Справа №:755/6624/22
Провадження №: 1-м/755/9/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Грузії відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стаханов Луганської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого на території України,

засудженого 12 грудня 2019 року вироком Зугдідського районного суду з урахуванням рішення цього ж суду від 25.01.2021 року, до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених пунктом «а» частини шостої статті 260 (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів в особливо великому розмірі), пунктом «а» частини четвертої статті 262 (незаконне ввезення до Грузії наркотичних засобів в особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Грузії,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м.Києва надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Грузії відносно ОСОБА_3 для подальшого відбування покарання за даним вироком на території України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 14.02.2022 року наказом Міністерства юстиції України №488/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого в Грузії громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статей 2, 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статей 605, 606, 609-611 Кримінального процесуального кодексу пунктів 6-9, 12, 13 Розділу XII Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 року №2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.08.2019 за №956/33927, наказом Міністра юстиції України від 09.10.2019 року №2924/5 «Про покладання виконання обов`язків на ОСОБА_5 », підпункту 4.47 пункту 4 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року №1707/5 (із змінами), та у зв`язку з запитом Міністерства юстиції Грузії від 19.04.2021 року за №4913 з додатковими матеріалами від 17.01.2022 року.

ОСОБА_3 засуджено вироком Зугдідського районного суду від 12.12.2019 року, який згідно з наказом про виконання вироку набрав законної сили, з урахуванням рішення цього ж суду від 25.01.2021 року.

ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочинів, передбачених пунктом «а» частини шостої статті 260 (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів в особливо великому розмірі), пунктом «а» частини четвертої статті 262 (незаконне ввезення до Грузії наркотичних засобів в особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Грузії, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_3 відбуває покарання у м.Кутаїсі Республіка Грузія, заклад спеціальної пенітенціарної служби №2, кінець відбуття строку покарання - 24.09.2034 року.

Останнє відоме місце реєстрації ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог частини 3 статті 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом Грузії, уповноважений представник Міністерства юстиції України просить суд визначити норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнано винним вироком Зугдідського районного суду від 12.12.2019 року, з урахуванням рішення цього ж суду від 25.01.2021 року, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_3 на підставі вказаного вироку суду.

В судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, представник Міністерства юстиції України не з`явився, як вбачається зі змісту клопотання просив розглядати подане клопотання без його участі.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив суд його задовольнити та визначити норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнано винним, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку прокурора, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України грузинським судом, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає за можливе клопотання задовольнити та привести у відповідність із законодавством України вирок Зугдідського районного суду від 12.12.2019 року, з урахуванням рішення цього ж суду від 25.01.2021 року, відносно ОСОБА_3 .

Розглядаючи клопотання про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Грузії, суд, виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовані визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, змісту Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної державі може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбаченими міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року визначено, що компетентні власті держави виконаннявирокувизнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин згідно з положеннями статті 11 Конвенції.

Пунктами а), с), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що, замінюючи вирок, компетентний орган повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухвалені державою винесення вироку, повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі, не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст.606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків визначених у ч.4 ст.610 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.610 КПК України, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

При цьому суд, як це визначено у ч.3 ст.603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

ОСОБА_3 є громадянином України, останнє відоме місце реєстрації в Україні адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 засуджено вироком Зугдідського районного суду від 12.12.2019 року, з урахуванням рішення цього ж суду від 25.01.2021 року, до остаточного покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.

Згідно наказу Зугдідського районного суду від 12.12.2019 року зазначений вирок набрав законної сили.

ОСОБА_3 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується його письмовою заявою від 31.12.2021 року.

14.02.2022 року наказом Міністерства юстиції України №488/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого в Грузії громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючись ст.606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Грузії від 19.04.2021 року за №4913 з додатковими матеріалами від 17.01.2022 року.

ОСОБА_3 відбуває покарання в закладі спеціальної пенітенціарної служби №2 м.Кутаїсі Республіка Грузія, кінець відбуття строку покарання - 24.09.2034 року, має задовільний стан здоров`я.

ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочинів, передбачених пунктом «а» частини шостої статті 260 (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів в особливо великому розмірі), пунктом «а» частини четвертої статті 262 (незаконне ввезення до Грузії наркотичних засобів в особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Грузії, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч.3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Санкція пункту «а» частини шостої статті 260 Кримінального кодексу Грузії передбачає відповідальність за вчинення незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів в особливо великому розмірі, за що передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до дванадцяти років або безстроковим позбавленням волі.

