справа № 208/361/22
№ провадження 1-кс/208/725/22
УХВАЛА
Іменем України

15 листопада 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, Донецької області, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 27.01.2014 Таганрозьким д/с РФ за ч.2 ст.228, ч.3 ст.229-1, ч.3 ст.69 КК РФ до позбавлення волі строком 13 років. По рішенню Павлоградського р/с Дніпропетровської області від 23.02.2016 вирок від 27.01.2014 приведений у відповідність до КК України: вважається засудженим за ч.2 ст.309, ч.2 ст.305, ч.1,2 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 13 років. Звільнився умовно-достроково 12.02.2018, невідбутий термін: 1 рік 18 днів,-

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням погоджене з прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий у своєму клопотанні посилається на те, що у провадженні старшого слідчого відділення поліції №1 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , який відповідно до примітки 2 ст. 368 КК України за посадою є службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебувають матеріали кримінального провадження №0000469 від 01.10.2021, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження 06.10.2021р. у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучено транспортний засіб Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , визнано його речовим доказом як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також 08.10.2021 ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська на вказаний транспортний засіб накладено арешт.

У січні 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_6 , який є близьким родичам ОСОБА_8 , виник прямий протиправний умисел, направлений на надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, а саме старшому слідчому СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , неправомірної вигоди за повернення арештованого транспортного засобу Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, будучи впевненим у тому, що до повноважень слідчого у кримінальному провадженні належить вирішення питання про повернення арештованих за рішенням суду речових доказів, ОСОБА_6 27.01.2022 прибув до ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Харківська, 59, та приблизно о 19.40, перебуваючи у службовому кабінеті № 36, надав старшому слідчому СВ ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , тобто службовій особі яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у сумі 6200 (шість тисяч двісті) гривень за повернення арештованого у кримінальному провадженні №0000469 від 01.10.2021 транспортного засобу Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , під зберігальну розписку.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів клопотання підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може намагатись: переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду так, як ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, не має постійного місця роботи, проживає поза межами міста Кам`янського, має діючий паспорт громадянина для виїзду за кордон, таким чином, може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від органу досудового розслідування, суду, з метою уникнення покарання за вчинений злочин). На даний момент підозрюваний вже переховується від органу досудового розслідування; незаконно впливати на свідка та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадження так, як підозрюваний, якщо до нього буде застосовано більш м`який запобіжний захід, може намагатись вплинути на них з метою змусити змінити свої показання; вчините інше кримінальне правопорушення підозрюваний не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, при цьому не має постійного місця роботи та заробітку, що вказує на те, що він у подальшому може вчиняти інші кримінальні правопорушення, особливо враховуючи те, що підозрюваний не має інших джерел доходу.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, об`єктивною є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

09.11.2022 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, у зв`язку з тим, що останній покинув територію України.

З метою встановлення та затримання підозрюваного ОСОБА_6 виникла необхідність у затриманні та обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У виключних випадках тримання під вартою може бути застосовано відносно підозрюваного, який знаходячись на волі, переховується від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим можна зробити висновок, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить виконання процесуальних рішень.

Прокурором ОСОБА_3 підтримано клопотання в цілому, з підстав викладених в ньому, та наголошено, що ризики заявлені у клопотанні передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними, так як ґрунтуються на процесуальній поведінці підозрюваного, який намагається уникнути покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засідання заперечувала щодо задоволення клопотання, пояснила, що ОСОБА_6 виїхав за кордон у зв`язку з тим, що в нього хвора дружина.

Враховуючи обґрунтованість підозри, яка ґрунтується на показах свідків, речових доказах, протоколах слідчих дій, зібраних доказах у їх сукупності, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його характеризуючи данні, будь-який менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати заявлені ризики.

В судове засідання забезпечити явку підозрюваного ОСОБА_6 не виявилося можливим, з причини залишення обвинуваченим меж держави, не повідомлення про своє місце проживання, та ухилення від викликів суду.

Дослідив підстави та обґрунтування заявленого клопотання, заслухав прокурора, захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Вирішення питання слідчим суддею щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так у рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, SeriesA,№ 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При розгляді вказаного питання, слідчий суддя виходить з того, що в наявності обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_6 , злочину у якому підозрюється, а саме у наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

14.11.2022 року слідчим СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

При розгляді клопотання слідчий суддя керується практикою ЄСПЛ, а саме тим, що оцінка ризиків передбачених ст. 177 КПК України, має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризиків або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи характеризуючи данні на особу ОСОБА_6 слідчий суддя вважає що прокурором також доведено ризики незаконного впливу на свідків, приховування та вчинення інших злочинів, так як процесуальна поведінка ОСОБА_6 свідчить про намір ухилитися від можливого покарання у разі доведення його вини у даному провадженні, яким може бути позбавлення волі від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Постановою слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 09.11.2022 року, в межах кримінального провадження № 0000013 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Крім того, практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Згідно до ч. 6 ст.193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З досліджених матеріалів клопотання вбачається, що в ході досудового розслідування, зібрана доказова база відповідає наведеним вище критеріям. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1, п.3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України, за порушення умов запобіжного заходу у вигляді застави ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.10.2022 р. заставу було звернуто в дохід держави, також суддя враховує положення ч. 10 ст. 182 КПК України, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу, тому слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави.

На підставі вище зазначеного та керуючись вимогами ст. 177, ст. 183, ч. 6 ст. 193 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, Донецької області, громадянина України, в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000013 від 04.01.2022 року, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369 Кримінального Кодексу України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розгляд питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, вирішується в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як підозрюваного в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000013 від 04.01.2022 року, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369 Кримінального Кодексу України, але не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за його участю як підозрюваної особи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, а підозрюваним та його захисником, в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1