ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2139/22 Справа № 227/1656/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2022 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000338 стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Красноярське Донецької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю:

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2022 року в задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 , погоджене прокурором ОСОБА_9 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк 60 днів до 02 лютого 2022 року з покладено обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України (надалі КПК).

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, що підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім цього, вважав встановленими та доведеними органом досудового розслідування існування ризиків передбачених п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчий суддя при встановленні ризику переховування зважав на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК є тяжким злочином у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речових, а тому, розуміючи можливість застосування суворого покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування, слідчого судді та/або суду.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що враховуючи особу підозрюваного, який є наркозалежним та збував наркотичні засоби, в тому числі й для отримання їх для власного вживання, ризик того, що ОСОБА_6 може продовжити вчиняти злочин є актуальним та доведеним.

Також слідчим суддею, з огляду на положення ст. 178 КПК враховано особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання де проживає разом з батьками, є особою з інвалідністю 3 групи, має джерело фінансування у виді соціальних виплат.

За таких обставин слідчий суддя вважав, що запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде цілком достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити у повному обсязі та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що слідчим суддею неналежним чином враховано, що ОСОБА_6 не одружений, дітей не має, не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, тобто може в будь-який час змінити місце мешкання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, а тому розуміючи можливість застосування до нього суворого покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення у стані наркотичного сп`яніння, що вказує на те, що останній, з метою отримання доступу до наркотичних засобів може продовжити займатись збутом психотропних речовин або наркотичних засобів, а тому ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК є повністю підтвердженим.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність, просили відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Як слідує з оскарженої ухвали, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри, підтверджуються матеріалами справи, а ухвала слідчого судді в цій частині не оскаржується прокурором в апеляційній скарзі, а також сторона захисту не подавала апеляційну скаргу з підстав необґрунтованості вказаних висновків слідчого судді.

Слідчий суддя також дійшов висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та продовжити вчинення кримінального правопорушення в якому він підозрюється.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, про який просить сторона обвинувачення, слідчий суддя врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу і вважав, що прокурором не доведено в судовому засіданні, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти доведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, вважає обґрунтованими вищезазначені висновки слідчого судді, а рішення слідчого судді про відмову в застосуванні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним, обґрунтованим та достатньо мотивованим з огляду на таке.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 132 КПК України).

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до клопотання слідчого метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання ризикам, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як слідує з апеляційної скарги прокурора, він наводить доводи про існування ризиків, які були вже встановлені слідчим суддею та не наводить жодних нових об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому такі доводи апеляційної скарги прокурора є суто формальними та зводяться до власної переоцінки фактичних обставин справи та вищевикладених висновків слідчого судді.

Посилаючись на тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, прокурор просить застосувати стосовно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, водночас тільки тяжкість злочину, не може бути достатньою підставою для застосування виключного запобіжного заходу.

Прокурор посилається в апеляційній скарзі на високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, проте не наводить конкретних аргументів, які саме обставини цього кримінального провадження свідчать про такий високий ступінь суспільної небезпеки.

Більше того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор зазначив, що з моменту обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту 02 грудня 2022 року, останній не порушував його умови, цілодобово знаходиться за місцем свого проживання про що свідчать матеріали перевірки. Вказана обставина, в свою чергу, підтверджує той факт, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у повному обсязі може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 177 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Враховуючи положення ст. 178 КПК України, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має місце реєстрації та місце проживання та доходить висновку про законність рішення слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.

Керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2022 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 підозрюваного за ч. 2 ст. 307, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13