Провадження № 1-кп/752/1888/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002342 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 17.02.2015 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 01.12.2018 із Райківської ВК Житомирської області (№ 73) по відбуттю строку покарання (відомості згідно вимоги),
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 30.09.2022 о 19-00 год., перебуваючи в приміщенні покинутої будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт з наглядно знайомим на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник на фоні ревнощів до їхньої знайомої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання шкоди здоров`ю останньому, дістав з карману ніж, який тримав у правій руці та наніс удар в обличчя потерпілого, почав махати ножем та наніс удар по лівій руці потерпілого, після чого наніс удар в область правої лівої частини грудної клітки потерпілого ОСОБА_6 та покинув місце вчинення злочину.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного торако-абдоміального поранення зліва (згідно клінічним даним, рана розміром 2,0*1,0 см розташована по середнє-ключичній лінії в 8 міжреберному проміжку, рановий канал направлений зліва направо, дещо зверху вниз) з пораненням лівого купола діафрагми, різаної рани обличчя (згідно клінічним даним, в ділянці підборіддя); різаної рани лівої кисті (згідно клінічним даним, рана 2,5 см, розташована по зовнішній поверхні), що в своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Тобто ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Так, він шукав свою дівчину, та побачив її у стані наркотичного сп`яніння, взяв ніж і почав ним махати, вдаривши потерпілого, ОСОБА_6 , скільки разів не пам`ятає, потерпілий його штовхнув та побіг. Це сталося через ревнощі та того, що на його думку потерпілий вколов його дівчині метадон. До райвідділку він з`явися сам. Щиро розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілим, та просив не позбавляти волі.
Суд, після виконання вимог ст. 348 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, у відповідності до ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються речових доказів, судових витрат, особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким; данні про особу обвинуваченого, який неофіційно працює, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, неодружений, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину (зокрема, обвинувачений одразу після вчинення злочину з`явився зі зізнанням до поліції, даний факт крім того, було підтверджено захисником в ході судового розгляду). Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 та визначена у ст. 67 КК України є рецидив.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_8 наявність обставин, що пом`якшує та обтяжує покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, проте, з урахуванням конкретних обставин скоєння злочину, критичного ставлення ОСОБА_8 до вчиненого, вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням суд також враховує, що незважаючи на наявність судимостей за злочин проти власності, обвинувачений після звільнення з місць позбавлення волі протягом 4 років майнових злочинів не вчиняв, став на шлях виправлення, хоч і не офіційно, але працює на будівництві, має місце реєстрації та проживання (живе із бабусею), а також позицію потерпілого ОСОБА_6 , який вважав, що не потрібно позбавляти волі обвинуваченого та пробачив ОСОБА_8 .
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів.
Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. 371, 370, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:

- ніж кухонний, змиви речовини бурого кольору, зрізи нігтьових пластин, що зберігаються у камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № ФП-013900) знищити;

- футболку жовтого кольору, куртку сіро-зеленого кольору, що зберігаються у камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № ФП-013900) - повернути ОСОБА_8 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати, в сумі 2672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві) грн. на залучення експерта.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти у залі суду.

До вступу вироку в законну силу покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися з місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1