ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/9301/22 (провадження № 1-кп/201/891/2022), відомості про яке 08 листопада 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001608, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 26 вересня 2022 року, приблизно о 03.00 годині знаходячись біля будинку № 4 по вул. Дмитра Донцова, в м. Дніпро, маючи злочинний умисел, на незаконне заволодіння транспортним засобом, вступив в злочинну змову групою осіб з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_6 , помітив припаркований біля будинку за вказаною адресою автомобіль «ВАЗ 21074», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 .

Далі ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_6 , впевнившись у відсутності власника, а також в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливої зацікавленості підійшов до автомобіля «ВАЗ 21074», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та шляхом вільного доступу відчинив двері автомобіля та проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, шляхом підбору ключа запустив двигун вказаного автомобілю та незаконно, умисно, таємно, всупереч волі власника, не маючи будь-якого права на керування та розпорядження вказаним транспортним засобом, групою осіб з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_6 розпочав рух на вказаному автомобілі, переміщуючись транспортним засобом по вулицях м. Дніпро. Тим самим ОСОБА_8 незаконно заволодів транспортним засобом марки «ВАЗ 21074» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, який належить потерпілому ОСОБА_7 , заподіявши останньому матеріальну шкоду в сумі вартості транспортного засобу, яка складає 44 068,86 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинені за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 , у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім того, враховуючи те, що діями обвинуваченого ОСОБА_9 , не було знищено транспортний засіб, яким останній незаконно заволодів, чи його дії призвели би до такого стану, що він повністю втратив свою цінність і його вже не можна використовувати за прямим призначенням, суд вважає за необхідне виключити з пред`явленого обвинувачення ОСОБА_10 спричинення потерпілому матеріальної шкоди в розмірі вартості автомобіля, в сумі 44 068,86 гривень.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_9 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_10 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання із подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину визнав в повному обсязі та щиро розкаявся, а також обставинам, що пом`якшують покарання останнього і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, зазначені дані у своїй сукупності свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_10 , покарання, пов`язаного з його реальним відбуттям, при цьому, таке покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням обвинуваченого від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідати принципам справедливості, достатності і розумності. Також, враховуючи конкретні обставини злочину і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , суд не вбачає підстав для застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна останнього.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України скасувати, звільнивши ОСОБА_9 , з-під варти в залі суду.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з-під варти в залі суду.

Речові докази автомобіль ВАЗ 21074, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити за належністю власнику; CD-R диск з відеозаписом від 26 вересня 2022 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні у розмірі 2 642,92 (дві тисячі шістсот сорок дві) грн. 92 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1