалий час перебуває під вартою.

Заслухавши думку обвинуваченого, який просив клопотання захисника задовольнити, потерпілого, який просив задовольнити клопотання прокурора, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

На досудовому слідстві, обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді від 30.08.2022 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави - 49 620 грн., продовжений ухвалою слідчого судді від 26.10.2022 та ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.11.2022 та 16.01.2023.

Метою продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 на даний час є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Разом з тим, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою необхідно враховувати положення ч.1 ст. 183 КПК України, згідно якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор в судовому засіданні не довів реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи обвинуваченого, не надав фактичних даних, котрі із певною вірогідністю давали підстави стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 має фактичне місце проживання, засуджений іншим судом , але вирок не набрав законної сили, утримувався під вартою понад пів року; потерпілий та переважна більшість свідків обвинувачення по справі допитані, тобто, у суду відсутні будь - які підстави вважати, що останній може будь - яким чином перешкодити кримінальному провадженню, а тому підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні, але з метою забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, є всі підстави для обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Враховуючи вищезазначене, клопотання прокурора та захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешту із застосуванням електронного засобу контролю за адресою АДРЕСА_1 , строком на 60 діб.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) не залишати своє постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу суду ;

2) прибувати до суду за кожною окремою вимогою у встановлений у вимозі час;

3) здати на зберігання до ВП №1 Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право виїзду за межі України і в`їзд в Україну;

4) не відлучатися з м. Харків без дозволу суду;

5) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.

Виконання ухвали про застосування даного запобіжного заходу доручити співробітникам ВП №1 Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області.

Термін дії ухвали - до 11.05.2023 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1