Дата документу 18.01.2023Справа № 554/4176/22
Провадження № 1-кп/554/473/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

встановив:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 26.02.2022 року у вечірній час доби у квартирі АДРЕСА_3 , на побутовому ґрунті наніс своїй матері ОСОБА_6 , 1948 року народження кілька ударів руками та ногами в область голови та тулубу, чим спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження від яких вона померла.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та існують ризики ухилення його від суду через загрозу покарання, впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прохали змінити його на більш м`який, мотивуючи, що обвинувачений не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, свою провину категорично не визнає. Зауважили, що обвинувачений 12.03.2022 року був незаконно затриманий та з цього часу утримується під вартою, при цьому протокол затримання відсутній. 14.03.2022 року прокурором йому обрано запобіжний захід тримання під вартою без його участі. Під час досудового розслідування його катували та змушували давати показання про те, чого він не робив. Ризики, наведені прокурором не доведені, обвинувачений вже тривалий час утримується під вартою, проте розгляд справи по суті не здійснюється.

До того ж захисник звернув увагу суду, що обвинувальний акт та матеріали справи не містять відомостей про залучення потерпілого, що підтвердив суду і прокурор. Постанова прокурора про створення групи прокурорів від 14.03.2022 року, наявна в матеріалах справи, не підписана керівником Немишлянської окружної прокуратури, тому всі здобуті докази за позицією ВС не є допустимими, відтак підозра не є обґрунтованою. Прокурор ОСОБА_7 , який затвердив обвинувальний акт, взагалі до складу групи прокурорів не включався. Повноваження слідчого ОСОБА_8 теж не є підтвердженими.

Суд, заслухавши клопотання, думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 2 місяців.

Жодних доказів до клопотання, які б доводили правову позицію прокурора суду не надано та суд на даній стадії процесу процесуально позбавлений права самостійно з власної ініціативи досліджувати справу та оцінювати наявні в ній матеріали.

Жодних письмових доказів суду не надано, свідків не забезпечено.

Допоки ж ОСОБА_4 користується презумпцією невинуватості, його провина наразі не доведена у встановленому законом порядку. Доводи ОСОБА_4 про його незаконне затримання та катування теж не є спростованими в установленому законом порядку та підлягають ретельній перевірці.

Не спростував прокурор під час розгляду свого клопотання і доводів сторони захисту про неправомірність процесуального керівництва у даному провадженні, наявності у слідчого відповідних повноважень, причини відсутності залучення потерпілого у даній справі (близького родича померлої, тощо).

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому має враховуватись практика Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні.

Виходячи з положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. У рішенні ЄСПЛ «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року констатовано порушення вимог п. 3 ст. 5 Конвенції, оскільки національні суди продовжували тримання під вартою, посилаючись восновному на тяжкість вчиненого злочину, та використовували стереотипні формулювання без розгляду конкретних обставин справи. Відповідно до рішення у справі «Пічугін проти України» від 23.10.2012 року, ЄСПЛ констатував порушення Конвенції через невмотивованість у рішення суду продовження існування ризиків втечі обвинуваченого і чи виправдовують вони позбавлення волі протягом усього часу кримінального провадження. У справах «Цигоній проти України» від 24.11.11 року, «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року, «Дейнеко проти України» від 21.05.2019 року ЄСПЛ констатував порушення Україною п. 3 ст. 5 Конвенції у зв`язку з тим, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою не містило належних і достатніх підстав для такого тривалого тримання та національні суди не розглянули жодних альтернативних запобіжних заходів. В рішенні ЄСПЛ у справі «Ходорковський проти Росії», зазначається, що арешт буде прийнятним в світлі положень Конвенції тільки, якщо «обов`язок, передбачений законом» не може бути виконано більш м`якими засобами.

Принцип пропорційності передбачає необхідність встановлення рівноваги між важливістю забезпечити негайне виконання зобов`язання та важливістю права на свободу в демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ Сааді проти Сполученого Королівства).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в статті 178 КПК України.

Зокрема, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно провести оцінку в сукупності всіх обставин, а саме: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд зазначає, що прокурором відповідно до вимог ст. ст. 184, 199 КПК України не доведено наявності ризиків, зазначених у ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України, а також того, що ці ризики виправдовують подальше тривале тримання обвинуваченого під вартою.

Певний публічний інтерес до цієї справи на початкових етапах провадження та сама тяжкість інкримінованого обвинуваченому одного кримінального правопорушення, відсутність підозр у вчиненні інших кримінальних правопорушень, не можуть виправдовувати його надміру тривале ув`язнення на даний час.

Якщо на початковому етапі досудового розслідування можливо й була необхідність у триманні обвинуваченого під вартою, однак на даному етапі судового розгляду, докази продовження застосування найбільш суворого запобіжного заходу суду не надані,

Жодним чином не доведеними є ризики впливу обвинуваченого на свідків, знищення документів чи речових доказів, перешкоджання встановленню істини у справі, продовження злочинної діяльності.

Також суд звертає увагу й на те, що обвинувачений не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, до затримання неофіційно працював, запевнив суд, що не ухилятиметься від суду.

Викладені обставини справи, навіть з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, на переконання суду, не дають підстав для подальшого тримання обвинуваченого під вартою, однак вважаються достатніми для зміни йому запобіжного заходу відповідно до клопотання сторони захисту на пропорційний за даних обставин у виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 42, 177, 189-191, 314-316, 331, 369, 372 КПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 термінів триманння під вартою відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання та покласти на нього обов`язки: не залишати межі м. Харкова та Харківського району без дозволу головуючого судді Октябрського районного суду м. Полтави у даній справі, повідомляти головуючого суддю Октябрського районного суду м. Полтави у даній справі про зміну місця проживання та роботи, з`являтися до Октябрського районного суду м. Полтави у даній справі за викликами (в тому числі смс повідомленнями, телефонними викликами, через систему Easycon).

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1