КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/4189/2022 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000717 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжий захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26 листопала 2022 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000717.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000 (двісті вісім тисяч) грн., зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, в разі внесення застави, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначено в межах строку досудового розслідування, а саме до 26.11.2022 року включно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, заборонивши йому з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 на визначений законом строк, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду із покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою.

Апелянт вказує на те, що слідчий суддя зробив висновок про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та про те, що прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Однак, під час судового розгляду слідчий суддя не врахувала, що у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717 від 29.07.2022 ОСОБА_7 30.09.2022 року вручено повідомлення про підозру, згідно якого останній підозрюється у:

вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 322 КК України, тобто у організації незаконною переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, за попередньою групою осіб, вчинені з корисливих мотивів.

вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 322 КК України, тобто незакінченому замаху на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчиненому повторно, за попередньою групою осіб, з корисливих мотивів.

Проте стаття 322 Кримінального кодексу України взагалі не містить третьої частини та передбачає відповідальність за незаконну організацію або утримання місць для вживання з метою одурманювання лікарських та інших засобів, що не є наркотичними або психотронними чи їх аналогами, а також надання приміщень з такою метою.

Натомість, жодних обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого неіснуючою нормою «ч. 3 ст. 322 КК України» і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, в порушення п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання не містить.

За таких обставин оголошену підозру ОСОБА_7 не можна вважати обґрунтованою.

Разом з тим, відповідальність за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, за попередньою групою осіб, вчиненні з корисливих мотивів, передбачено ч. 3 ст. 332 КК України.

Проте, а ні клопотання про застосування запобіжного заходу, а ні оскаржувана ухвала так само не містять посилання на жодні діяння, які б охоплювались диспозицією статті 332 Кримінального кодексу України.

До клопотання про застосування запобіжного заходу, серед іншого, додано копії протоколів свідків, при цьому, слідчий суддя не звернув увагу, що жоден свідок не підтвердив обставин, які лягли в основу оголошеної підозри ОСОБА_7 .

Слідчим суддею не оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу.

Клопотання слідчого не містить будь-яких обґрунтувань недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та прокурором під час судового розгляду такі обставини не наведені, а посилання на наявність обґрунтованої підозри не може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки цей запобіжний захід є винятковим.

Також апелянт зазначає, що встановлений слідчим суддею розмір застави є максимально можливим за законом та є надмірним для ОСОБА_7 . У даній справі слідчий суддя не врахувала, що ОСОБА_7 працює на посаді старшого стрільця та отримує мінімальне грошове забезпечення, має вкрай поганий стан здоров`я, що потребує додаткових грошових витрат, має на утриманні дитину та матір похилого віку з інвалідністю, а тому визначений розмір застави є для нього надмірним.

Підозрюваний в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, прокурор та захисник не заперечували щодо проведення судового розгляду у відсутність підозрюваного, у зв`язку з тим, що останній перебуває на військовій службі, з урахуванням думки прокурора та захисника, положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення судового розгляду у відсутність підозрюваного.

В даному випадку апеляційний суд приймає до уваги також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, дослідивши матеріали за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 29.07.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

На усій території України з 24.02.2022 до даного часу під час дії воєнного стану та проведення загальної мобілізації діє заборона на виїзд за межі державного кордону України військовозобов`язаних чоловіків громадян України призовного віку за винятком окремих категорій. При цьому на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладено організацію підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу.

Разом з тим, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на посаді старшого стрільця роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи достовірно обізнаним про дію воєнного стану та проведення загальної мобілізації в Україні при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усуненням перешкод в цьому для військовозобов`язаних чоловіків громадян України призовного віку за грошову винагороду.

При цьому з метою маскування своїх злочинних дій, не викриття їх протиправної діяльності правоохоронним органом ними детально розподілено функції і ролі у злочині.

Відповідно до розробленого злочинного плану ОСОБА_10 повинен був підшуковувати військовозобов`язаних громадян України призовного віку, які бажали за грошову винагороду виїхати за межі державного кордону України, роз`яснювати їм умови, порядок та вартість такої послуги і у випадку згоди отримувати від бажаючої виїхати особи необхідні документи для отримання дозволу на виїзд, які в подальшому передати ОСОБА_7 , а також отримувати грошові кошти, надсилати на мобільний телефон фотокопію розпорядження Черкаської обласної військової адміністрації, яке надає особі дозвіл на виїзд за межі території України.

В свою чергу ОСОБА_7 відповідно до своєї ролі у злочині також здійснював пошук військовозобов`язаних громадян України призовного віку, які бажали за грошову винагороду виїхати за межі державного кордону України, роз`яснював їм умови, порядок та вартість такої послуги, отримував від ОСОБА_10 документи, готував необхідні документи та через свої зв`язки забезпечував включення особи до відповідного розпорядження Черкаської обласної військової адміністрації. Вартість такої послуги була визначена в розмірі 1500 доларів США з особи, яка бажала отримати дозвіл на виїзд за межі України, які ОСОБА_7 та ОСОБА_10 розподіляли між собою відповідно до попередньо досягнутої злочинної домовленості.

