13.02.2023 Справа № 756/1540/23
Справа №756/1540/23
Провадження №1-кс/756/408/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 30.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

03.02.2023 до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2022, в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000236 від 30.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на мобільний телефон марки «Poсo X3NFC», моделі M2007J20CG, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із сім-картою з номером НОМЕР_3 , які було вилучено 21.07.2022 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог клопотання заявником зазначено, що дозвіл на вилучення вищевказаного мобільного телефону в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.07.2022 про обшук не надавався, а на час його вилучення відомості до ЄРДР було внесено за ознаками ч. 1 ст. 201 КК України (контрабанда), а не за ч. 1 ст. 263 КК України. Після проведення 21.07.2022 огляду мобільного телефону слідчим не передано його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 . Заявник вважає, що мобільний телефон був вилучений слідчим на власний розсуд, усупереч ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.07.2022. Крім того, власник мобільного телефону марки «Poсo X3NFC», моделі M2007J20CG, ОСОБА_5 не брав участі у розгляді клопотання про арешт майна, що є порушенням вимог діючого КПК України. Також вказує на те, що слідчим необґрунтовано визнано речовим доказом вказаний мобільний телефон, адже він не відповідає жодному з критеріїв, визначених ст. 98 КПК України, а зберігання у телефоні фото чи картинок, на яких зображено предмети, схожі на зброю, законодавством не заборонено. Крім того, з часу вилучення мобільного телефону слідчими не проводилося жодних слідчих дій у кримінальному провадженні, власник майна ОСОБА_5 не допитувався, проте тривалий час позбавлений можливості користуватися своїм майном. За наведених обстави, оскільки вилучений за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «Poсo X3NFC», моделі M2007J20CG, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , не може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000236 від 30.05.2022, оскільки вилучений із порушенням чинного кримінального процесуального законодавства, заявник просить скасувати накладений на нього арешт.

Заявник у судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі з викладених у ньому підстав, клопотання просила задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав на те, що кримінальне провадження, в межах якого накладено арешт на мобільний телефон марки «Poсo X3NFC», моделі M2007J20CG, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , перебуває у провадженні Оболонського УП ГУНП у м. Києві. Під час проведення огляду 21.07.2022 вказаного телефону, окрім зображень з предметами, схожими на зброю, виявлено переписку щодо можливого придбання, збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, у зв`язку з чим слідством планується отримати тимчасові доступи до номерів телефонів абонентів, з якими велася переписка, з метою встановлення вказаних осіб та перевірки їх на причетність до кримінального правопорушення. Вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні, який містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, арешт на нього накладено з метою його збереження як речового доказу і на даний час потреба у такому арешті не відпала.

Вислухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, протокол огляду від 21.07.2022, слідчий суддя дійшов наступного.

У провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 30.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом сьомим частини другої вказаної статті передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку..

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з протоколом обшуку від 21.07.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено мобільний телефон «Poсo X3NFC», моделі M2007J20CG, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , та карабін, які визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2022 накладено арешт на мобільний телефон марки «Poсo X3NFC», моделі M2007J20CG, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із сім-картою з номером НОМЕР_3 , з метою забезпечення збереження речових доказів та можливості проведення відповідного експертного дослідження у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином з вказаної норми закону вбачаються дві підстави для скасування вже накладеного арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування, а саме: якщо відпала потреба в застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження або арешт було накладено необґрунтовано.

У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_3 зазначає, що підставами для скасування арешту майна є порушення норм процесуального права під час накладення 26.07.2022 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва арешту на вилучений 21.07.2022 за місцем проживання ОСОБА_5 мобільний телефон «Poсo X3NFC», моделі M2007J20CG в рамках кримінального провадження №0000236 від 30.05.2022, а також безпідставність такого арешту, оскільки мобільний телефон за своїми ознаками не відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні.

Проте, слідчий суддя зазначає, що перегляд ухвали слідчого судді з підстав недотримання норм матеріального чи процесуального права при її постановленні, згідно з Главою 31 КПК України, є виключно повноваженнями суду апеляційної інстанції, проте аж ніяк не слідчого судді.

Крім того, слідчий суддя враховує, що законність та обґрунтованість накладення арешту на зазначений у клопотанні мобільний телефон «Poсo X3NFC», моделі M2007J20CG, вже перевірялася судом апеляційної інстанції та ухвалою Київського апеляційного суду від 31.08.2022, яка наявна у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://www.reestr.court.gov.ua/Review/106157635, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.07.2022 залишено без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 залишено без задоволення.

За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування арешту, накладеного 26.07.2022 на мобільний телефон «Poсo X3NFC», моделі M2007J20CG, що належить ОСОБА_5 , з тієї підстави, що арешт накладено необґрунтовано та з порушенням норм діючого КПК України.

Крім того, у судовому засіданні було досліджено протокол огляду вказаного мобільного телефону від 21.07.2022, з якого убачається, що в ході огляду встановлено, що у телефоні, який належить ОСОБА_5 , містяться фотографії предметів, схожих на вогнепальну зброю, листування у месенджерах ОСОБА_5 з невстановленими слідством особами, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується в раках кримінального провадження №0000236 від 30.05.2022, про можливість незаконного придбання/збуту вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, з урахуванням вказаних обставин, зважаючи на те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні ще триває, органом досудового розслідування не проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, а мобільний телефон марки «Poсo X3NFC», моделі M2007J20CG, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вказаного майна не відпала і на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна ОСОБА_5 з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, яке має значення речового доказу у кримінальному провадженні.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що в клопотанні не доведено підстав вважати, що у застосуванні такого заходу відпала потреба, а також беручи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним, необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 98, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 30.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 13.02.2023 о 12 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1