справа № 361/6074/19
провадження № 1-кп/361/192/22
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2022 р. м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000506 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191 КК України

встановив :

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному №0000506 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 191 КК України та згідно розпорядження керівника апарату суду № 211 від 31.01.2022 р. на підставі проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи переданий головуючому судді у справі.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду з письмовим клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема формулювання обвинувачення дослівно дублює положення фактичних обставин справи, не конкретизовано та не розкрито об`єктивну сторону кримінального правопорушення у вигляді розтрати ввіреного майна, що інкримінується обвинуваченому; не відображено наявності правових підстав, часу, місця, обставин, за яких безпосередньо обвинуваченому було ввірено або передано на законних підставах у відання, майно (продукція тваринництва), яку сторона обвинувачення вважає об`єктом злочину; не відображено, яким саме чином особа, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив та розтратив відповідне майно або кошти, у чому полягає спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, та у чому полягає саме полягає корислива мета - збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений обвинувачений, не зазначено форму умислу (прямий або непрямий (евентуальний), не зазначено мотиви злочину, а також за якими ознаками та на підставі яких норм чинного на відповідний момент законодавства України обвинуваченого віднесено до службових осіб, відповідно до займаної ним посади і його службових обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання захисника підтримав.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту, оскільки він відповідає вимогам ст. 291 КПК України, прохав призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши обвинувальний акт, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні підлягає з`ясуванню чи відповідає вимогам КПК України обвинувальний акт.

Згідно з ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність, або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У підготовчому судовому засіданні має бути перевірено чи відповідає формулювання обвинувачення вимогам кримінального закону, зокрема чи містить це обвинувачення виклад як об`єктивної так і суб`єктивної сторони злочину.

Це означає, що обвинувальний акт має містити деталізований опис фактичних обставин кримінального правопорушення, який дозволить суду прийняти рішення про можливість подальшого розгляду за даним обвинувальним актом.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачуються у розтраті чужого майна, ввіреного особі та яке перебувало у її віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та у розтраті чужого майна, ввіреного особі та яке перебувало у її віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, тобто у вчиненні злочину за ч.ч. 2, 3 ст. 191 КК України.

В поданому обвинувальному акті, формулювання обвинувачення дослівно дублює положення фактичних обставин справи зазначено лише про те, що у відповідні дати ОСОБА_5 , маючи умисел (який не зазначено), направлений на розтрату ввіреного йому майна (яким чином відповідне майно було ввірене йому ДП "ПЗ "Плосківський" не зазначено, з якою метою не зазначено), шляхом реалізації (яким чином не визначено) на користь працівників ДП "ЗП Плосківський" (яких саме не зазначено (наприклад абз.2 стор. 6, абз. 2 стор. 15,абз. 2,3 стор. 21 тощо обвинувального акту) продукції тваринництва, що перебувала на балансі підприємства нижче собівартості, спричинив збитки підприємству.

Також, в обвинувальному акті (стор. 69) зазначено, що шкода, завдана даним кримінальним правопорушенням становить 1 260 816,14 грн, водночас навіть на підставі звичайного арифметичного підрахунку сум, зазначених в обвинувальному акті така суму не відповідає ані фактичним обставинам, ані обвинуваченню, оскільки за підрахунком сторони захисту фактична сума зазначених збитків складає 880 855, 69 грн, відтак мотиви та підстави згідно яких слідчим визначено, а прокурором погоджено зазначену суму збитків, на підставі поданого обвинувального акту встановити неможливо.

В обвинувальному акті не конкретизовано та не розкрито об`єктивну сторону кримінального правопорушення у вигляді розтрати ввіреного майна, що інкримінується обвинуваченому.

Розтрата- це незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатну передачу, обмін, передачу в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні.

В результаті розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб.

Натомість, в обвинувальному акті жодним чином не відображено наявності правових підстав, часу, місця, обставин, за яких безпосередньо обвинуваченому, було ввірено або передано на законних підставах у відання, майно (продукція тваринництва), яку сторона обвинувачення вважає об`єктом злочину.

До того ж, кваліфікуючи дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.191 КК України як розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, і викладаючи у такий же спосіб фактичні обставини кримінального правопорушення, у формулюванні обвинувачення вже зазначається про розтрату чужого майна не тільки ввіреного особі, а й такого, що перебувало у її віданні, хоча зазначена кваліфікуюча ознака жодним чином не обґрунтована в обставинах справи та не зазначено, виходячи з яких обставин сторона обвинувачення дійшла до висновку, що об`єкт злочину перебував у віданні обвинуваченого ОСОБА_5 .

За змістом диспозиції відповідальність за ч.1ст.191 КК України настає за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні; за ч.2 ст.191 КК України- за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Тобто, наявні в обвинувальному акті істотні суперечності між викладом фактичних обставин кримінального правопорушення стосовно об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, правовою кваліфікацією та формулюванням обвинувачення, які містять взаємовиключні дані як про розтрату чужого майна, яке було ввірене, так і про його розтрату шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, призвели до того, що саме обвинувачення, так і його кваліфікація є неконкретним та незрозумілим, що позбавляє обвинуваченого в повній мірі реалізувати своє право на захист, а суд розпочати розгляд справи по суті.

Такі суперечності у своїй сукупності, на думку суду, позбавляють суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть висунутого обвинувачення у відповідності до вимог ст. 348 КПК України.

Неконкретне обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому, призведе до порушення його прав на захист та позбавить суд можливості роз`яснити їм суть обвинувачення, що гарантує обвинуваченим право захиститися від чітко сформованих інкримінованих обставин вчинення кримінального правопорушення та залежно від цього обрати певну лінії захисту.

Недотримання вказаних вимог закону при складанні обвинувального акту порушує засади кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права та законності, які застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини; а також виключає можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення та роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення до початку дослідження доказів у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Враховуючи вищевикладені обставини та аналізуючи зміст обвинувального акту суд погоджується з думкою сторони захисту щодо того, що викладене в обвинувальному акті обвинувачення стосовно ОСОБА_5 є неконкретизованим, в ньому не міститься деталізованого опису фактичних обставин вчинення інкримінованих діянь, які вказують на об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191 КК України, а тому вважає за необхідне клопотання сторони захисту задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291, 314-315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000506 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191 КК України, затверджений прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області, повернути прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Зобов`язати прокурора Київської обласної прокуратури усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом 15 днів з моменту набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 30 листопада 2022 р. о 14 год. 15 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1