27.07.2022, приблизно о 12.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 запропонував військовозобов`язаному громадянину України призовного віку ОСОБА_11 , який бажав виїхати за межі України оформити останнього волонтером, який матиме дозвіл на такий виїзд, при обов`язковій умові сплати йому грошової винагороди у розмірі 1500 доларів США. При цьому ОСОБА_7 наголосив, що особа буде внесена до системи «Шлях» та зможе перетинати пункти прикордонного пропуску на виїзд/в`їзд, однак фактично ніякої гуманітарної допомоги привозити із-за кордону не потрібно та взагалі особа може виїхавши з України залишитись за кордоном і подати документи на отримання статусу біженця.

Приблизно в 20 числах серпня 2022 року на мобільний телефон ОСОБА_7 НОМЕР_4 зі свого номеру НОМЕР_1 зателефонував військовозобов`язаний громадянин України призовного віку ОСОБА_12 та повідомив, що від спільного знайомого дізнався про те, що можливо отримати дозвіл на виїзд з території України. На це ОСОБА_7 запитав чи відомий йому порядок та умови отримання такого дозволу і коли почув ствердну відповідь запропонував зустрітись особисто для обговорення деталей, попередньо домовившись по телефону.

29.08.2022 в ранковий час ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_7 щодо зустрічі і останній запропонував під`їхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розмови, однак маскуючи свої протиправні дії, попередив, що від його імені на зустріч прийде спілкуватися довірена особа, яка обізнана з усіма деталями.

В свою чергу ОСОБА_12 відразу під`їхав до визначеного місця зустрічі за адресою: АДРЕСА_2 про що по телефону повідомив ОСОБА_7 , який попросив почекати.

Оскільки до ОСОБА_12 ніхто не підходив, то він повторно зателефонував ОСОБА_7 і повідомив про своє очікування.

Відразу після вказаної розмови на мобільний телефон ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_10 з номеру телефону НОМЕР_2 та аналогічно попросив його трохи ще зачекати.

В той же день, приблизно через 20 хвилин після зазначеної розмови ОСОБА_12 повторно зателефонував ОСОБА_10 та попросив підійти до паркувального майданчику транспортних засобів магазину «Карпати», розташованому неподалік за адресою: м. Черкаси, вул. Хоменка, 18.

Зустрівшись у вказаному місці ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_7 запитав у ОСОБА_12 чи відомі останньому умови при яких можливе отримання дозволу на виїзд за межі України. Отримавши ствердну відповідь ОСОБА_10 запитав чи планує повертатися назад в Україну ОСОБА_12 , на що той сказав, що ще не знає.

Після цього ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_12 внесуть в відповідну базу як волонтера та останньому буде дозволено виїзд за межі державного кордону строком на 14 днів, після чого йому необхідно повернутися в Україну, а в подальшому термін виїзду за межі держави становитиме 90 днів. Також ОСОБА_10 вказав, що гуманітарну допомогу привозити фактично не потрібно та для початку процедури оформлення документів необхідно надати йому паспорт громадянина України для виїзду за кордон і інші документи, натякаючи на отримання грошової винагороди в розмірі 1500 доларів США, тобто завуальовано висловивши вимогу передачі йому грошових коштів. Наостанок ОСОБА_10 зазначив, щоб ОСОБА_12 зателефонував йому у випадку готовності передати документи та кошти.

Відразу після проведеної зустрічі, ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_7 на що останній підтвердив про те, що у випадку готовності передати обумовлене під час спілкування з ОСОБА_10 , йому необхідно зателефонувати тому та особисто домовитись про зустріч.

31.08.2022 приблизно о 12.10-12.15 год. ОСОБА_12 зі свого номеру телефону НОМЕР_1 зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_2 ОСОБА_10 та повідомив про свою готовність зустрітися і передати обумовлене раніше, на що останній сказав, що перетелефонує протягом 20 хв.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_10 не передзвонив у встановлений ним же час, в той же день, приблизно о 13.00 год., ОСОБА_12 повторно зателефонував та повідомив про своє очікування, на що отримав вказівку прямувати до базару, розташованому в центральній частині м. Черкаси.

Після цього ОСОБА_12 направився у визначене для зустрічі місце та по прибуттю повідомив про це ОСОБА_10 по телефону. Останній вказав що готовий побачитись на паркувальному майданчику магазину « Карпати », де вони зустрічались минулого разу.

31.08.2022, приблизно о 13.15-13.30 год., ОСОБА_12 прибув до вказаного магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрівся з ОСОБА_10 . Останній, діючи на виконання спільного злочинного умислу з ОСОБА_7 , з метою маскування своїх протиправних дій запросив ОСОБА_12 зайти в двір житлового будинку.

