Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/227/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.121 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16 години 45 хвилин 17 лютого 2023 року до 16 години 45 хвилин 17 квітня 2023 року без визначення розміру застави.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Петрівського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0000083 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.121 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що ризики, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу не зникли.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2023 року, ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16 години 45 хвилин 17 лютого 2023 року до 16 години 45 хвилин 17 квітня 2023 року без визначення розміру застави.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, та у вчиненні нетяжкого злочину - у незаконному позбавленні волі, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та таке, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі. Обвинувачений не одружений, на утриманні осіб не має, не працює та не має офіційних коштів для існування, що вказує на те, що обвинувачений не має стійких (міцних) соціальних зв`язків, під час досудового розслідування свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав. До закінчення строку тримання під вартою судове провадження не може бути завершене. По даній справі не допитано всіх свідків, потерпілу, не досліджено матеріали кримінального провадження, також не допитано обвинувачених. На даний час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків і потерпілу з метою зміни ними показів та уникнення відповідальності, а також вчинити нові кримінальні правопорушення.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що прокурор не довів наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Прокурор, обвинувачений та захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, та у вчиненні нетяжкого злочину - у незаконному позбавленні волі, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та таке, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_6 , не одружений, на утриманні осіб не має, не працює та не має офіційних коштів для існування, що вказує на те, що обвинувачений не має стійких (міцних) соціальних зв`язків, під час досудового розслідування свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав. До закінчення строку тримання під вартою судове провадження не може бути завершене. По даній справі не допитано всіх свідків, потерпілу, не досліджено матеріали кримінального провадження, також не допитано обвинувачених.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно врахував, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, та відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16 години 45 хвилин 17 лютого 2023 року до 16 години 45 хвилин 17 квітня 2023 року без визначення розміру застави залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)