Згідно вироку Зугдідського районного суду від 12.12.2019 року ОСОБА_3 придбав в Україні наркотичний засібу, - метадон, загальною масою 7,6822 г.

Метадон (фенадон), згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами) «Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, - метадону, у великих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання дорівнює вазі, зазначеній в таблиці граничної величини, а саме: від 1,6 до 20,0 грам.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України кримінальне правопорушення - незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, у великих розмірах, передбачене ч.2 ст.309 КПК України. Санкція за цей злочин передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Санкція пункту «а» частини четвертої статті 262 Кримінального кодексу Грузії передбачає відповідальність за вчинення незаконного ввезення до Грузії наркотичних засобів в особливо великому розмірі, за що передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років або безстроковим позбавленням волі.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України кримінальне правопорушення -контрабанда наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або фальсифікованих лікарських засобів, у великих розмірах, передбачене ч.2 ст.305 КПК України. Санкція за цей злочин передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно вимог ч.2 ст.59 Кримінального кодексу Грузії при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів менш суворе покарання поглинається більш суворим, а при призначенні покарань рівної тяжкості одне покарання поглинається іншим.

Зазначений принцип складання покарань було застосовано Зугдідським районним судом при призначенні остаточного покарання ОСОБА_3 .

Як вбачається з вимог ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Згідно з положеннями п.п.21-22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при вирішенні питання про те, який із передбачених ст.70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК. Застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд повинен зазначити у вироку, про яке саме покарання йдеться - основне чи додаткове.

Принцип повного або часткового складання покарань може застосовуватись у випадках призначення за окремі злочини, що входять до сукупності, як однакових, так і різних за видом покарань. При частковому складанні розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів має визначатися за найбільш суворим видом покарання за окремі злочини, що до неї входять, і в межах санкції того закону, який передбачає більш суворе покарання. Однак якщо хоча б один зі злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для такого виду покарань у Загальній частині КК.

Вирішуючи питання про визначення остаточного строку покарання ОСОБА_3 за вчинення ним вказаних вище злочинів, суд виходить з вимог чинного міжнародного законодавства, діючого кримінального закону України, практики Верховного Суду України, із урахуванням яких вважає за необхідне застосувати в даному випадку принцип поглинення більш суворого покарання менш суворим, що відповідатиме меті його призначення, вказаним вище вимогам закону та не погіршить становище засудженого ОСОБА_3 .

При цьому суд виходить з норм ст.10 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, згідно з якою у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.

Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироці для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Із урахуванням викладеного, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України ОСОБА_3 судом Грузії, керуючись ст.9 Конституції України, ст.ст.9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст.606-610 КПК України, суд розглядає клопотання із визначенням статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строку позбавлення волі, визначеного на підставі вироку суду іноземної держави.

Відповідно до ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Грузії відносно ОСОБА_3 та визначити норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнано винним вироком Зугдідського районного суду 12 грудня 2019 року з урахуванням рішення цього ж суду від 25.01.2021 року, і визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_3 на підставі вказаного вироку суду.

Враховуючи вищевикладене, суд визначає статті (частини статей) КК України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, вчинені засудженим громадянином України ОСОБА_3 , і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку Зугдідського районного суду 12 грудня 2019 року з урахуванням рішення цього ж суду від 25.01.2021 року:

- за ч.2 ст.309 КК України - покарання у вигляді 3 років позбавлення волі,

- за ч.2 ст.305 КК України - покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно визначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна (оскільки відповідно до п.1 ч.4 ст.610 КК України якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України).

На підставі ч.5 ст.72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення - з 24.09.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.9 Конституції України, ст.ст.9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст.606-610 КПК України, ст.ст.372, 602-604, 610 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Грузії відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Зугдідського районного суду 12 грудня 2019 року з урахуванням рішення цього ж суду від 25.01.2021 року, відносно громадянина України ОСОБА_3 .

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим:

- за ч.2 ст.309 КК України - до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.305 КК України - до покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно визначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 10 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 24.09.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України та прокурором шляхом подання апеляції протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1