Справа № 369/2120/23
Провадження №1-кс/369/442/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві клопотання слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 01.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 обгрутовується наступним.

Так, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.

Крім того, Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ.

Крім того, Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженими Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022.

Крім того, Указом Президента України 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України № 2263-IX від 22.05.2022.

Крім того, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022року строком на 90 діб, який затверджено Законом № 2500-IX від 15.08.2022.

Крім того, Указом Президента України від від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 23.01.2023 близько 13 год 50 хв (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщення магазину «Аврора» за адресою: Київська область Бучанський район м. Вишневе, вул. Святоюріївська, 11, де маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав товарно-матеріальні цінності ТОВ «Вигідна покупка», а саме: навушники бездротові Wireless, вартість яких без урахування ПДВ становить 399, 00 грн, які сховав у правий карман курточки, в яку був одягнутий.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, утримуючи при собі вказаний товар, пройшов через касову зону не розрахувавшись, викраденим розпорядилася на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Вигідна покупка» майнової шкоди на вищевказану суму.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вишневе, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього у відповідності до вимог п. 3 ч.1 ст. 276, ч. 1 ст.278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_4 було оголошено про підозру у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви, допитом свідка ОСОБА_6 , протоколом проведення впізнання за фотознімками., іншими доказами в їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_4 : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та засобів для існування, а отже задля уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Аналізуючи ризик переховування в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування обвинуваченого з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний ОСОБА_4 тимчасово проживає в АДРЕСА_2 . Органом досудового розслідування не встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне джерело доходу, тому ризик переховування в світлі даних факторів є обгрунтованим.

Ризик незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та засобів для існування, міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні корисливого злочину, а отже може в подальшому продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з доводами клопотання, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є, згідно ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків передбачених п.2,3 ч.5 ст.194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав, викладених в останньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

01.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, (кримінальному провадженні присвоєно № 0000176) відносно того, що ОСОБА_4 , 23.01.2023 близько 13 год 50 хв (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщення магазину «Аврора» за адресою: Київська область Бучанський район м. Вишневе, вул. Святоюріївська, 11, де маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав товарно-матеріальні цінності ТОВ «Вигідна покупка», а саме: навушники бездротові Wireless, вартість яких без урахування ПДВ становить 399, 00 грн, які сховав у правий карман курточки, в яку був одягнутий.

06.02.2023 року слідчим СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , за погодженням прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме: протоколом прийняття заяви, допитом свідка ОСОБА_6 , протоколом проведення впізнання за фотознімками, іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років; в місці свого постійного проживання міцних соціальних зв`язків не має, постійного місця роботи або іншого легального джерела доходу не має.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя, враховує дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 , який не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 186, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання (строком на 56 діб), до 06 квітня 2023 року.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1