ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1411/23 Справа № 215/5613/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року, якою обвинуваченому за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 24.04.2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що суд не з`ясував можливість застосування до його підзахисного будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 тривалий час утримується під вартою, а справа розглядається більше ніж 2 роки, розгляд якої протизаконно затягується з невідомих причин. Зазначає, що суд необ`єктивно застосував до ОСОБА_8 найсуворіший запобіжний захід, що не відповідає характеристиці особи обвинуваченого та на теперішній момент наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу як тримання під вартою. Стверджує, що його підзахисний по вказаній справі не має наміру переховуватися від суду, не бажає зашкодити встановленню об`єктивної істини, має родину та малолітню дитину, забезпечує належну поведінку під час розгляду справи та виконання своїх процесуальних обов?язків.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 по 29.04.2023 року.

Суд 1-ї інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовженні строку його дії, а також прокурор у своєму клопотанні, не змінилися, тому прийшов до висновку, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, так як він хоча й має міцні соціальні зв`язки, тобто батьків, сім`ю, дитину, місце проживання, але раніше судимий, обвинувачується у скоєнні в період іспитового строку нових кримінальних правопорушень, за одне з яких тяжкий злочин, може бути призначено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, офіційно не працює та неодружений, з 08.04.2021 р. перебував у розшуку, тому може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ,підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, просив суд відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що на даному етапі кримінального провадження обвинувачення є достатньо обґрунтованим для продовження застосованого запобіжного заходу, а достовірність отриманих відомостей має бути предметом перевірки у межах судового розгляду.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 та доводи сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Крім того, обвинувачений є особою, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, отже зважаючи на його обізнаність про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, та ймовірність призначення покарання за правилами ст. 71 КК України, існує реальний ризик того, що останній може переховуватися від суду. ОСОБА_8 офіційно не працює та неодружений, з квітня 2020 року перебував у розшуку, тому може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про перебування обвинуваченого тривалий час під вартою через затягування судового розгляду даної справи судом з невідомих причин стороні захисту, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу. Так, із довідки про рух даної справи вбачається, що підготовчий розгляд справи за період надходження до суду, тобто 26.08.2021 року, до призначення справи до судового розгляду 10.01.2023 року, відкладався з різних причин, що не залежали від суду, враховуючи наявність воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який неодноразово продовжувався та існує на даний час. На перше судове засідання, призначене судом 1-ї інстанції на 01.03.2023 року захисник адвокат ОСОБА_7 був відсутній, а за клопотанням іншого захисника ОСОБА_9 , який тільки вступив у справу, надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурором не було надано доказів, які свідчать про обгрунтованість подальшого тримання під вартою ОСОБА_8 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 відповідає вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України, так як в ньому, в тому числі, зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також щодо неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого суд правильно виходив не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а врахував наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також положення статті 178 КПК України, з якої слідує, що і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його доведеності вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є обставиною, що враховується при обранні запобіжного заходу. Тому доводи захисника обвинуваченого в цій частині не знайшли свого підтвердження.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Аналізуючи вищенаведені обставини та відомості про особу обвинуваченого у сукупності, колегія суддів вважає, що існує достатньо висока вірогідність того, що останній з метою уникнення відповідальності може вдатися до відповідних дій.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що обвинувачений може вчинити інше правопорушення, оскільки відповідно до відомостей, викладених в клопотанні прокурора, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тобто має схильність до вчинення злочинів, офіційно не працює і легального джерела доходів не має, а отже існує обґрунтований ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, відсутність, на даний час фактів втечі обвинуваченого чи впливу на свідків, жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому. Фактично, його належна процесуальна поведінка та невчинення дій, визначених у ст. 177 КПК України, зумовлено не його високими моральними якостями, а дієвістю обраного запобіжного заходу.

Наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Ці обставини існували і на час вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі достатніми та належними підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про продовження застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що продовжують існувати, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за доцільне ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 422-1 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року, якою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 24.04.2023 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4