Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 522/10490/22
Номер провадження: 1-кп/511/201/22
14.11.2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),

захисника - адвоката ОСОБА_6

перекладача - ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області та в режимі відеоконференцзв`язку з Одеським слідчим ізолятором клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000241 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.08.2022 року відносно

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Слободзейського району Республіки Молдова, особи без громадянства, на території України не зареєстрований, на території Республіки Молдова проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 332-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02.11.2022 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду надійшов за підсудністю обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000241 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 332-2 КК України.

Ухвалою суду від 03.11.2022 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання на 14.11.2022 року.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк застосування якого спливає 20.11.2022 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на даний час не відпали.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо клопотання прокурора, зазначив, що ризики зазначені в клопотанні нічим не підтвердженні, обвинувачений ОСОБА_4 не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування та суду та впливати на свідків. Також звернув увагу суду на те, що ОСОБА_4 є інвалідом, не має лівої кінцивки та одного легення, погано себе почуває і не може перебувати під вартою, а тому просив суд обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою родички обвинуваченого - ОСОБА_8 , яка постійно проживає в буд. АДРЕСА_2 .

Обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити.

Висновок суду обґрунтовується наступним.

Відповідно до статей 3, 4 та 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) обвинувачується у вчиненні злочинів, за якими за законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, він є особою без громадянства, відсутність сім`ї, офіційно не працевлаштований.

Суд вважає, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні.

Доводи захисту, суд до уваги не приймає, оскільки обрати відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема, домашній арешт неможливо, оскільки у обвинуваченого немає місця проживання на території України, доказів наявності родичів у обвинуваченого, які б проживали на території Україні і які виявили бажання надати належне йому житло для тимчасового проживання, суду не надані, як й не надано будь якого договору оренди житла на території України в якому обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) міг би тимчасово мешкати.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш-м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу
Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що обрати відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) інші більш-м`які запобіжні заходи не представляється можливим, так як необхідних умов їх обрання не має і вони на думку суду не забезпечать запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не буде ефективним запобіжним заходом і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження.
Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, гарантії, передбачені ст. 5 покликані в першу чергу забезпечити не відшкодування шкоди, а, зокрема, явку обвинуваченого на слухання. Розмір застави має оцінюватись з огляду на особу підсудного, належну йому власність та інше, тобто щоб перспектива втрати застави у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі.
Застава необхідна лише тоді, коли існують підстави для тримання під вартою. Якщо ризику втечі можна уникнути за допомогою застави або інших гарантій, обвинуваченого слід звільнити, враховуючи, що у нього менше причин для втечі, коли очікується більш м`яке покарання.
Крім того, розмір застави має бути належним чином обґрунтовано у рішенні, яке встановлює заставу та також має бути враховано матеріальне становище обвинуваченого (підсудного) та його платоспроможність. За певних обставин небезпідставним також буде взяття до уваги суми збитку, що ставиться йому в провину.
Таким чином, відповідно до норм Європейського законодавства, застава є гарантією уникнення спроби підозрюваного втечі.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не залишати межі Одеської області без дозволу суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з - під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На момент розгляду даної справи термін тримання ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 182,183, 194, 202,315 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому - задовольнити.
Обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 )у вчинені злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст.332-2 КК України, у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят) днів - до 12.01.2023 року включно.
Одночасно визначити розмір застави у межах 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 24810гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) у разі внесення застави, наступні обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до суду;
-не залишати межі Одеської області без дозволу суду;
-повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання, прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Одеської обласної прокуратури, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), - до відома.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду, відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 14.11.2022 року.
Головуючий суддя: ОСОБА_1