Справа № 466/1289/23
Провадження № 1-кп/466/483/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000045 від 27.01.2023 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

У С Т А Н О В И В:

01.10.2022 року обвинувачений ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 зарахований до списків особового складу частини, призначений на посаду кулеметника третього стрілецького відділення другого стрілецького взводу третьої стрілецької роти.

В порушення ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, обвинувачений ОСОБА_4 , умисно, в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/20922, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши відповідного дозволу начальника, 20.12.2022 приблизно о 07.00 годин не з`явився вчасно, без поважних причин, на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_1 , та в період з 20.12.2022 року по 26.01.2023 року був відсутній на службі без поважних причин, не виконував службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він з 20.12.2022 по 26.01.2023 був відсутній на службі без поважних причин.

Вказані дії були ним вчиненні за наступних обставин.

Так, зазначив, що він є професійним військовим. Протягом жовтня - грудня 2022 приймав участь у бойових діях по захисту Держави від збройної агресії російської федерації. Після повернення із зони бойових дій до Львова, йому та колегам повідомили, що їх батальйон розформовують та вони переходять в підпорядкування військової частини НОМЕР_1 та на десять днів їм надають відпустку. Того ж дня він зателефонував дружині, яка з моменту військової агресії російської федерації знаходиться в Республіці Польща, щоб остання на час його відпустки повернулася до України. Кілька днів по тому йому на телефон надійшов смс з вказівкою прибути в розпорядження військової частини наступного ранку о 6 годині. Таку вказівку він проігнорував, оскільки не сплив час його відпустки, та залишився вдома. За десять днів він хотів повернутися у військову частину, до якої був зарахований, однак не зміг зв`язатися з командиром роти. Як виявилося пізніше, останній перебував за межами України на навчанні. За якийсь час через органи поліції йому вдалося зконтактувати з комбатом та повернутися в розпорядження військової частини. У вчиненому щиро розкаюється. Зазначає, що бажає служити у лавах Збройних Сил України та здійснювати службу по захисту Вітчизни.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини його винуватість у вчиненні даного злочину повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000045.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, так як своїм умисними діями він вчинив самовільне залишення військової частини в умовах воєнного стану.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, виключно позитивно характеризується, добровільно з`явився до військкомату та став на захист Батьківщини в умовах агресії російської федерації, щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу правопорушника, його критичне ставлення до вчиненого ним злочину та щире каяття, бажання здійснювати свій обов`язок по захисту Держави, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, та його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він потягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід не обирається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1