Справа № 953/1245/23
н/п 1-кс/953/2417/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" квітня 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
У ході досудового розслідування встановлено, що 16 лютого 2023 року невстановлена особа зателефонувала адміністратору готелю «Парк Готель», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 79, ОСОБА_5 , та, представившись вигаданим ім`ям ОСОБА_6 , забронювала два номери на 17 лютого 2023 року на 19 годину 00 хвилин нібито для своїх колег. Окрім того, зазначена невстановлена особа домовилась з адміністратором про те, що її колеги привезуть до готелю три телевізори, два з яких буде встановлено у заброньовані номери, а третій забере інший її колега та відвезе до міськради.
Після чого 17 лютого 2023 року близько 10 години 15 хвилин до вищевказаного готелю прибули ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які виконали замовлення, що надійшло від невстановленої особи щодо доставки трьох телевізорів та кріплень з установкою з магазину «Фокстрот», при цьому адміністратор, будучи впевненим, що вказані доставлені телевізори оплачені замовником, за попередньою домовленістю повідомив, куди необхідно встановити два з привезених телевізори, після чого останні прослідували виконувати замовлення, залишивши третій телевізор в холі вищевказаного готелю.
Того ж дня до готелю прибув таксист ОСОБА_4 , якому попередньо зателефонувала невстановлена особа та пояснила, що йому необхідно буде забрати з вищевказаного готелю телевізор та відправити його за попередньо наданими реквізитами « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Так, 17 лютого 2023 року близько 10 години 20 хвилин ОСОБА_4 , виконуючи вказане замовлення, прибув до готелю «Парк Готель», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 79, та розмовляючи з вищевказаною невстановленою особою по мобільному телефону, передав трубку адміністратору, якому вказана невстановлена особа пояснила, що ОСОБА_4 є тією особою, котра повинна забрати третій телевізор.
У подальшому адміністратор готелю ОСОБА_5 , не розуміючи, що телевізор насправді не оплачений, показав ОСОБА_4 , де знаходиться телевізор, після чого останній його забрав та поїхав відправляти, проте, коли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 закінчили установку телевізорів в номери та повернулись до холу вищевказаного готелю, виявилось, що невстановлена особа, ввівши в оману всіх вищеперерахованих осіб, скоїла замах на заволодіння чужим майном, а саме телевізором.
Прокурор зазначає, що тимчасово вилучене майно, яке належить ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України та зберегло на собі його сліди, окрім того, воно буде використано у кримінальному провадженні в якості речового доказу.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та просив клопотання задовольнити.
Представник власника майна ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2023 року вказане клопотання повернуто прокурору з наданням йому строку у 72 години для приведення клопотання у відповідність до вимог ст. 171 КПК України, яка була отримана 27 березня 2023 року.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року вказане клопотання повернуто прокурору з наданням йому строку у 72 години для приведення клопотання у відповідність до вимог ст. 171 КПК України, яка була отримана 31 березня 2023 року.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна, відправленим на адресу Київського районного суду м. Харкова 31 березня 2023 року на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року, з дотриманням встановленого законом строку.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Отже, відповідно до ст. 91 КПК України майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 17 лютого 2023 року на ділянці місцевості біля домоволодіння за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, каб. 314 майно, власником якого є ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ», а саме:
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1