ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3791/22 Справа № 203/1373/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2022 року, було частково задоволено клопотання прокурора, та продовжено захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на строк 60 днів, тобто до 05 січня 2023 року включно.

Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, судове дослідження доказів по справі не проведено, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та є реальними, а саме обвинувачений, перебуваючи на волі зможе переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати встановленню істини у справі.

Суд зазначив, що суму застави визначену обвинуваченому ОСОБА_7 , ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2022 залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На зазначену ухвалу захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, або зменшити суму застави.

Вважає ухвалу суду незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Вказує, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу не було вручене стороні захисту. Обвинувачений отримав вказане клопотання за три хвилини до початку судового засідання, що позбавило сторону захисту ознайомитись з доводами, викладеними у клопотанні.

Вказує, що судом не було враховано те, що ОСОБА_7 , раніше не судимий, має на утриманні цивільну дружину, та мати, яка є переміщеною особою та інвалідом 2 групи. Обвинувачений має постійне місце проживання, працював у громадській організації «Сила духу», яка бажає взяти останнього на поруки.

На думку апелянта, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, захисник зазначила, що судом безпідставно було погіршено стан обвинуваченого, оскільки у своєму клопотанні прокурор просив визначити заставу у розмірі 49620 грн, натомість суд необґрунтовано збільшивши суму застави.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник, прокурор про час та дату апеляційного провадження повідомлені належним чином, заяв або клопотань про особисту участь або про поважність причин неприбуття до суду не надходили, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний суд здійснює розгляд без їх участі.

Обвинуваченого ОСОБА_7 було повідомлено про дату, час та місце розгляду його апеляційної скарги шляхом направлення відповідного повідомлення на офіційну електронну адресу установи виконання покарань та запропоновано провести розгляд справи в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції. Однак, у визначені апеляційним судом дату та час, представники адміністрації державної установи, не забезпечили з`єднання з Дніпровським апеляційним судом в режимі відеоконференції, що дає підстави вважати це виключним випадком та з огляду на особливості правового режиму воєнного стану в Україні та положення ч. 3 ст. 422 КПК України є підставою для розгляду справи за відсутності учасників апеляційного перегляду.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали контрольного провадження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як встановлено апеляційним судом, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального законодавства та ухвалив законне рішення, в якому виклав свої мотиви.

Під час вирішення цього питання суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, судове дослідження по справі не проведене, а тому обвинувачений може переховуватися від суду, зважаючи на суворість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, суд врахував, що він може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.

Також суд врахував, що ризики, існування яких було підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на теперішній час своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Аналізуючи наведені обставини справи, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що на теперішній час не відпали ризики, на підставі яких ОСОБА_7 обирався запобіжний захід. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо нього, зокрема домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про доцільність продовження застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів не встановлено.

Водночас, колегія суддів, беручи до уваги те, що на цей час, судом першої інстанції ще не прийнято остаточного рішення й судовий розгляд ще триває, а також положення ст. 28, ч. 1 ст. 318 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає за необхідне, звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків розгляду цього кримінального провадження та вжити термінових заходів щодо дотримання вищенаведених вимог кримінального процесуального закону.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є вмотивованим і обґрунтованим, та ухвалене у відповідності до вимог кримінального процесуального закону й на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими й оціненими судом, та не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3