ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

22 лютого 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 (єдиний унікальний номер справи 522/6374/21),-

встановив:

14.02.2023 року захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження обвинуваченням ОСОБА_5 (єдиний унікальний номер справи 522/6374/21).

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав подану ним заяву та просив її задовольнити з підстав, що викладені у заяві.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаної заяви захисника, вважав її необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Обвинувачений будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився.

Суддею ОСОБА_6 суду подано заяву, в якій суддя зазначає, що не має можливості прибути у судове засіданні та будь-яких пояснень надавати не бажає.

Заслухавши заявника та прокурора, дослідивши доводи заяви про відвід, оцінивши на предмет обґрунтованості доводи заявленого судді ОСОБА_6 відводу, суд приходить висновку про таке.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження; заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду; відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, тому суд також застосовує практику ЄСПЛ як джерело права.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Під час розгляду заяви сторони захисту про відвід судді ОСОБА_6 , судом не встановлено існування будь-яких сумнівів в об`єктивності судді та його неупередженості, що було б підставою для його відводу на підставі положень кримінального процесуального закону, які регламентують підстави для відводу судді. Таких доказів особою, яка заявила відвід судді ОСОБА_6 , суду не надано. Отже відсутні підстави вважати, що побоювання заявника в неупередженості судді ОСОБА_6 , та його необ`єктивності, є об`єктивно виправданими.

Навпаки, судовим розглядом заяви про відвід судді, встановлено, що побоювання сторони захисту у недостатній неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_6 зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, прийнятими головуючим суддею, а також невірним, за переконанням сторони захисту, послідовністю і порядком вчиненням процесуальних дій головуючим суддею під час здійснення судового провадження.

За встановлених в судовому засіданні підстав заявлення відводу судді ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне зазначити, що кримінальне процесуальне законодавство не наділяє суд першої інстанції повноваженнями здійснювати перевірку та оцінку процесуального порядку розгляду кримінальних проваджень, а інші обставини, які б викликали сумнів в упередженості судді ОСОБА_6 , заявником не наведені. Суд також наголошує та звертає увагу сторони захисту, що саме головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, послідовністю вчинення процесуальних дій (ст.321 КПК України), а в разі незгоди з процесуальними рішеннями суду, який розглядає справу, сторона захисту вправі оскаржити такі рішення в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, а не заявляти про недовіру суду, оскільки такі підстави для відводу виглядають як зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження. При цьому, слід також нагадати захиснику, яким заявлено відвід, що Правила адвокатської етики містять пряму заборону захиснику вчиняти дії, спрямовані на невиправдане затягування судового розгляду.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність підстав, визначених ст.ст.75, 76 КПК України для задоволення відводу судді ОСОБА_6 , суд визнає доводи захисника, викладені у заяві про відвід необґрунтованими та безпідставними, які не свідчать про можливу упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 370 372, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження обвинуваченням ОСОБА_5 (єдиний унікальний номер справи 522/6374/21) відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 22 лютого 2023 року об 11:30 год. в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/6374/21

Номер провадження № 1-кс/522/1017/23

Головуючий суддя ОСОБА_1