Справа № 442/5/23
Провадження № 1-в/442/17/2023
У Х В А Л А

іменем України

17 січня 2023 року м.Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників справи:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Дрогобичі клопотання ОСОБА_4 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, українця, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

засудженого вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року, з урахуванням ухвали Житомирського апеляційного суду від 13 липня 2020 року за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді арешту на строк 45 діб, за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення покарання, призначеного за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року, покаранням призначеним за вироком Коростишівського районного суду від 27.12.2018 року призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком суду частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду від 11.01.2017 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місць без конфіскації майна, строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 17.05.2018 року,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання,

установив:

Суть питання, що вирішується судом

02 січня 2023 року до суду від засудженого ОСОБА_4 надійшло клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, у розрахунку один день попереднього строку за два дня позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений у судовому засіданні підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

Представник колонії надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали і положення закону, яким він керується

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали судової справи та особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 р, зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За положеннями ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Водночас ч.3 ст. 4 КК України, передбачено, що часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до правового висновку про застосування норми права, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 р. в справі № 663/537/17, положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

У разі вчинення особою злочину до 20.06.2017 р. (включно) під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 р. (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017р., тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин починаючи з 21.06.2017 р. (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII) «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 21.06.2017 р., якою законодавець фактично повернувся до первинної редакції ч. 5 ст. 72 КК України, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 цієї статті.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватись у конкретному випадку, слід враховувати час вчинення особою злочину, як це зазначено в частинах 2 і 3 ст. 4 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що відповідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.05.2018 ОСОБА_4 затримано 17.05.2018.

Ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 травня 2018 року застосовано відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року, з урахуванням ухвали Житомирського апеляційного суду від 13 липня 2020 року за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді арешту на строк 45 діб, за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення покарання, призначеного за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року, покаранням призначеним за вироком Коростишівського районного суду від 27.12.2018 року призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком суду частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду від 11.01.2017 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місць без конфіскації майна, строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 17.05.2018 року.

Будь-яких даних про перебування ОСОБА_4 під вартою до 20 червня 2017 року та що відносно нього продовжували застосовувати заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року ані матеріали провадження, ані матеріали особової справи не містять.

Крім того, з матеріалів особової справи вбачається, що ухвалою Богунського районного суду м.Житомира клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнання у строк покарання залишено без задоволення.

За наведеного, з урахуванням часу вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та часу його фактичного затримання, з метою подальшого обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить висновку, що на той час діяв Закон в редакції №2046-VIII, а тому підстав для зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не має.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, в порядку ч.5 ст.72 КК України, у розрахунку один день попереднього строку за два дня позбавлення волі не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання -відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повна ухвала складена та оголошена 18.01.2023 о 10.00 годині.

Суддя ОСОБА_1