справа № 991/6834/22
провадження № 11-сс/991/78/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 січня 2023 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.01.2023 р., -

в с т а н о в и л а:

10 січня 2023 року на розгляд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного надійшла зазначена апеляційна скарга.

Для розгляду апеляційної скарги автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів у складі: суддя-доповідач ОСОБА_1 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України.

Вирішуючи питання про призначення апеляційної скарги до розгляду, суддя - доповідач виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 304 КПК України, ухвала слідчого судді про повернення скарги або відмову у відкритті провадження за скаргою може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Статтею 422 КПК України визначено, зокрема, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

З матеріалів скарги встановлено, що її подано ОСОБА_2 09.01.2023 року в системі «Електронний суд». Отже, апеляційну скаргу подано в строк, підстави для її повернення або відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні. Відповідно, апеляційна скарга підлягає призначенню до розгляду.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_2 , викладене в апеляційній скарзі, щодо розгляду апеляційної скарги в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EasyCon, яке обґрунтоване посиланням на карантин, регулярні повітряні тривоги та перерви в роботі судів та транспорту, суддя-доповідач не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 КПК України, у суді функціонує Єдина судова інформаційно - телекомунікаційна система, що забезпечує, зокрема участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ст. 35 в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 р. - щодо введення в дію в частині щодо можливості брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, функціонування офіційних електронних адрес та процедури реєстрації, автентифікації та доступу осіб до функціонуючих підсистем (модулів) ЄСІТС (електронний кабінет).

02.04.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 р., який дозволяє учасникам справи в цивільному, адміністративному, господарському судочинстві брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

З наведеного слідує, що наразі участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів можлива лише в справах цивільної, адміністративної чи господарської юрисдикції.

При цьому, пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінету Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, встановлені особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема визначено, що розгляд питань, віднесених до повноважень слідчого судді, суду (крім розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) за його рішенням, прийнятим з власної ініціативи або за клопотанням сторони кримінального провадження, може бути проведено у режимі відеоконференції, про що повідомляються сторони кримінального провадження у порядку, визначеному ст. 135 цього Кодексу. Проведення судового засідання у режимі відеоконференції, у тому числі під час судового провадження, здійснюється на умовах, визначених абзацом сьомим цього пункту, з дотриманням правил, передбачених частинами третьою - дев`ятою ст. 336 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

При цьому, згідно з ч. ч. 3-6 ст. 336 КПК України, застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом. Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання. Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною четвертою цієї статті.

Отже, у кримінальному провадженні допускається проведення судового засідання у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), однак з обов`язковим дотриманням усіх інших умов, визначених ч. ч. 3-5 ст. 336 КПК України (зокрема, перевіркою документів, що посвідчують особу, врученням такій особі пам`яток про процесуальні права, перебуванням поряд з такою особою секретаря судового засідання або судового розпорядника до закінчення судового засідання, тощо).

Таким чином, наразі положення ст. 336 КПК України не зазнали змін та не надають учасникам кримінального провадження можливості брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, як це передбачено, зокрема, ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 212 ЦПК України, ст. 197 ГПК України.

Вищенаведена позиція узгоджується з висновком, викладеним у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 01.12.2021 р. (справа № 760/15429/20, провадження № 51-4104км21).

Натомість, у своєму клопотанні ОСОБА_2 просить проводити апеляційний розгляд у дистанційному судовому провадженні поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів - зокрема, з його квартири за допомогою «Електронного кабінету» та програми EasyCon, що не передбачено чиним законодавством.

Крім цього, суддя-доповідач враховує положення п. 41 Керівництва щодо проведення судових проваджень у режимі відеоконференції від 30.06.2021 р., яким Європейська комісія з питань ефективного правосуддя рекомендує судам забезпечувати можливість участі осіб у судових засіданнях в режимі відеоконференції із залів суду, місць позбавлення волі, приміщень юридичних фірм чи інших безпечних місць, перелік яких не є вичерпним, залежно від вимог національного законодавства.

Верховний Суд у листі «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» № 1/0/2-22 від 03.03.2022 р. рекомендує судам у разі неможливості через об`єктивні обставини участі особи у судовому розгляді кримінального провадження у режимі відеконференцзв`язку з використанням технічних засобів, визначених КПК України, як виняток, допускати участь такої особи у режимі відеоконференцзв`язку з використанням інших технічних засобів, звертаючи увагу на роз`яснення учаснику провадження його процесуальних прав та обов`язків.

З наведеного слідує, що застосування відеоконференцзв`язку з використанням інших технічних засобів, ніж визначені КПК України, допоки це питання не буде врегульоване законодавцем, можливе лише у виключних випадках, у разі неможливості через об`єктивні обставини участі особи у судовому розгляді, та за умови роз`яснення учаснику провадження його процесуальних прав та обов`язків.

В даному випадку ОСОБА_2 проживає в м. Києві, яке з 25.04.2022 року не вважається територією воєнних (бойових) дій та не перебуває в тимчасовій окупації, апелянт має об`єктивну можливість взяти участь в розгляді його апеляційної скарги безпосередньо або з приміщення іншого суду на території України. Жодних об`єктивних причин неможливості цього ним не наведено.

Крім того, суддя-доповідач враховує, що у даному провадженні жодне судове засідання ще не відбулося, особа ОСОБА_2 уповноваженим працівником суду не перевірялася, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки не вручалася. Відтак, вимоги ст. 336 КПК України щодо ідентифікації особи як учасника процесу й інформування її про зміст та обсяг прав та обов`язків під час судового провадження не можуть бути виконані у разі проведення судового засідання дистанційно за допомогою власних технічних засобів учасника та поза межами приміщення суду. Отже, підстави для задоволення клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, тобто у спосіб, не передбачений КПК України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 336, 369-372, 422 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

1. Призначити розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.01.2023 р. на 10 год. 30 хв. 16 січня 2023 року у приміщенні Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (м. Київ, пров. Хрестовий, буд. 4).

2. Повідомити учасників апеляційного провадження про час та місце розгляду апеляційної скарги.

3. Витребувати з Вищого антикорупційного суду матеріали судового провадження за скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України. (справа № 991/6834/22, провадження № 1-кс/991/6863/22).

4. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми EasyCon - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1