Справа № 639/5733/20
Провадження № 1-в/639/78/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання в.о. начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 01.10.2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло подання заступника начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 .

Обґрунтовано подання тим, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, однією з підстав для звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Станом на 31.01.2023 року вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2020 року, за яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, не виконано.

Відповідно до листа військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.01.2021 року №2194, ОСОБА_5 23.11.2020 року призваний на строкову службу та є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки з в/ч НОМЕР_2 від 17.11.2021 року, ОСОБА_5 перебуває на строковій військовій службі у в/ч НОМЕР_2 .

З довідки з в/ч НОМЕР_2 від 03.02.2023 року вбачається, що гр. ОСОБА_5 продовжує проходити військову службу у в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_2 на посаді водія роти матеріального забезпечення.

Згідно з даними УІАП ГУНП в Харківській області від 04.01.2023 встановлено, що гр. ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності після ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2020 року не притягувався.

ОСОБА_5 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, яке не відноситься до злочинів проти безпеки миру та людства, передбачених ст. 437-439 КК України та ч. 1 ст. 442 КК України.

Таким чином, на підставі ст. 80 КК України, п. 5 ст. 152 КВК України в поданні уповноваженого органу з питань пробації ініційовано питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 та представник органу пробації у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, від представника органу пробації надійшла заява про розгляд подання за її відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення цього подання, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Вирок набрав законної сили 02.11.2020 року.

27.11.2020 року до Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов та прийнят на виконання вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2020 року стосовно ОСОБА_5

27.11.2020 року за вих. №24/25/5395-20 ОСОБА_5 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 04.12.2020 р. Засуджений ОСОБА_5 до органу пробації не з`явився, причини неявки не повідомив.

07.12.2020 року за вих. №24/25/5533-20 ОСОБА_5 повторно направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 11.12.2020 р. Засуджений ОСОБА_5 до органу пробації не з`явився, причини неявки не повідомив.

14.12.2020 року відносно засудженого ОСОБА_5 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого невідомо.

18.01.2021 року до уповноваженого органу з питань пробації надійшло повідомлення від військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_5 призваний на строкову військову службу та на даний час є військовослужбовцем Збройних сил України в/ч НОМЕР_1 .

06.07.2021 р. надійшла довідка з в/ч НОМЕР_2 про те, що ОСОБА_5 перебуває на строковій військовій службі у в/ч НОМЕР_2 з 22.12.2020 р. згідно витягу з наказу №295 від 22.12.2020 р.

17.11.2021 р. надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 з 22.12.2020 р. проходить строкову службу у в/ч НОМЕР_2 та буде звільнений з військової служби у запас у травні 2022 р.

Згідно повідомлення з в/ч НОМЕР_2 від 03.02.2023 року гр. ОСОБА_5 продовжує проходити військову службу у в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_2 на посаді водія роти матеріального забезпечення.

Згідно з даними УІАП ГУНП в Харківській області від 04.01.2023 встановлено, що гр. ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності після ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2020 року не притягувався.

Гр. ОСОБА_5 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, яке не відноситься до злочинів проти безпеки миру та людства, передбачених ст. 437-439 КК України та ч. 1 ст. 442 КК України.

Станом на теперішній час вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2020 року стосовно засудженого ОСОБА_5 не виконано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Вимогами ч. 3 ст. 80 КК України визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин, застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

З огляду на викладене, враховуючи, що вирок Жовтневого районного суду Харківської області від 01.10.2020 року відносно ОСОБА_5 , який набрав законної сили 02.11.2020 року, не було виконано протягом визначених Законом строків, з дня набрання вироком законної сили минуло два роки, перебіг давності виконання вироку не зупинявся та не переривався, тому відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України суд вважає, що засудженого ОСОБА_5 необхідно звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подання органу пробації про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 80 КК України, ст. ст. 369, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2020 року за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1