Справа №705/4377/21
1-кп/705/707/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області матеріали подання старшого інспектора Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , 2005 року народження, працюючого неофіційно, засудженого 27.04.2022 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 164, ст. 75, ст. 76 КК України до 1 року обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло подання старшого інспектора Уманського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , яке мотивовано наступним.

28.06.2022 року засудженого ОСОБА_5 поставлено на облік. 08.07.2022 року ОСОБА_5 під розписку роз`яснено порядок та умови відбування покарання, обов`язки покладені на нього судом та наслідки у разі ухилення від відбування покарання. Днями явки на реєстрацію було встановлено перший, другий, третій та четвертий понеділок кожного місяця.

18.07.2022 року ОСОБА_5 не з`явився до Уманського РВ на реєстрацію. 25.07.2022 року засуджений з`явився до Уманського РВ та надав письмове пояснення, у якому зазначив, що 18.07.2022 року він не з`явився на реєстрацію, так як неправильно зрозумів. У зв`язку з тим, що відсутня поважна причина неявки на реєстрацію, засудженому було винесено попередження за порушення обов`язку, покладеного на нього судом, а саме п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України та роз`яснено про те, що у разі подальшого невиконання обов`язків покладених на нього судом або вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації направить до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 78 КК України.

26.09.2022 року ОСОБА_5 знову не з`явився на реєстрацію. 27.09.2022 року засуджений з`явився до Уманського РВ та надав письмове пояснення у якому зазначив, що не встиг на реєстрацію, попередити інспектора не мав змоги.

Із засудженим повторно була проведена бесіда профілактичного характеру про недопущення скоєння нових злочинів та правопорушень, також повторно було роз`яснено порядок і умови відбування покарання з випробуванням, наслідки у разі систематичного порушення громадського порядку та невиконання обов`язків, покладених на нього судом.

За даними ІП «Адмінпрактика» ОСОБА_5 05.09.2022 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.178 ч.1 КУпАП.

Тобто ОСОБА_5 , будучи вдруге засудженим за ч. 1 ст. 164 КК України, достовірно знаючи, що своїми діями злісно порушує порядок та умови звільнення від покарання з випробуванням, незважаючи на проведені бесіду профілактичного характеру, належних висновків для себе не зробив, не оцінив гуманне ставлення до себе держави та наданої судом довіри, на шлях виправлення не став, покладену на нього довіру не виправдав, два рази не з`явившись на реєстрацію до Уманського РВ без поважної причини та один раз був притягнутий до адміністративної відповідальності.

У зв`язку із зазначеним, інспектор Уманського РВ філії ДУ «Центр пробації» направив до суду вказане подання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що подання не підлягає до задоволення, оскільки засуджений лише двічі не з`явився на реєстрацію, в подальшому пояснивши причини своєї неявки, а більше ніяких порушень відбування покарання не допускав. Такі порушення не носять систематичний характер та поведінка засудженого разом з його характеристикою не вказують на те, що останній не бажає ставати на шлях виправлення.

В судове засідання представник Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області подання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява старшого інспектора Уманського РВ ОСОБА_7 , у якій просить подання розглянути без її участі, вимоги подання підтримує і просить задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність та просить суд відмовити у задоволенні подання. Зазначив, що двічі не з`явився для реєстрації, оскільки перебував за межами міста, у зв`язку із тимчасовими заробітками у с. Громи, тому фізично не мав можливості добратися до м. Умань. На наступний день одразу з`явився та пояснив причину своєї неявки.

Суд, вислухавши думку прокурора, врахувавши процесуальну позицію інших учасників та дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено 27.04.2022 року вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, серед яких періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно матеріалів особової справи копія вказаного вироку Уманським РВ ФДУ «Центр пробації» в Черкаській області отримано 28.06.2022 року та для постановлення засудженого ОСОБА_5 на облік його було викликано до Уманського РВ.

08.07.2022 року ОСОБА_5 був поставлений на облік в Уманському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області та ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановлено дні явки на реєстрацію двічі на місяць.

18.07.2022 року засуджений для реєстрації не з`явився і у своїх письмових поясненнях від 25.07.2022 року ОСОБА_5 зазначив, що йому відомо, що його засуджено до покарання з іспитовим строком, однак, з`явитися на виклик 18.07.2022 року до органу пробації він не мав можливості, оскільки не встиг. Також йому винесено попередження про скасування іспитового строку та повторно роз`яснено умови та порядок відбування покарання.

25.07.2022 року старшим інспектором Уманського РВ ФДУ «Центр пробації» винесено постанову, якою визначено необхідність з`явлення для реєстрації до Уманського РВ чотири рази на місяць.

Після цього, у відповідності до листа реєстрації засуджений ОСОБА_5 регулярно вісім раз поспіль з`явився для реєстрації, а 26.09.2022 не з`явився.

У своїх поясненнях від 27.09.2022 року ОСОБА_5 зазначив, що не з`явився на відмітку до відділу пробації, оскільки не встиг, але при цьому змоги попередити про свою неявку інспектора не мав можливості.

В подальшому, згідно листа реєстрації, постійно з`являвся на відмітки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином, скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є можливим лише за наявності умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також обставин, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Поведінку засудженого не можна розцінювати як грубе та систематичне порушення умов іспитового строку, а також як невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, оскільки нових злочинів в період іспитового строку він не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, на реєстрацію не з`явився не двічі поспіль, а через декілька визначених для відмітки місяців, отже в матеріалах справи відсутні докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували небажання засудженого стати на шлях виправлення та вказували на наявність підстав для направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у даному випадку.

Як зазначалось вище, засуджений ОСОБА_5 дійсно двічі не з`являвся на реєстрацію до відділу Уманського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, але він зазначив про причини таких неявок, які не носять систематичний характер.

На думку суду, викладені у поданні два факти неявки на виклик до органу з питань пробації самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення. Допущені ним факти невиконання покладених судом обов`язків суд розцінює як незначні, а пояснення засудженого під час розгляду подання в суді як підтвердження розуміння необхідності виконувати покладені судом обов`язки, що дає підстави суду розцінити це як намір його подальшого виправлення без ізоляції від суспільства, тобто без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого на відбування покарання у виді позбавлення волі.

Аналізуючи суть і причини невиконання обов`язків, покладених на засудженого ОСОБА_5 вироком суду, з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, характеристики особи засудженого та його ставлення до виконання обов`язків, суд вважає, що викладені в поданні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого, а в матеріалах особової справи відсутні достатні дані, які б безумовно свідчили про небажання засудженого ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення, а тому скасування звільнення останнього від відбування покарання є передчасним, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 164-166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого інспектора Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1