У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянув у письмовому провадженні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000927

за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 березня 2021 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 23.12.2019 вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва за ст. 190 ч. 1 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, з яких відбуто 16,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 березня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік,

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки,

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворо покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.12.2019, більш суворим за цим вироком, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Зараховано, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 21.02.2020 до 23.04.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнуто с ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 1 256,08 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави в особі КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 9 270,35 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок в частині призначення покарання за сукупністю злочинів та в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 засудженим:

за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.12.2019, яким ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт, виконувати самостійно.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, апелянт вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягав застосуванню ст. 75 КК України та ч. 4 ст. 70 КК України.

Зазначив, що призначаючи покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім вироком за окремий злочин. В даному разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК України. Якщо особа, стосовно якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першому кримінальному провадженні інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

При цьому зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги правову позицію Верховного Суду, яка відображена у постанові від 15.02.2021 у справі № 760/26543/17, яка, відповідно до приписів ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою для застосування.

На думку апелянта, висновок суду першої інстанції про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є невмотивованим. Без будь-якого обґрунтування, суд погодився із позицією прокурора про можливість застосовування ст. 75 КК України. Не перевірив дані про особу обвинуваченого, що потягло за собою недостатньо об`єктивну оцінку.

Вказує, що суд першої інстанції врахував, що обвинувачений працевлаштований та на його утриманні перебувають 2 малолітніх дітей. Проте, відповідно до рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.10.2018, обвинувачений ОСОБА_5 та його дружина позбавлені батьківських прав відносно малолітнього сина 2017 року народження, який перебуває на утриманні його матері, у якої обвинувачений не вперше вчиняє крадіжку (ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29.11.2018 кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення).

Крім того зазначив, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_5 не вжив заходів до відшкодування збитків, завданих його діями, ні потерпілому, ні державі, якою затрачено кошти на лікування потерпілого сумі 9 270,25 грн.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

12.05.2019 близько 23.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись поблизу гастронома «Справжній» за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 307, в ході сварки з ОСОБА_6 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_6 два удари ножем в грудну клітину та поперекову область з правої сторони, завдавши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді непроникаючих колото-різаних ран грудної кліки справа, поперекової області справа, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

05.07.2019 близько 11.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав золоту каблучку, вартістю 2 040 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_5 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 2 040 грн.

14.10.2019 у вечірній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, шляхом зловживання довірою, під приводом тимчасового користування, заволодів мобільним телефоном марки «FLY TS 91», вартістю 300 грн., який належить потерпілій ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_5 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 300 грн.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно; за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_10 надіслали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, що відповідно до вимог ст. 406 КПК України є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

06.04.2023 від заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 надійшло клопотання про відмову від апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали судового провадження суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Як передбачено ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З урахуванням того, що скарги від інших учасників провадження не надходили, суд вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора слід закрити у зв`язку з відмовою апелянта від апеляційної скарги.

Керуючись ст. 403 ч. 2, ст. ст. 405, 406 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 березня 2021 року, щодо ОСОБА_5 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3