Справа № 639/295/23
Провадження № 1-кп/639/238/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові питання щодо дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002551 від 29.07.2022 стосовно обвинувачених:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и л а:

На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002551 від 29.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з огляду на те, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вони обвинувачуються. Вказані ризики не втратили своєї актуальності та продовжують існувати на теперішній час.

Ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним, прокурор просить продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , без визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання та просив продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Під час судового засідання захисник адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що прокурором не надано будь-яких доказів на підтвердження обґрунтованості пред`явленого обвинувачення. Сама по собі тяжкість покарання, що загрожує особі, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і прокурор має навести інші підстави для продовження тримання під вартою. Захисник посилається, що під час досудового розслідування слідчий чинив тиск на його підзахисного ОСОБА_8 , залякував його та пропонував уникнути кримінальної відповідальності, після надання ним викривальних показів щодо іншого підозрюваного. Аналогічним чином слідчий вчиняв тиск на підозрюваного ОСОБА_7 .

Захисник зазначає, що прокурором не доведено реальне існування ризиків, на які він посилається в клопотанні, а лише здійснено формальне на них посилання. Просить врахувати відомості про особи обвинувачених, які мають постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, обвинувачені є пенсіонерами МВС України, позитивно характеризуються. Обвинувачені не перешкоджали проведенню досудового розслідування та не мають наміру переховуватися від суду, що відповідно, на думку захисника, свідчить про відсутність заявлених прокурором ризиків.

Враховуючи вищевикладене, захисник ОСОБА_6 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність цього клопотання.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали пояснення захисника ОСОБА_6 та просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи в частині заявлених клопотань, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вимогами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

- виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

- виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Крім цього, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з конфіскацією майна або без такої.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2022 встановлено обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підозри у вчиненні цих кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання щодо дії запобіжного заходу, колегія суддів не вирішує питання щодо доведеності чи не доведеності вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, не надає оцінку зібраним у кримінальному провадженні доказам, оскільки вказані питання, відповідно до вимог статей 373, 374 КПК України, можуть бути вирішені колегією суддів лише при прийнятті остаточного процесуального рішення по кримінальному провадженню.

На даному етапі судового провадження колегія суддів не вправі вирішувати ті питання, які мають вирішуватись під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Суд на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для продовження застосованого до неї запобіжного заходу.

Колегією суддів враховується, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не утримуючись під вартою, можуть переховуватися від суду. Існування зазначеного ризику підтверджується тим, що обвинувачені, усвідомлюючи тяжкість покарання, що їм загрожує, можуть переховуватись від судового розгляду, зокрема на території Російської Федерації чи тимчасово окупованих частинах території України;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, допит яких не проведено на даній стадії кримінального провадження. Так, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи колишніми співробітниками ГУ МВС України в Харківській області, обізнаними про форми та методи правоохоронних органів під час досудового розслідування, не утримуючись під вартою, матимуть реальну можливість здійснити незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань чи відмови від раніше наданих показань у кримінальному провадженні;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 достовірно розуміють суть злочину та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, тому вони можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі перешкоджати здійсненню швидкого та об`єктивного судового розгляду;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можуть продовжити кримінальне правопорушення, у якому вони обвинувачуються, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема злочини проти основ національної безпеки України.

Колегією суддів враховується реальне існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він має вищу освіту, є колишнім співробітником ГУМВС України в Харківській області, одружений, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він має вищу освіту, є колишнім співробітником ГУМВС України в Харківській області, одружений, дружина ОСОБА_9 звільнена з 17.06.2022 із займаної посади за угодою сторін, має на утриманні двох дітей: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю, та доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Також стороною захисту надані до суду відомості про наявність у обвинуваченого матері ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є пенсіонеркою за віком.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу, судом оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 , у разі визнання його винними у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , який тяжких захворювань чи інвалідності не мають; 3) відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, а також відомості про міцність його соціальних зв`язків у місці постійного проживання.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу, судом оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 , у разі визнання його винними у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 436-2 КК України; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , який тяжких захворювань чи інвалідності не мають; 3) відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, а також відомості про міцність його соціальних зв`язків у місці постійного проживання.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 111 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання покладених на них процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені колегією суддів ризики не зменшились та не зникли, у зв`язку з чим наявні правові підстави для продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який є особливо тяжким злочином проти основ національної безпеки України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 331, 369 372, 376, 392 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_13 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 25 березня 2023 року включно.

На підставі абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розмір застави у кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 25 березня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, направити до державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою протягом цього ж строку з дня вручення їм копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26 січня 2023 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3