ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/594/22 Справа № 703/1331/22 Категорія: ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси, виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 жовтня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15 грудня 2022 року.

в с т а н о в и л а :
В провадженні Смілянського міськрайсуду Черкаської області перебуває кримінальне провадження №0000246 від 7 травня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України, яким ухвалою слідчого Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 травня 2022 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб., який судом продовжувався.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не буде завершено до його спливу.

В судовому засіданні суду першої інстанції прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених та пояснив, що ОСОБА_8 і ОСОБА_7 обвинувачуються у вчинені тяжкого злочину в умовах воєнного стану і просив врахувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, які були враховані при обрані їм вказаного заходу слідчим суддею.

Обвинувачений та адвокат ОСОБА_9 заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 зауважили, що не має наміру уникати від слідства і суду, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 жовтня 2022 року, клопотання прокурора та продовжено щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15 грудня 2022 року задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить:

Скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 жовтня 2022 року та змінити щодо ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Вважає, що вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним в ухвалі, фактичним обставинам справи.

Зокрема, судом не було враховано, що він має постійне місце проживання та матір пенсіонерку, яка має проблеми зі здоров`ям та потребує догляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження №0000246 від 7 травня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, яким ухвалою слідчого Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 травня 2022 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, який судом продовжувався.

В судовому засіданні суду першої інстанції 10.10.2021 року прокурор ОСОБА_6 підтримав подане клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою стосовно ОСОБА_7 .

Клопотання обгрунтовано тим, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, у зв`язку з чим його належна процесуальна поведінка може бути забезпечена лише запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вищевказані норми закону не були дотримані в повному обсязі виходячи з наступного.

З наведеного витікає, що рішення суду про продовження застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Колегія суддів вважає, що при винесенні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України судом не в повній мірі враховано вимоги ст.ст.132,176,177,178 КПК України та норм міжнародного права.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що на теперішній час не є достатньо підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Згідно ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2021 підставою для продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 стала наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений буде переховуватися від органів розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Колегія суддів вважає, що одночасно в ухвалі відсутні належні обгрунтування та посилання на будь - які докази, що могли б вказувати на існування зазначених ризиків. До того ж суд під час прийняття такого рішення доказів, що могли б вказувати на наявність даних ризиків, не досліджував.

За таких обставин рішення про продовження дії запобіжного заходу є недостатньо обгрунтованим відповідними доказами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 193, 194, 196, 199, 309 КПК України і ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод та дійшов не вірного висновку про те, що слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки клопотання прокурора не містило достатніх обставин, які свідчили про те, що в теперішній час заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає достатнім обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_7 - підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 слід задовольнити, обравши обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 жовтня 2022 року скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби з 20:00 години до 07:00 години на 24 дні до 15.12.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнити з-під варти обвинуваченого ОСОБА_7 з під варти, за відсутності інших підстав для тримання ОСОБА_7 під вартою.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20:00 до 07:00 наступної доби

- прибувати за кожною вимогою прокурора, чи суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню;

- не відлучатися із населеного пункту (Черкаський район) в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -