Провадження № 1-кп/369/550/23
В И Р О К

іменем України

20.03.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002798 від 13.07.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, яка має вищу освіту, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово перебуває за межами України, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

30.04.2020 року близько 20.30 водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Hyundai i20», д/н НОМЕР_1 , при виїзді з підземного паркінгу між будинками АДРЕСА_2 , рухаючись в житловій зоні ЖК «Аметист», проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою та належним чином не відреагувала на її зміну, в результаті чого допустила наїзд на малолітнього велосипедиста ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував дитячим велосипедом та рухався у житловій зоні зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок наїзду дитини отримала тілесне ушкодження у вигляді надвиросткового перелому правої плечової кістки, який згідно висновку експерта № 243/Е від 08.10.2020 року відносить до ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 грубо порушила вимоги п. 1.3 (учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими), п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.7 (водії, пішоходи та пасажири зобовязані бути особилво уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі), п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 1.5, п. 1.7, пп. «б» п. 2.3, п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді отримання тілесного ушкодження середньої тяжкості, отриманого потерпілим.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у висунутому обвинуваченні визнала, вказала, що вона тільки виїхала з паркінгу та в керований нею автомобіль врізався хлопчик, який їхав на велосипеді, вона зупинилась, викликала швидку та перебувала біля дитини поки розшукали його батьків, на лікування дитини запропонувала її батьку посильну матеріальну допомогу, від якої він відмовився, запросивши сплату значно більшої суми, якої ОСОБА_7 не мала.

Судове провадження відбувалось у відсутність законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який неодноразові виклики до суду проігнорував, в подальшому 21.01.2022 року виїхав за межі України.

Враховуючи позицію обвинуваченої, суд визнав недоцільним досліджувати ті докази та обставини, які ніким не оспорюються та в розгляді кримінальної справи обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують її особу.

На підставі викладеного суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в обсязі висунутого обвинувачення, а тому кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості та наслідки вчиненого нею діяння, характеризуючі дані її особи, ставлення до вчиненого та бере до уваги, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжких злочинів, ОСОБА_5 раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченою своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому, з урахуванням наведеного, ставлення обвинуваченої до вчиненого, вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу в розмірі відповідно до санкції в редакції кримінального Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, оскільки вважає, що грошове стягнення буде достатнім видом покарання, яке відповідає особі обвинуваченої, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки в дорожньо-транспортній пригоді була травмована дитина.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0002798 у розмірі 1634 (однієї тисячі шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп.

Речові докази у справі:

-автомобіль «Hyundai i20», д/н НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити у її розпорядженні;

-диск з записом події залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_9