Справа № 712/8876/22
Провадження № 1-кп/712/781/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Григорівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, українки, одруженої, не працюючої, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, бойових дій, інвалідом та депутатом не являється, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 06.09.2022, близько 10:00 годин, знаходячись за місцем свого проживання, в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , розпивала спиртні напої з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на фоні алкогольного сп`яніння, між останніми виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, який супроводжувався нецензурною лайкою, який в подальшому переріс у бійку, в ході якої ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_4 декілька ударів правою рукою в область грудної клітини, обличчя, здавлювання шиї, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді садна обличчя, лівої вушної раковини, крововилив лівої верхньої кінцівки, крововиливи та садна грудної клітки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/609 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Сприймаючи дії ОСОБА_6 як реальну загрозу для свого здоров`я, не маючи змоги через фізичну перевагу останнього, іншої можливості уникнути подальшого насильства з його боку та спричинення більш тяжкої шкоди своєму здоров`ю, захищаючись від суспільно-небезпечного діяння з боку ОСОБА_6 , який намагався завдати їй тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , з метою самозахисту та подальшого припинення нанесення їй тілесних ушкоджень, невірно оцінивши небезпечність посягання та обстановку захисту, маючи при цьому реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, умисно, з мотивів самозахисту, схопила кухонного ножа та нанесла ним декілька ударів в область спини з правої сторони та лівого плеча ОСОБА_6 , чим спричинила потерпілому згідно висновку експерта 02-01/687 наступні тілесні ушкодження: колото-різане проникаюче поранення правої плевральної порожнини з ушкодженням верхньої правої легені та другої міжреберної артерії з наступним виходом вільного повітря та крові в плевральну порожнину, різані рани лівого плеча та правої половини задньої поверхні грудної клітини. Колото-різане проникаюче поранення правої плевральної порожнини з ушкодженням верхньої правої легені та другої міжреберної артерії з наступним виходом вільного повітря та крові в плевральну порожнину до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя. Різані рани лівого плеча та правої половини задньої поверхні грудної клітини до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

21.10.2022 між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст. 124 КК України.

ОСОБА_4 повністю визнала свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ст. 124 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням.

Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочини, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною та відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 , кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин, вибачилась перед потерпілим, потерпілий та обвинувачена в угоді про примирення, вказали, що претензій та обов`язків майнового і немайнового характеру до обвинуваченої не мають.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому, узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, погодилася на застосування до неї узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення і що згодна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід, у виді домашнього арешту у нічний час, дія якого закінчилась і підстави його обрання на цьому етапі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання за ст. 124 КК України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, зобов`язавши у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме:

- піднігтьований вміст ОСОБА_4 , зрізи нігтьових пластин з лівої на правої руки ОСОБА_7 , змиви з лівої на правої руки ОСОБА_4 , чотири змиви, два ножі, залишки на марлі, букальний епітелій ОСОБА_4 , дактилокарту ОСОБА_4 , ніж, які передано на зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області знищити;

- халат, кофту та штани, туфлі чорного кольору, светр синього кольору, в`язану кофту мобільний телефон «real» які передано на зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області повернути за належністю ОСОБА_4 ;

- медичну карту стаціонарного хворого з КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» на ім`я ОСОБА_6 , які передано до лікувального закладу залишити їм за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий ОСОБА_1