Справа№ 953/1768/23
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2023 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуаченої - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, не одруженої, не працюючої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимої, реєстрації не має, фактично мешкає АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 достовірно знаючи, що на всій території з 24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 го. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, котрий в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз, законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 24.05.2022 строком на 90 діб.
В період дії воєнного стану, 26 грудня 2022 року , близько 19 години 40 хвилин, ОСОБА_4 перебувала в супермаркеті «РОСТ» за адресою м. Харків вул. Шевченко 142-А, де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «ДЛК Пілот». Знаходячись у торгівельному залі вказаного супермаркету, а саме у відділі алкогольних напоїв, ОСОБА_4 помітила на торговому стелажі 2 пляшки горілки об`ємом 1 літр кожна, марки «Хлібний Дар». У цей момент у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме 2 пляшок горілки, об`ємом 1 літр кожна, марки «Хлібний Дар».
Реалізовуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на викрадення чужого майна , ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагатитися за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з торгового стелажу 2 пляшки горілки об`ємом 1 літр кожна, марки «Хлібний Дар», загальною вартістю вказаного майна, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №13М від 06.01.2023року - 529 грн. 20 коп.
Після цього, продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна , ОСОБА_4 , попрямувала до виходу з супермаркету «РОСТ», через вихід, біля якого відсутня касова зона, не сплативши вартість вищевказаного товару.
Однак, довести свій злочинний умисел, до кінця ОСОБА_4 не змогла, з причин, що не залежали від її волі, так як на виході з вказаного супермаркету з непоплаченим товаром її дії були викриті співробітниками охорони вказаного супермаркету.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15,ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю та пояснила, що дійсно 26.12.2022 року приблизно о 19:40 год. Вона зайшла в супермаркет «РОСТ» за адресою м. Харків вул. Шевченко 142-А, де поклала в свою сумку дві пляшки горілки «Хлібний Дар», кожна об`ємом 1 літр та намагалась винести не сплативши за них. Однак на виході була затримана та добровільно все видала.
В судове засідання представник потерпілого ОСОБА_6 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься заява, в якій він просить проводити судовий розгляд та судові дебати без його участі у зв`язку з тим, що на даний момент він знаходиться за межами міста Харків. Проти розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечує. Просив винному призначити покарання відповідно до чинного законодавства України на розсуд суду. Матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_4 не має, цивільний позов не заявляв.
Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності дост. 349 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує її дії за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинений в умовах воєнного стану.
Як особа, ОСОБА_4 характеризується формально, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, постійного місця роботи не має, не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
У відповідності до вимог статті 50 КК України «Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»
Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 січня 2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Суд виходить із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останньої після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченої, зокрема способу життя, характеризуючих її даних, її вік, стан здоров`я.
Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченої і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченої для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального виконання покарання у виді позбавлення волі, без ізоляції від суспільства, безпосередньо під наглядом державних органів влади і вважає можливим звільнити обвинувачену від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.
З покладенням на засуджену ОСОБА_4 , обов`язків визначених в ст. 76 КК України .
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Відповідно до ст.ст.118,122,124 КПК України суд стягує з обвинуваченої судові витрати за проведення судової експертизи на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.349,369,370,373,374 КПК України, суд
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановити випробувальний строк 3 (три) роки, в силу ст. 76 КК України покласти на засуджену обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.
Речові докази: дві пляшки горілки марки «Хлібний Дар» об`ємом 1 літр кожна, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого, залишити в його розпорядженні.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 13М від 06.01.2023 в розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн., 31 коп.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя

Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1