Справа № 553/6866/22
Провадження № 1-в/553/123/2023
У Х В А Л А

Іменем України

06.04.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні спільне подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» та спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтави відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.К.Потоки, Кременчуцького району Полтавської області, освіта середньо-спеціальна, не одружений, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 13 лютого 2018 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі,

-про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України, у виді обмеження волі,

в с т а н о в и в :

До Ленінського районного суду міста Полтави надійшло спільне подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» та спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтави про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання зазначено, шо засуджений відбув 2/3 строку покарання, характеризується з позитивної сторони, став на шлях виправлення. 16.12.2022 року на засіданні комісії ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» прийнято рішення про направлення матеріалів до суду щодо вирішення питання про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

У судовому засіданні в режимі відеоконференцзв?язку засуджений ОСОБА_5 підтримав подання, зазначив, що має стійкі соціальні зв`язки, зробив для себе відповідні висновки, став на шлях виправлення, отримав освіту за спеціальністю слюсар-електрик, працевлаштований в майстерні ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» в бригаді по обробці алюмінієвих деталей, має намір в подальшому працювати.

Представник Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» - ОСОБА_4 подання підтримав та просив задовольнити, застосувати до засудженого ст. 82 КК України. При прийнятті рішення врахувати надані оновлені матеріали на підтвердження доводів подання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення подання з наведених в ньому підстав, зазначив, що в поведінці засудженого є позитивні зміни та він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Від спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтави до суду надійшла заява, в якій просять розглядати подання без їх участі та при вирішенні даного питання покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши представника колонії, засудженого, прокурора, перевіривши доводи подання, надані матеріали особової справи засудженого, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Нормами п. 3 ч.4 ст.82 КК України передбачено, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Отже, становлення особи на шлях виправлення розцінюється як сукупність даних щодо прагнення засудженого до такого виправлення, тобто позитивні зрушення в його поведінці, так й його ставленні до праці, які, в свою чергу, свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання.

При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення ґрунтуватись не лише на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Діюче законодавство наголошує на тому, що при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

При застосуванні заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням суд враховує поведінку засудженого за увесь період відбування покарання, а також дані про попередні судимості засудженого.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений раніше не судимий. Засуджений 13.02.2018 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 с т. 115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 16.03.2018.

Згідно з характеристикою від 27.03.2023, затвердженої начальником відділенням СПС ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_7 Початок строку - 10.12.201, кінець строку - 10.06.2025. Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10 грудня 2017 року. Перебував в державній установі «Полтавська установа виконання покарання (№ 23)», стягнень та заохочень не мав. З 28.03.2018 року відбуває покарання в державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)». За час відбування покарання характеризується позитивно. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, має шістнадцять. заохочень у виді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Працевлаштований в майстерні установи в бригаді по обробці алюмінієвих деталей. З поставленими завданнями справляється. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія», «Правова освіта», отримав спеціальність - електрика в Полтавському навчальному центрі № 54 при установі.

У вільний час читає художню літературу, дивиться програми телепередач. Негативно ставиться злодійських традицій, підтримує стосунки із засудженими потенційно позитивної спрямованості.

Відповідно до ст. 110, 113, 114 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними: матір`ю, сестрою та співмешканкою шляхом телефонних розмов, отримує від неї посилки та передачі, стосунки доброзичливі.

16.09.2021 на комісії установи розглядалося питання щодо застосування ст. 100 (101) КВК України, рішенням комісії установи в зміні умов тримання відмовлено, як особі, яка подала заяву про навчання в ліцей №47 «Альтернатива» Полтавської міської ради.

Термін застосування ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям 2/3 призначеного строку покарання, а саме не раніше - 10.12.2022 року.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення від покарання згідно ст. 81 КК України - за відбуттям 3/4 призначеного строку покарання, а саме не раніше - 25.07.2023 року.

Згідно вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.02.2018 року мав виконавчі провадження на користь держави за проведення експертиз у розмірі 14554,63 грн., які сплатив в повному обсязі.

За вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.02.2018 року вину у скоєному злочину визнає повністю. Згідно вироку вину у вчиненому злочині визнає в повному обсязі, щиро розкаюється, співчуває.

За висновком характеристики засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення.

Згідно довідки установи від 27.03.2023, заробітна плата засудженому ОСОБА_5 нараховувалася за фактично відпрацьовані місяці в період з вересня 2019 року по лютий 2023 року. І становить 30426,грн. Засуджений мав виконавчі провадження на користь держави за проведення експертизи витрати в сумі 14554, 63 грн. Погашено 14554, 63 грн., в тому числі утримано по заяві - 4102,54 грн. Станом на 27.03.2023 на особовому рахунку у засудженого ОСОБА_5 залишок коштів становить 1328,41 грн.

Згідно довідки установи, засуджений в періоди з 14.04.2018 по 01.09.2019, з 01.07.2021 по 31.07.2021, з 01.03.2022 по 31.08.2022 на виробництві установи не був працевлаштований, але на безоплатній основі, згідно ст. 118 КВК України добровільно, за власною ініціативою залучався до додаткових неоплачуваних робіт та активно приймав участь по благоустрою установи, до праці та до виконання покладених на нього обов`язків ставиться сумлінно, з постановленим задачами справляється.

Зазначені обставини вказують на стійкі зміни його особистості протягом всього відбування покарань в напрямку виправлення.

З огляду на викладене, з урахуванням даних про особу засудженого, суд приходить до переконання, що за час перебування ОСОБА_5 у виправній колонії ним досягнуто значних успіхів на шляху до соціалізації, засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув 2/3 призначеного покарання, має міцні соціальні зв`язки, а тому є передбачені статтею 82 КК України підстави для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, у зв`язку з чим подання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Згідно з ст. 58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 КК України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, ст.ст. 57, 58 КВК України,

п о с т а н о в и в:

Спільне подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» та спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтави про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України, у виді обмеження волі, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 2 (два) місяці 4 (чотири) дні - більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Етапувати засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виправного центру в порядку встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі, звільнити з - під варти по прибуттю до місця виконання покарання у виді обмеження волі.

Згідно ст. 58 КВК України зарахувати в строк відбування покарання час слідування під вартою з дня набрання ухвали законної сили до дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі, згідно вимог ст. 72 КК України, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст постанови складено 06.04.2023.

Головуючий: суддя ОСОБА_1