Справа № 303/1377/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : підозрюваного ОСОБА_5 , та

його захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/101/23, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2023 року, задоволено частково клопотання слідчої СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі - слідча), погодженого прокурором, у кримінальному провадженні № 0000252, відомості про кримінальне правопорушення в якому 20.02.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого на посаді верстатника в ТОВ «Бліцард», одруженого, має на утримання двох малолітніх дітей, згідно ст. 89 КК України не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю на строк два місяці - до 20 квітня 2023 року включно, з покладенням на ОСОБА_5 таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їх вимогою; заборона цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

З матеріалів клопотання убачається, що 21 лютого 2023 року, до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області звернулася слідча з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 . У клопотанні слідча вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, за яке у разі доведення його вини, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Слідча у клопотанні посилається на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого, інших учасників у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наважившись на скоєння тяжких злочинів в умовах воєнного стану, аналогічно може повторити протиправні діяння. Окрім того, слідча у клопотанні зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як триманням під вартою, не дозволить запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити йому максимальний розмір застави, передбачений ст. 182 КПК України з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

В ухвалі слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. На переконання слідчого судді, наведені у клопотанні обставини є підставами вважати про існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: існує ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив у сукупності всі обставини, у тому числі те, що підозрюваний ОСОБА_5 , згідно зі ст. 89 КК України, є не судимим, має постійне місце проживання, на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких має тяжку хворобу, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного. Матеріали клопотання слідчої не містять достатніх доказів, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою. В ухвалі також вказується на те, що прокурором, слідчим не мотивовано, чому більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю, не може запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати в межах строку досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, наявний ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Апелянт також зазначає, що слідчий суддя не врахував реакцію суспільства та соціальні наслідки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , оскільки останній може продовжувати здійснювати грабежі та інші злочини, а тому перебування підозрюваного під вартою є виправданим та слугує інтересам громади у демократичному суспільстві. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового провадження : підозрюваного ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони обвинувачення, неявка якої, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності сторони обвинувачення, береться до уваги те, що: сторона обвинувачення належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення апеляційного розгляду та даних про поважність причин неявки не подавала.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в тому випадку, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 20.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Мукачівською окружною прокуратурою.

Із журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 , що не свідчить про порушення права підозрюваного ОСОБА_5 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема протоколами огляду місця події, допитів потерпілого та свідка та іншими матеріалами, на підставі яких 21.02.2023 винесено повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, обґрунтованим є і висновок слідчого судді про наявність передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке передбачено за вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 злочину (позбавлення волі на строк від 4 до 10 років), підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів або відмови від таких.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя дав належну оцінку даним про особу підозрюваного, який відповідно до ст. 89 КК України є несудимим, має постійне місце проживання та на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких хворіє на тяжку хворобу, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

Тому, апеляційний суд вважає, що доводи слідчого та прокурора в цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати досудовому розслідуванню у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_5 з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов до належних висновків про часткове задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення та жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Із цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги та відхиляє як необґрунтовані і доводи апеляційної скарги прокурора про те, що перебування підозрюваного під вартою є виправданим та слугує інтересам громади у демократичному суспільстві.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їх вимогою; заборона цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, - до 20 квітня 2023 року включно.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі прокурор не вказує в апеляційній скарзі, а не з`явившись на її розгляд позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді; строк дії оскаржуваної ухвали сплив.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2023 року, якою задоволено частково клопотання слідчої, погоджене прокурором, у кримінальному провадженні № 0000252, відомості про кримінальне правопорушення в якому 20.02.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю строком на 60 днів - до 20 квітня 2023 року включно, з покладенням на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їх вимогою; заборонити цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: