КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Олден» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31.01.2023 задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти в розмірі 834 260 грн., які знаходяться на розрахункових рахунках:

- ТОВ «ОЛДЕН» () НОМЕР_1 , які відкрито в АТ «А-БАНК» (МФО 307770),

- ТОВ «ОЛДЕН» () НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , які відкрито в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299),

- ТОВ «ОЛДЕН» () НОМЕР_8 , які відкрито в АТ «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500),

- ТОВ «ОЛДЕН» ()

___________________________________________________________________________

Справа № 757/3967/23-к Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1812/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

НОМЕР_9 , які відкрито в Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» (МФО 328209), в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів що надходять, а також можливістю сплати податків, зборів, обов`язкових платежів та заробітної плати працевлаштованим на юридичну особу працівникам.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Олден» подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Посилаючись на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, захисник зазначала, що розгляд клопотання проведено без виклику та у відсутності представника ТОВ «Олден», а копію оскаржуваної ухвали отримано захисником 24.02.2023.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначала, що слідчий суддя, в порушення вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, не повідомив власника майна про розгляд клопотання, та не мотивував належним чином рішення про розгляд клопотання без виклику власника майна.

Слідчий суддя безпідставно наклав арешт на грошові кошти ТОВ «Олден» з метою збереження речових доказів, оскільки безготівкові грошові кошти не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами, а є виключно записами на рахунках у банках, а відтак не можуть бути речовими доказами.

Визнання стороною обвинувачення майна речовим доказом не може бути єдиною та безумовною підставою для накладення арешту, у разі відсутності розумних підозр вважати його доказом злочину.

Крім того, ТОВ «Олден» або його службові особи не перебувають у статусі підозрюваного та не особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного.

У клопотанні прокурором не наведено жодного доказу, що джерело походження грошових коштів на рахунках ТОВ «Олден» є предметом злочину або отримані незаконним шляхом.

При зверненні з клопотанням органом досудового розслідування не надано жодних доказів, які б вказували на зв`язок ТОВ «Олден» із товариствами, зазначеними в клопотанні.

ТОВ «Олден» здійснює законну господарську діяльність, знаходиться за місцем реєстрації, не має ознак фіктивності та сплачує усі передбачені законодавством податки та збори. У зв`язку із накладеним арештом, підприємство не може здійснювати свою господарську діяльність і належним чином виконувати зобов`язання перед контрагентами.

У додаткових письмових поясненнях, які надійшли на адресу суду 07.03.2023, захисник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Олден» зазначала, що взаємовідносини між ТОВ «Олден» та ТОВ «БЄЛУН-АГРО» відбувались на підставі укладеного договору, який наявний у ТОВ «Олден». На виконання вказаного договору контрагентом поставлено товар/надано послуги, та Товариством складені відповідні підтверджуючи документи, які надавались в адресу ТОВ «Олден» та підписані уповноваженими представниками ТОВ «БЄЛУН-АГРО». При цьому, заперечень та зауважень з боку уповноважених представників сторін цієї угоди щодо обсягів послуг/товару та їх якості, а також складених первинних документів не виникало.

З боку ТОВ «Олден» відсутні будь-які порушення норм діючого законодавства, зокрема щодо сплати податків, а також відсутній склад кримінального правопорушення у діях платника податків, які інкримінує правоохоронний орган.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Олден», яка підтримала подану апеляційну скаргу і просила її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності представника власника майна.

Як зазначила апелянт, та підтверджується даними наявної у матеріалах провадження розписки, копію оскаржуваної ухвали вручено захиснику ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Олден» 24.02.2023, тоді як подано апеляційну скаргу 27.02.2023, тобто в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а тому колегія суддів не убачає підстав для розгляду клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001013 від 28.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 362 КК України.

Згідно даних клопотання, у ході досудового розслідування досліджуються обставини, за яких службовими особами Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, діючи за попередньою змовою між собою, зловживаючи своїм службовим становищем, за співучасті з наразі невстановленими досудовим розслідуванням особами, вчиняються дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна - реєстраційного ліміту податку на додану вартість суб`єктів господарювання, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, шляхом здійснення несанкціонованих дій із інформацією, яка обробляється в електронних системах Державної податкової служби України.

Зазначені дії відбуваються шляхом підроблення учасниками злочинної групи офіційних документів для отримання кваліфікованих електронних підписів від імені посадових осіб юридичних осіб, реєстраційні ліміти податку на додану вартість яких у подальшому протиправно привласнюються, та подальшого вчинення в системі Державної податкової служби України від імені відповідних суб`єктів господарювання дій із реєстрації податкових накладних і проведення безтоварних операцій із рядом юридичних осіб, зареєстрованих на території Дніпропетровської, Київської, Львівської, Одеської та Черкаської областей.

За вказаних обставин відбулось привласнення активів юридичних осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території України, в тому числі ТОВ «ФРУКТІС РІТЕЙЛ» (), ТОВ «БЄЛУН-АГРО» (), ТОВ «САН ЛАЙТ» (), ТОВ «ЕЛЕКТРОТЕХГРУП» (), ТОВ «ГЕЛІОС-ЕЛЕКТРО» (), ТОВ «КАРДА ТОРС» (), ПП «АЛЕКСАНДР А. СИНЕНКО» (), ТОВ «БУД-ЕЛІТ ФОРМ» (), ТОВ «УРОЖАЙНЕ» (), ДП «САМ ОІЛ ТРЕЙД» (), ТОВ «ХВО-РОСТ» (), ТОВ «ІННОВАЦІЙНА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» (), ТОВ «АЗОВГАЗ» (), ПП «АГРОФІРМА «МИЛІВСЬКА» (), ТОВ «БЄЛУН-А» (), ТОВ «БМУ-13» (), ТОВ «ЗРАЗКОВЕ» (), ТОВ «УКРЮНІОН» (), МПП «АГРОТЕХСЕРВІС» (), ПП «ГОНЧАРІВСЬКА» (), ТОВ «ГЕРМЕС» (), СТОВ «ПЕРШЕ ТРАВНЯ» (), ТОВ «АМАЛТЕЯ ТРЕЙД» (), ТОВ «ХЕРСОН ІМПЛЕКС» (), ТОВ «ДНЕПРСТРОЙ ТРЕЙД» (), ТОВ «СТРОЙТОРГ 2021» (), ТОВ «ЛІЗІНВЕСТ» (), ТОВ «ВІНДКРАФТ КАЛАНЧАК» (), СФГ «АГРОТРАНС» (), ТОВ «СТЕЙТ КОРПОРЕЙТ» (), ТОВ «АРТЕМІВСЬКЕ» (), ТОВ «СОЛАР-ГРУП» (), ТОВ «АГРО ТЕХ ПОСТАВКИ» (), ПрАТ «ДІМ МАРОЧНИХ КОНЬЯКІВ «ТАВРІЯ» () у вигляді реєстраційного ліміту податку на додану вартість.

Проведеними слідчими та процесуальними діями встановлено, що до вчинення розслідуваного злочину причетні службові особи ТОВ «ОЛДЕН» (), які мали безтоварні фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «БЄЛУН-АГРО» () на суму ПДВ 834 260 грн. та заволоділи майном товариства на вказану суму.

Постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001013 - прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 30.01.2023 грошові кошти в розмірі 834 260 грн., які знаходяться на розрахункових рахунках, відкритих у банківських установах, а саме: - ТОВ «ОЛДЕН» () НОМЕР_1 , які відкрито в АТ «А-БАНК» (МФО 307770), ТОВ «ОЛДЕН» () НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , які відкрито в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), ТОВ «ОЛДЕН» () НОМЕР_8 , які відкрито в АТ «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), ТОВ «ОЛДЕН» () НОМЕР_9 , які відкрито в Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» (МФО 328209), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001013.

31.01.2023 прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просив накласти арешт на грошові кошти в розмірі 834 260 грн., які знаходяться на розрахункових рахунках: ТОВ «ОЛДЕН» () НОМЕР_1 , які відкрито в АТ «А-БАНК» (МФО 307770), ТОВ «ОЛДЕН» () НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , які відкрито в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), ТОВ «ОЛДЕН» () НОМЕР_8 , які відкрито в АТ «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), ТОВ «ОЛДЕН» ()

НОМЕР_9 , які відкрито в Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» (МФО 328209), в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів що надходять, а також можливістю сплати податків, зборів, обов`язкових платежів та заробітної плати працевлаштованим на юридичну особу працівникам.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31.01.2023 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт грошові кошти в розмірі 834 260 грн., які знаходяться на вищевказаних розрахункових рахунках ТОВ «Олден».

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором під час звернення із вищевказаним клопотанням та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, у порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт вказаного у клопотанні майна, належним чином не перевірив та не обгрунтував в ухвалі мету та правову підставу для такого арешту, обмежившись лише переліком норм кримінального процесуального закону, які регулюють порядок накладення арешту на майно з підстав збереження речових доказів.

Разом з тим, не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовими доказами грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Олден», відкритих у в АТ «А-БАНК» (МФО 307770), АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), АТ «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), та в Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» (МФО 328209), прокурором у клопотанні не доведено таку мету арешту грошових коштів, як збереження речових доказів.

Як клопотання, так і постанова прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 30.01.2023 про визнання грошових коштів ТОВ «Олден» в розмірі 834 260 грн., що знаходяться на розрахункових рахунках, відкритих у банківських установах, речовими доказами, містять лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин можливого вчинення кримінальних правопорушень, без належного обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України, такі грошові кошти визнано речовими доказами.

Не містить такого обгрунтування і ухвала слідчого судді.

Надані суду матеріали, з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, не містять даних, які б давали розумні підстави вважати, що грошові кошти на банківських рахунках ТОВ «Олден», які не є матеріальними об`єктами, можуть бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані ТОВ «Олден» внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Дані про причетність ТОВ «Олден» до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 362 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування, до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0001013 не внесено.

Також, колегія суддів звертає увагу, що порушуючи у клопотанні вимоги про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Олден» в конкретно визначеній сумі - 834 260 грн., прокурором у клопотанні не наведено та не долучено жодних відомостей на обгрунтування висновку про наявність на рахунках ТОВ «Олден» вказаної суми грошових коштів.

Однак вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді при розгляді клопотання.

Крім того, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власників і працівників вказаного товариства.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Олден», за викладених у клопотанні прокурора обставин, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи зазначеного товариства потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

На думку колегії суддів, орган досудового розслідування в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді обмеження права власності ТОВ «Олден» здійснено в порушення вимог закону, а отже втручання в право на мирне володіння майном зазначеної юридичної особи здійснено без законних на те підстав.

Колегія суддів звертає увагу й на інші істотні порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону.

Так, у відповідності ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Необхідність розгляду клопотання про арешт майна у відсутності власника майна завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.

Відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна, в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно, може сховати, знищити, пошкодити, відчужити майно.

У будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.

Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення ТОВ «Олден», жодним чином не мотивувавши своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Олден» задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про накладення арешту на грошові кошти в розмірі 834 260 грн., які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Олден».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3