Справа № 359/2799/23
Провадження № 1-кс/359/496/2023
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2023 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною фіксацією клопотання ст. слідчого СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бориспіль, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 304 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, з 05 год. 30 хв. 19.02.2023 строком на 90 діб.

22.03.2023 близько 22 год. 50 хв., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 знаходились неподалік будинку № 47 по вулиці Головатого в м. Бориспіль Київської області, в цей час у вказаному місці проходив потерпілий ОСОБА_8 .

Побачивши потерпілого, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 вчинити розбійний напад на потерпілого, з метою заволодіння чужого майна, на що отримав згоду від ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, наздогнали ОСОБА_8 , обхопили його руками за шию та силоміць примусили пройти на вул. Банківську в м. Бориспіль Київської області, де повалили його землю та почали вимагати у останнього грошові кошти.

Коли ОСОБА_8 повідомив, що в нього відсутні при собі будь - які грошові кошти, ОСОБА_4 зняв з ОСОБА_8 належну йому сумку, де відшукав та в подальшому заволодів кейсом до навушників «AirPods2», а ОСОБА_7 в цей час силою утримував ОСОБА_8 на землі.

Далі ОСОБА_7 , зрозумівши, що у потерпілого відсутні грошові кошти, почав вимагати в ОСОБА_8 мобільний телефон, але останній висловив відмову, тож ОСОБА_7 витягнув з лівої передньої кишені штанів в які був одягнутий потерпілий, мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Max» (IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 s/n: НОМЕР_3 ) та таким чином заволодів ним.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 почали вимагати в ОСОБА_8 паролі для доступу до мобільного телефону та мобільного додатку «Приват24», але знов отримавши категоричну відмову, ОСОБА_7 почав наносити тілесні ушкодження потерпілому, а ОСОБА_4 в цей час силою утримував ОСОБА_8 за праве плече, у зв`язку з чим останній не мав змогу втекти. Окрім цього, ОСОБА_7 висловив ОСОБА_8 погрозу застосування насильства небезпечного для його життя та здоров`я, а саме погрожував вбити за допомогою ножа та повторно пред`явив вимогу про надання особистої інформації, для того щоб в подальшому використати їх в особистих цілях.

Вказану погрозу ОСОБА_7 щодо вбивства за допомогою ножа ОСОБА_8 сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.

Разом з цим, ОСОБА_8 зміг вирватись з рук ОСОБА_4 та почав рух в бік парку в м. Бориспіль Київської області, але добігши до місця яке знаходиться навпроти кафе - бару «Тополька», його наздогнав ОСОБА_4 та підбив під ноги, через що потерпілий втратив рівновагу та впав на спину, а ОСОБА_4 почав наносити тілесні ушкодження.

Після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном втекли, розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 41 799 грн. 00 коп.

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_4 , про підозру у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а також у втягненні неповнолітньої особи у протиправну діяльність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України.

23.03.2023 о 20 год. 50 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 304 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

заявою про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 який повідомив, про обставини події, що трапилась 22.03.2023 приблизно о 22 год. 55 хв.;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, що 22.03.2023 приблизно о 22 год. 55 хв. він, проходив поблизу будинку № 47 по вулиці Головатого в м. Бориспіль Київської області, де в цей час проводили своє дозвілля наглядно знайомі йому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Потерпілий тримав свій шлях до свого місця проживання в АДРЕСА_3 , але неподалік вул. Банківської його наздогнали ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , обхопили потепілого руками за шию та силоміць примусили пройти на вул. Банківську в м. Бориспіль Київської області, де повалили його землю та почали вимагати у останнього грошові кошти. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 зрозумівши, що у потерпілого відсутні грошові кошти, викрали в нього мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Max» (IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 s/n: НОМЕР_3 ) та кейсом до навушників «AirPods2», при цьому наносили потерпілому тілесні ушкодження. Після того, як ОСОБА_7 заволодів мобільним телефоном потерпілого, останній разом з ОСОБА_4 почали вимагати в нього паролі для доступу до мобільного телефону та мобільного додатку «Приват24», отримавши категоричну відмову потерпілого, ОСОБА_7 висловив йому погрозу застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, а саме погрожував вбити за допомогою ножа та повторно пред`явив вимогу про надання особистої інформації, для того щоб в подальшому використати їх в особистих цілях. Сприймаючи погрозу ОСОБА_7 щодо вбивства за допомогою ножа, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, потерпілий зміг вирватись з рук ОСОБА_4 та почав рух в бік парку в м. Бориспіль Київської області, але добігши до місця, яке знаходиться навпроти кафе - бару «Тополька», в цей час його наздогнав ОСОБА_4 та підбив під ноги, через, що потерпілий втратив рівновагу та впав на спину, а ОСОБА_4 почав наносити тілесні ушкодження. Після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном втекли;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 23.03.2023, який впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка заволоділа його мобільним телефоном марки «iPhone 12 Pro Max» (IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 s/n: НОМЕР_3 ), а також як особу, яка погрожувала застосуванням насильства небезпечного для його життя та здоров`я;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 23.03.2023, який впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка заволоділа його кейсом до навушників «AirPods2», а також як особу, яка погрожувала застосуванням насильства небезпечного для його життя та здоров`я;

протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що він 23.03.2023 приблизно об 08 год. 30 хв. перебував в маршрутному таксі в м. Бориспіль, де зустрів свого товариша ОСОБА_7 та в ході розмови зі свідком останній почав вихвалятися, що у вечірній час доби 22.03.2023 знайшов мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Max» та кейс до навушників «AirPods2» але додав, що у кейсі були відсутні самі навушники та попрохав ОСОБА_10 , що як він буде повертатися додому, щоб подивився на вул. Банківській (там де він віднайшов данні речі) в м. Бориспіль раптом свідок може їх віднайти. Свідок відмовив ОСОБА_7 , адже розумів, що данні навушники повинні були бути в кейсі, якби хтось дійсно їх загубив, також не повірив в слова ОСОБА_7 , щодо того що останній данні пристрої саме віднайшов, адже знає, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності;

протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 від 23.03.2023, в якого під час особистого огляду було виявлено та вилучено мобільний телефон «iPhone 12 Pro Max» IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 в чохлі зеленого кольору; сім-карта оператора «Київстар» № НОМЕР_4 ; кейс білого кольору для зарядки навушників «iPhone»; мобільний телефон «Redmi» IMEI: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 з сім карткою оператора «Київстар» ( НОМЕР_7 );

постановою про визнання речовими доказами, а саме мобільного телефону «iPhone 12 Pro Max» IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 в чохлі зеленого кольору; сім-карти оператора «Київстар» № НОМЕР_4 ; кейсу білого кольору для зарядки навушників «iPhone»; мобільного телефону марки «Redmi» IMEI: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 з сім карткою оператора «Київстар» ( НОМЕР_7 ); повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 24.03.2023; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 від 23.03.2023; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 24.03.2023.

Крім того, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Про наявність вказаних ризиків свідчить наступні встановлені обставини, а саме:

- ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 8 років до 15 років, а тому з метою ухилення від можливого покарання у разі визнання його винним у інкримінованому злочині, може ухилятися від органу досудового розслідування, суду;

- з метою ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків та потерпілого;

- вчиняючи особливо тяжкий злочин, підозрюваний ОСОБА_4 діяв свідомо, а тому перебуваючи на волі без ізоляції від суспільства, може вчинити інше кримінальне правопорушення;

- ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення під час дії комендантської години, що може свідчити про відсутність самоконтролю у вказаної особи.

Наведені обставини свідчать про очевидність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки під тяжкістю покарання за вчинення тяжкого злочину, зважаючи на факт не знятої та непогашеної судимості, що передбачає призначення лише реального покарання, а також відсутність постійного місця роботи та репутацію, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час досудового слідства та не зменшить наявність вищенаведених ризиків, оскільки зважаючи на його особу він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу вигляді особистої поруки, оскільки під час досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання підозрюваному ОСОБА_4 , адже в останнього відсутній самоконтроль.

Разом з тим, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні обвинуваченого цілодобово залишати житло, не зменшить наявність вищенаведених ризиків, адже останній вчинив кримінальне правопорушення під дії комендантської години.

Таким чином, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищенаведених ризиків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити його з підстав зазначених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив йому застосувати біль м`який альтернативний запобіжний захід. Зазначив, що підозра не відповідає обставинам, які були в дійсності. Крім того ін. має постійне місце проживання з батьками, має місце роботи.

Захисник ОСОБА_5 також просила обрати підозрюваному біль м`який альтернативний запобіжний захід, а саме домашній арешт по місцю його проживання. Місце його проживання гарантує його батько.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, приходить до наступного висновку.

Дії ОСОБА_4 у повідомленій підозрі від 24.03.2023 кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 304 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а також у втягненні неповнолітньої особи у протиправну діяльність.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст.177, ч. 1 ст.178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається з ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти заявленим ним ризикам.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

У діях підозрюваного ОСОБА_4 вбачається ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення особливо тяжкого злочину, що може в м

Суд дослідивши письмові докази в їх сукупності, прийшов до переконання, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень є обґрунтованою.

Маючи фактичне місце проживання у м. Бориспіль, не дає суду підстави вважати, що у нього наявні міцні соціальні зв`язки, оскільки ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин в умовах воєнного стану, а відтак наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України встановлено, що розслідування кримінального провадження тільки розпочато, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою схилити їх до зміни показань, даних під час досудового розслідування на свою користь, з метою зменшення ступеня своєї вини або штучного зведення нанівець висунутої підозри у вчиненні злочину.

Встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Не можливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням, до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_11 саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити вчинення останнім ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на ці обставини слідчий суддя вважає допустимим обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бориспіль, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 304 КК України, утримуючи його у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали шістдесят днів до 24:00 год. 22.05.2023 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги підозрюваним, його захисником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1