Справа № 131/206/23
провадження № 1-кп/131/132/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2023 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2023 р. за №0000041 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці Вінницького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 18.01.2023 прийшов до місця проживання свого знайомого, ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході спільного розпиття спиртних напоїв у вітальній кімнаті житлового будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 заснув на ліжку та прокинувшись через декілька годин, виявив, що ОСОБА_5 відсутній у кімнаті та залишив на столі свій мобільний телефон марки «Nokia» моделі «х2-02» із картою пам`яті micro sd об`ємом 8 гб та належну йому банківську картку AT КБ «ПРИВАТБАНК» за № НОМЕР_1 .

В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення вищезазначеного телефону із картою пам`яті.

У подальшому, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022 продовжено на 90 діб, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення крадіжки, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, скориставшись відсутністю власника, викрав мобільний телефон марки «Nokia» моделі «х2-02», вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 622/23-21 від 02.02.2023 становить 776,00 грн. та карту пам`яті micro sd, об`ємом 8 гб., вартість якої, відповідно довідки вартості становить 120,00 грн. та належну ОСОБА_5 банківську картку AT КБ «ПРИВАТБАНК» за № НОМЕР_1 .

Після цього, ОСОБА_3 продовжуючи свої протиправні дії, маючи єдиний умисел на вчинення крадіжки, знаючи пін-код від картки, вирішив заволодіти грошовими коштами, які знаходились на картці. Так в період часу із 21:45 години до 21:49 години 18.01.2023, ОСОБА_3 , здійснив зняття готівки в сумі 2 400,00 грн. із банкомату AT КБ «ПРИВАТБАНК», що розташований по вул. Європейська, буд. 5А у м. Іллінці Вінницького району Вінницької області.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3396,00 грн.

Крім цього, установлено, що ОСОБА_3 , 18.01.2023 прийшов до місця проживання свого знайомого, ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході спільного розпиття спиртних напоїв у вітальній кімнаті житлового будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 заснув на ліжку та прокинувшись через декілька годин, виявив, що ОСОБА_5 відсутній у кімнаті та залишив на столі належну йому банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за № НОМЕР_1 , яка являється електронним платіжним документом та засобом доступу до банківського рахунку та пін-код від даної картки.

В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел направлений на таємне заволодіння зазначеною банківською платіжною карткою, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, а саме електронним платіжним документом.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав вище вказану банківську платіжну картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , яка являється електронним платіжним документом та засобом доступу до банківського рахунку. Заволодівши банківською платіжною карткою, ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушеня передбачені ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років та за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у виді обмеження волі на строк один рік та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях при зазначених вище обставинах визнав повністю, щиро кається, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, не заперечує щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ним не оспорюються, просить суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки він сприяв розкриттю злочину.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде, просить не позбавляти волі ОСОБА_3 .

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту потерпілого, обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, як - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; та за ч. 1 ст. 357 КК України який згідно ст.12 КК України, який є кримінальним проступком, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, просив вибачення у потерпілого, та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Суд не бере до уваги обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки під час досудового розслідування освідування на стан алкогольного сп`яніння не проводилось.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого; тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, а також обсяг та вартість вкраденого майна, суд вважає, що ОСОБА_3 не представляє суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від подальшого відбування призначеного покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Початок іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку.

Суд не обирає відносно обвинуваченого запобіжний захід, оскільки таких клопотань до суду не надходило.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням завдана потерпілому відшкодована в повному обсязі.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі за проведення судової товарознавчої експертизи відповідно до висновку експерта №622/23-21 від 02.02.2023 року, що становлять 477,96 (чотириста сімдесят сім гривень 96 коп.) грн.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку.

Суд не обирає відносно обвинуваченого запобіжний захід, оскільки таких клопотань до суду не надходило.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів в сумі 477,96 (чотириста сімдесят сім гривень 96 коп.) грн.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000041, а саме:

- CD-диск об`ємом 700 мб, виготовлений із полімерного матеріалу на якому міститься 5 відеофайлів із назвами: "13_Svitlofor_192.168.1.8_192.168.1.8_4456 _5057_3986785", "D04_4743", "D05_4848", "D05_4924" та "D05_5118", який знаходяться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- банківську карту Приват Банку «Універсальна» № НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «х2-02», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , сім карту Київстар НОМЕР_4 , карту пам`яті «micro SD НС 4» на 8 Gb, які вилучено, поміщено в спеціальний пакет НПУ 7384975, які зберігаються у кімнаті для зберігання речових доказів відділу поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, (м. Немирів по вул. Гімназійна, 32, Вінницької області) повернути власнику - потерпілому ОСОБА_5 ;

- 742, 00 грн., купюрою 500 грн. з надписом на ній ЗИ4777357, дві купюри по 100 грн. з надписом на них УЄ4671427, СБ6381483, дві купюри по 20 грн. з надписами на них ЕЖ7244603, ЮВ4797027, дві купюри по 1 грн. з надписом на них МВ8345425, УМ7432633, залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Арешт накладений ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 24 січня 2023 року на дане майно - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Згідно змісту частини 2 статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: