Справа № 344/5798/23
Провадження № 1-кс/344/2368/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови від 04 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0002368, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2017 року, зобов`язання слідчого внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скасування постанови про відмову у визнання потерпілим від 03 грудня 2021 року, скасування постанови від 10 серпня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000026, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2020 року, скасування постанов прокурора про зміну підслідності та об`єднання кримінальних проваджень від 08 серпня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

04 квітня 2023 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову від 04 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0002368, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2017 року, оскільки дана постанова є аналогічною до попередніх скасованих; зобов`язати слідчого внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом, який він встановив у кримінальному провадженні №0002368 під час аналізу матеріалів негласних слідчих дій, які містили ознаки провокації; скасувати постанову про відмову у визнання потерпілим від 03 грудня 2021 року та поновити строк для повторного оскарження; скасувати постанову від 10 серпня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000026, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2020 року, та поновити строк для повторного оскарження; скасувати дві постанови прокурора від 08 серпня 2022 року про об`єднання кримінальних проваджень та від 15 серпня 2022 про зміну підслідності та поновити строк для повторного оскарження.

Скаржник у судове засідання не прибув, але у прохальній частині скарги просить слухати справу без його участі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі, оскільки дана скарга є безпідставною, процесуальні рішення слідчих та прокурора є законними, а неодноразове звернення зі скаргами на одні і ті ж рішення містить ознаки зловживання ОСОБА_3 своїми правами шляхом неодноразового оскарження одних і тих же рішень і дій в надії отримати позитивне рішення. Також звернув увагу на порушення скаржником строків оскарження постанов.

Враховуючи вимоги Кримінального процесуального кодексу України щодо часових меж розгляду скарги, те, що скаржником викладені обставини по суті даної скарги безпосередньо у скарзі, слідчим до суду надано копії матеріалів кримінальних проваджень № 0000026 від 06 серпня 2020 року та № 0002368 від 24 липня 2017 року, а також те, що слідчий до суду не прибув, при цьому відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу по суті з постановленням ухвали на підставі положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, матеріали кримінальних проваджень № 0000026 від 06 серпня 2020 року та №0002368 від 24 липня 2017 року, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з приписами статті 303 Кримінального процесуального кодексу України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (частина перша статті 304 Кримінального процесуального кодексу України ).

Вирішуючи вимоги скарги про скасування постанови від 04 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0002368 від 24 липня 2017 року та постанови від 10 серпня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000026, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2020 року, постанови прокурора від 08 серпня 2022 року про об`єднання кримінальних проваджень та постанови прокурора від 15 серпня 2022 про зміну підслідності, поновлення строку на оскарження даних постанов, то слідчий суддя виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2023 року по справі № 344/4910/23 поновлено строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 04.04.2022 №0002368, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2017, постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2022 про закриття кримінального провадження № 0000026 від 06.08.2020. У задоволенні скарги ОСОБА_3 ,поданої в порядку статті 303 Кримінального процесуального кодексу України щодо оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 04.04.2022 № 0002368, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2017, постанови про закриття кримінального провадження від 10.08.2022 № 0000026, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2020, скасування постанови прокурора про зміну підслідності від 15.08.2022 та об`єднання кримінальних проваджень від 08.08.2022 відмовлено.

Слідчий суддя зазначає, що звернення до суду зі скаргою про оскарження даних постанов свідчить про те, що скаржнику було відомо про ці постанови ще 16 березня 2023 року. Жодних поважних причин для поновлення строку скаржником не зазначено, тому пропущений строк звернення дот суду зі скаргою не підлягає поновленню.

Проте слідчим суддею також досліджені оскаржувані постанови.

Дослідивши надані для огляду слідчому судді матеріали кримінального провадження №0002368, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України, встановлено, що постановою старшого слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 04 квітня 2022 року кримінальне провадження № 0002368 від 24 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 Кримінального кодексу України.

04 квітня 2022 року старшим слідчим Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження №4 002368 від 24 липня 2017 року на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, за відсутністю в діянні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 Кримінального кодексу України, яка і є предметом оскарження за даною скаргою.

У постанові зазначається, що ретельно проаналізовано доводи ОСОБА_3 , викладені у його заяві про вчинення кримінального правопорушення, показання, які надані ним в ході досудового розслідування, та інші докази. За результатами аналізу та оцінки фактичних даних ОСОБА_3 був безпосередньо зацікавлений у неправомірних діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за які останні нібито мали отримати неправомірну вигоду, а саме вплив на суд з метою призначення більш м`якого покарання, та в невикористанні ОСОБА_5 свого права на подання апеляції щодо оскарження вироку. Будь-якої шкоди законним правам та інтересам ОСОБА_3 заподіяно не було та не могло бути заподіяно. Крім того, передача з боку ОСОБА_3 неправомірної вигоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яку останні нібито вимагали не відбулась, а відповідно жодної шкоди йому не завдано.

Щодо виконання недоліків зазначених в ухвалі слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 січня 2022 року, то слідчий чітко зазначив вже, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна сторона, об`єктивна сторона) відсутні за ст.368 Кримінального кодексу України. У ході досудового розслідування твердження заявника ОСОБА_3 не підтвердилися. Ні прокурор ОСОБА_5 , ні адвокат ОСОБА_6 не призначають покарання, а виключно суд, тому такі не мали змоги вчинити чи не вчинити в інтересах того, що пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду. Адвокат не відноситься до суб`єкту кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Слідчим суддею також вивчені та проаналізовані матеріали кримінального провадження № 0000026 від 06 серпня 2020 року.

Закриваючи кримінальне провадження №0000026, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.367 ч.1, ст.162 ч.2, ст.127 ч.1, ст.373 ч.1, ст.374 ч.2, ст.364 ч.2, ст.185 ч.5, ст.365 ч.1, ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України в частині вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.367 ч.1, ст.162 ч.2, ст.127 ч.1, ст.373 ч.1, ст.374 ч.2, ст.364 ч.2, ст.185 ч.5, ст.365 ч.1, ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України, працівниками поліції Городенківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та прокурорів Городенківського відділу Тисменицької прокуратури Івано-Франківської області складу злочинів, слідчий зазначив, що в межах кримінального провадження №0000052 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст.310, ч.2 ст.308, ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України головуючий суддя за статтею 89 Кримінального процесуального кодексу України вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки, з врахуванням права подачі клопотань про визнання доказів недопустимими, під час ухвалення судового рішення. Тому, доводи скаржника при подачі скарги щодо оцінки на даний час обставин справи та матеріалів, які були доказом у іншому кримінальному провадженні №0000052, є припущенням та не підтверджено жодним належним доказом. Крім того, скаржник має доводи підстави для скасування, виходячи з відомих йому чи його представнику під час досудового розслідування обставин, однак такі не наводились у скарзі, участі при розгляді скаржник брати не мав бажання, як і не ознайомлювався з матеріалами, долученими до скарги зі сторони слідчих та прокурора.

Що стосується вимоги скарги щодо скасування постанови прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 15 серпня 2022 року про зміну підслідності кримінального провадження № 0000026 від 06 серпня 2020 року та постанови від 08 серпня 2022 року про об`єднання двох кримінальних проваджень з присвоєнням №0000026, то слід зазначити, що питання об`єднання кримінальних провадження, визначення підслідності є повноваженнями процесуального прокурора.

Так, визначення підслідності у кримінальному провадженні постановою прокурора ОСОБА_8 від 15 серпня 2022 року було прийнято вже після постанови слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Івано-Франківську) слідчого управління ДБР, розташованого у м. Львів, ОСОБА_9 від 10 серпня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000026, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст.367 ч.1, ст.162 ч.2, ст.127 ч.1, ст.373 ч.1, ст.374 ч.2, ст.364 ч.2, ст.185 ч.5, ст.365 ч.1, ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України в частині вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.367 ч.1, ст.162 ч.2, ст.127 ч.1, ст.373 ч.1, ст.374 ч.2, ст.364 ч.2, ст.185 ч.5, ст.365 ч.1, ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України, працівниками поліції Городенківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та прокурорів Городенківського відділу Тисменицької прокуратури Івано-Франківської області складу злочинів. Стосовно вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.5, ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України, слідство триває.

