Справа № 296/7/12- к
У Х В А Л А
Іменем України

04 листопада 2022 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 18 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

В своїй заяві ОСОБА_3 просить скасувати вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 18 лютого 2014р. по справі №296/7/12-к за нововиявленими обставинами, винести новий вирок, яким повністю виправдати його, оскільки суддя Корольовського районного суду м. Житомира порушив вимоги Кримінально-процесуального кодексу України щодо порядку призначення справи до судового розгляду та самого судового розгляду справи передбачені главами 23-28 Кримінально-процесуального кодексу України, призначивши справу до розгляду стосовно однієї особи, розглянув справу і виніс вирок стосовно іншої особи, зважаючи на відсутність призначення відносно нього справи до судового слухання, всі докази, перевірені та отримані в ході судового розгляду справи являються недопустимими та не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.

Прокурор та заявник до суду не прибули, повідомлялися судом про час та місце розгляд заяви направленням відповідних СМС повідомлень, а тому суд вважає за можливим розглянути вказану заяву без їх участі.

Суд розглянувши вищевказану заяву, вивчивши матеріали додані до заяви, приходить до наступного.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2014 року ОСОБА_3 засуджений за ч.4 ст.27, ч.2 ст.366, ч.2 ст.366, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.5 ст.191, 69 КК України до п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати на підприємствах, установах чи організаціях незалежно від форм власності посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки, з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є власністю ОСОБА_3 .

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03.07.2014 року вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2014 року змінено в частині призначеного покарання: застосовано ст.75 КК України та звільнено ОСОБА_3 від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за ч.5 ст. 191 КК України, з випробуванням та іспитовим строком на два роки, на підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_3 не змінювати місце проживання та не виїжджати за межі України без дозволу кримінально виконавчої інспекції, періодично з`являтися в цей орган для реєстрації. В решті вирок залишено без змін. Вирок та ухвала апеляційного суду набрали законної сили.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

В ч.2 ст. 459 КПК України зазначено, що нововиявленими обставинами визнаються:

-штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

-скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

-інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

За положеннями ст.459 КПК України обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами, мають бути абсолютно нові, раніше не відомі суду обставини, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування. Будь яких з вищевикладених обставин, передбачених в ст. 459 КПК заявником не наведено, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 .

Крім того, згідно з позицією Європейського Суду з прав людини у справах щодо України, відступи від принципу правової визначеності, виправдані лише у випадках необхідності, при обставинах істотного і непереборного характеру (згідно з пунктом 93 рішення у справі «Салов проти України», пунктом 26 рішення у справі «Проценко проти України», пунктом 45 рішення у справі «Кравченко проти Росії»). Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (згідно з пунктом 38 рішення у справі «Сутяжник проти Росії»). Зі змісту заяви ОСОБА_3 таких обставин судом не виявлено.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.459 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 18 лютого 2014р. по справі №296/7/12-к за нововиявленими обставинами за безпідставністю.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Житомирської апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1