Справа № 603/54/23
Провадження № 1-кп/603/24/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2023 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000001 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2023 року

про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, з вищою освітою, працівник ДП «Укрпошта», раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

та провівши підготовче судове засідання зазначеного кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до п. 5 «Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 333 від 19.03.2022 року, зі змінами та доповненнями (далі - Порядок), ОСОБА_3 відділом соціального захисту населення Монастириської міської ради Тернопільської області призначено та нараховано компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб за період із 01.05.2022 року по 30.05.2022 року та з 01.06.2022 року по 31.06.2022 року.

Компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб за період із 01.05.2022 року по 30.05.2022 року та з 01.06.2022 року по 31.06.2022 року ОСОБА_3 виплачено благодійною організацією Товариства Червоного Хреста України.

ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_1 , будучи обізнаною з вимогами пунктів 5, 15 Порядку, та діючи всупереч цим вимогам, діючи умисно, з корисливих мотивів переслідуючи умисел, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, 02.06.2022 року подала до відділу соціального захисту населення Монастириської міської ради Тернопільської області «Заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» за проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01 по 31.05.2022 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 01 по 31.05.2022 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01 по 31.05.2022 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01 по 31.05.2022 року, в житловому приміщенні ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вказавши завідомо неправдиві відомості про проживання вказаних внутрішньо переміщених осіб упродовж місяця травня 2022 року. При цьому, ОСОБА_3 достовірно знала, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не проживали в її житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі поданих в порушення вимог пункту 15 Порядку ОСОБА_3 завідомо неправдивих відомостей, Товариством Червоного Хреста України їй зайво нараховано та виплачені компенсаційні виплати за травень 2022 року на суму 1831,48 гривень.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, охоплену єдиним умислом, спрямованим на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, ОСОБА_3 , будучи обізнаною з вимогами пунктів 5, 15 Порядку, та діючи всупереч цим вимогам, 04.07.2022 року подала до Монастириської міської ради Тернопільської області «Заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» за проживання ОСОБА_5 з 01 по 22.06.2022 року, ОСОБА_6 з 01 по 30.06.2022 року, ОСОБА_7 з 01 по 30.06.2022 року, в житловому приміщенні ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вказавши завідомо неправдиві відомості про проживання вказаних внутрішньо переміщених осіб упродовж місяця червня 2022 року. При цьому. ОСОБА_3 достовірно знала, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , не проживали у її житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі поданих в порушення вимог пункту 15 Порядку ОСОБА_3 завідомо неправдивих відомостей, Товариством Червоного Хреста України їй зайво нараховано та виплачено компенсаційні виплати за червень 2022 року на суму 1654,24 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 шляхом шахрайства заволоділа грошовими коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України в загальній сумі 3485,72 грн, які незаконно нараховані та виплачені їй у вигляді компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, чим спричинила Товариству Червоного Хреста України матеріальну шкоду на вказану суму.

Отже, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства).

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 подала суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України в зв`язку з дійовим каяттям та просить закрити кримінальне провадження №0000001 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2023 року.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяттям та закриття відносно неї кримінального провадження.

Представник потерпілого подала суду заяву в якій повідомила, що матеріальна шкода заподіяна кримінальним проступком відшкодована обвинуваченою в повному обсязі, претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 у Товариства Червоного Хреста України відсутні, в зв`язку з чим не заперечують щодо закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 в порядку ст. 45 КК України.

Суд, розглянувши дане клопотання, дослідивши матеріали судового провадження, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України в зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.

Як слідує з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Отже, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, якщо: 1) вона вчинила злочин вперше; 2) вчинене нею діяння належить до кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину 3) злочин не є корупційним; 4) посткримінальна поведінка особи є позитивною і повністю відповідає змісту дійового каяття, яке включає такі обов`язкові елементи, як: а) щире покаяння особи; б) активне сприяння розкриттю злочину; в) повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Згідно з абз. 3, 4 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У своєму рішенні від 18 вересня 2019 року Верховний Суд (справа № 166/1065/18 провадження № 51-3392 км19) зазначає, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, що підтверджується даними вказаними в Вимозі №123 від 10.01.2023 року УІАП ГУНП в Тернопільській, Львівській, Івано-Франківській, Закарпатській, Чернігівській, Хмельницькій, Житомирській областях.

Обвинувачена активно сприяла розкриттю злочину, оскільки під час досудового розслідування надавала допомогу правоохоронним органам у встановленні обставин даного кримінального правопорушення.

Після вчинення злочину ОСОБА_3 щиро покаялася, що проявилося в усвідомленні своєї вини у вчиненому правопорушенні, щирому жалю щодо його вчинення та осуді своєї поведінки, що нею також було підтверджено в судовому засіданні.

Окрім цього, обвинувачена повністю відшкодувала завдані нею збитки в сумі 3485 грн 72 коп, що підтверджується квитанцією про оплату на IBAN з карткового рахунку обвинуваченої ОСОБА_9 в АТ «Ощадбанк» (Тернопільська філія) на рахунок отримувача: Товариство Червоного Хреста України, номер посилання: НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 , що передбачене ч. 1 ст. 190 КК України класифікується, як кримінальний проступок, яким була завдана матеріальна шкода на суму 3485 грн 72 коп і яка обвинуваченою вже відшкодована.

Таким чином, суд проаналізувавши дані обставини вважає, що обвинувачену ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України з закриттям кримінального провадження щодо неї у зв`язку з дійовим каяттям.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 45 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, ч. 1 ст. 286, ст. 288, п. 3 ч. 1 ст. 392, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а кримінальне провадження №0000001 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2023 року за даним фактом закрити у зв`язку із дійовим каяттям.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_1