Щодо доводів скаржника, що про прийняття такої постанови прокурора ОСОБА_8 від 15 серпня 2022 року не враховано, що таке кримінальне провадження №0000026 не може розслідувати ВП №2 м.Городенка, так як потерпілий ОСОБА_3 вказував у кримінальному провадженні №0000015 від 29 вересня 2021 року на вину слідчого і його підлеглих, то оскільки вина працівників поліції не була доведена та закрите провадження в цій частині, підстав неможливості здійснення досудового розслідування, то встановлення осіб які могли б вчинити дані злочини, у разі підтвердження доказів вчинення таких, може здійснюватись визначеним прокурором відділом поліції №2 м.Городенка.

Окрім того, скаржник ОСОБА_3 просить скасувати рішення прокурора, які не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які підлягають оскарженню в порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

На переконання слідчого судді, повторна скарга ОСОБА_3 не містить належного обґрунтування викладених у ній вимог, а зміст самих вимог не підтверджується жодними долученими до скарги процесуальними передумовами, тому вимоги скарги про скасування постанов про закриття кримінального провадження, про зміну підслідності та про об`єднання кримінальних проваджень задоволенню не підлягають.

Щодо вимог скарги про зобов`язання слідчого внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом, який він встановив у кримінальному провадженні №0002368 під час аналізу матеріалів негласних слідчих дій, які містили ознаки провокації, то слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

За змістом частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені частиною п`ятою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, заява про кримінальне правопорушення повинна містити зазначені відомості.

Згідно з частиною першою статті 2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частинами першою-другою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України та статті 2 Кримінального кодексу України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому чинне кримінальне процесуальне законодавство, в тому числі і стаття 214 Кримінального процесуального кодексу України, не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Не передбачено такого обов`язку і Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокурора 30 червня 2020 року № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що дана вимога скаржника є лише припущенням про наявність ознак кримінального правопорушення, скаржником не надано доказів про наявність об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Також скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність достатніх підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за результатами аналізу матеріалів негласних слідчих дій, тому у задоволенні вимог скарги про зобов`язання слідчого внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не підлягають задоволенню.

Вимоги скарги про скасування постанови про відмову у визнання потерпілим від 03 грудня 2021 року та поновлення строку для повторного оскарження також не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2021 року по справі № 344/21000/21 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим від 03 грудня 2021 року.

Посилання на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2022 року по справі № 344/2422/22, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Четвертого відділу територіального управління ДБР у м. Львові ОСОБА_10 , не є підставою для скасування постанови про відмову у визнання потерпілим від 03 грудня 2021 року, оскільки зі змісту даної ухвали вбачається те, що вимоги скаржника щодо зобов`язання визнання його потерпілим та вимога щодо скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим від 03 грудня 2021 року є необґрунтованою, та не підлягає до задоволення.

Отже, з наданих під час розгляду скарги слідчим письмових пояснень та ухвал Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області слідчим суддею встановлено, що скаржник вже звертався до суду зі скаргою на постанову про відмову у визнанні потерпілим, і її доводам слідчим суддею вже було надано відповідну правову оцінку, у зв`язку з чим відмовлено у її задоволенні.

Жодних поважних причин для поновлення строку на оскарження даної постанови скаржником у скарзі не наведено, як і не надано доказів.

Також скаржником не зазначено підстав для скасування даної постанови.

На переконання слідчого судді, викладені у скарзі факти є суб`єктивним сприйняттям та оцінкою обставин скаржником.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах Sovtransavto Holding v. Ukraine, №48553/99, п. 77, від 25 липня 2002 року; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, №22603/02, п. 42 та 60, від 22 листопада 2007 року).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine) №24465/04, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Крім того, скаржником не надано належних доказів ні органу досудового розслідування, ні суду щодо спричинення йому будь-якої шкоди, завданої вказаним кримінальним правопорушенням.

За змістом статті 26 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 284, 303, 306-307, 309, 372, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови від 04 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження №0002368, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2017 року, зобов`язання слідчого внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скасування постанови про відмову у визнання потерпілим від 03 грудня 2021 року, скасування постанови від 10 серпня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000026, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2020 року, скасування постанов прокурора про зміну підслідності та об`єднання кримінальних проваджень від 08 серпня 2022 року - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 21 квітня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1