Перебуваючи у дворі за вищевказаною адресою, ОСОБА_10 став розпитувати ОСОБА_12 яким чином той дізнався про те, що ОСОБА_7 має можливість оформити дозвіл на виїзд за межі території України та звідки взяв його номер мобільного телефону. Отримавши від ОСОБА_12 відповіді на свої запитання, ОСОБА_10 відійшов неподалік та по телефону став перевіряти отриману інформацію.

Після цього ОСОБА_10 повернувся до ОСОБА_12 та запросив останнього пройти вглиб подвір`я на що той погодився.

Рухаючись всередину подвір`я житлового будинку ОСОБА_10 , застосовуючи засоби маскування та перевіряючи відсутність поблизу співробітників правоохоронного органу, взяв з рук ОСОБА_12 файл з документами. Розуміючи, що саме повинно знаходитись всередині та намагаючись щоб його дії по перевірці наявності грошових коштів були непомічені іншими особами, ОСОБА_10 прощупав вміст отриманого від ОСОБА_12 файлу і намацав рукою серед документів грошові кошти.

В подальшому ОСОБА_14 знову запитав чи планує ОСОБА_12 після отримання дозволу на виїзд за кордон повертатися на територію України. На що ОСОБА_12 сказав, що не готовий відповісти. На це ОСОБА_10 зазначив, що у випадку виїзду на постійне проживання за межі України готуватимуться інші документи та це коштуватиме трохи дорожче, вказавши, що кінцеву суму назвати на місці не може.

В ході зустрічі ОСОБА_10 сказав, що за кілька днів будуть готові документи про що він повідомить додатково, вказавши, що ОСОБА_12 необхідно надіслати конкретний прикордонний пункт пропуску через який він планує покинути Україну, пояснивши, що вказані відомості необхідні для оформлення дозволу на виїзд.

На завершення зустрічі ОСОБА_10 розуміючи, що за його діями можливо спостерігають сторонні особи та фіксують їх, запитав яка сума коштів знаходиться в файлі з документами на що отримав відповідь, що 1500 доларів СІЛА як і було раніше обумовлено.

Після проведення зустрічі ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_7 , однак останній спочатку не відповідав, а коли взяв слухавку сказав, що йому обставини зустрічі з ОСОБА_10 відомі та документи, які надають дозвіл на виїзд за межі державного кордону України будуть оформлені протягом 3-4 днів.

В той же день ввечері ОСОБА_12 в мобільному додатку Viber переслав ОСОБА_10 посилання про обраний ним пункт перетину державного кордону України.

В подальшому ОСОБА_10 отримані персональні документи від ОСОБА_12 , а саме паспорт громадянина України і паспорт громадянина України для виїзду за кордон та обумовлену частину коштів передав ОСОБА_7 .

В свою чергу, ОСОБА_7 на виконання спільного злочинного умислу з ОСОБА_10 , отримавши документи ОСОБА_12 , використовуючи свої зв`язки, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинахпротиправно домігся включення останнього в перелік осіб, яким дозволено виїзд за межі державного кордону України.

05.09.2022 начальником Черкаської обласної військової адміністрації ОСОБА_15 підписано розпорядження № 333 про рішення щодо виїзду за межі України, де в перелік осіб, яким дозволено виїзд за межі України з метою перевезення гуманітарної допомоги і медичних вантажів автомобільними транспортними засобами протиправно включено ОСОБА_12 з встановленням дозволу терміну виїзду 06.09.2022-19.09.2022.

06.09.2022 приблизно о 22.00 год. ОСОБА_10 , діючи відповідно до узгодженого раніше з ОСОБА_7 злочинного плану за допомогою мобільного додатку Viber надіслав на номер мобільного телефону ОСОБА_12 скановане розпорядження Черкаської обласної військової адміністрації з частковим переліком осіб, яким надано дозвіл на виїзд за межі держави України з зазначенням ОСОБА_12 як особу, яка отримала такий дозвіл. Після цього ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_12 та повідомив, що останній може безперешкодно перетинати державний кордон України пред`явивши на обраному прикордонному пункті перетину скановане розпорядження, вказавши що дана інформація також внесена в систему «Шлях».

07.09.2022 приблизно о 12.30 год. ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_7 та останній в ході розмови підтвердив можливість перетину державного кордону України за отриманим сканованим розпорядженням Черкаської обласної військової адміністрації № 333 від 05.09.2022, наголосивши, що гуманітарну допомогу з-за кордону привозити не потрібно.

Крім того ОСОБА_7 вказав, що у випадку появи військовозобов`язаних громадян України чоловічої статі призовного віку, які бажають також оформити дозвіл на виїзд за межі території України можливо знову звернутися до нього.

13.09.2022 приблизно о 19.00 год. ОСОБА_12 прибув до пункту пропуску через державний кордон України на кордоні з Польщею « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташований у Львівській області Мостиському районі.

В той же день, приблизно о 20.30 год., під час дії воєнного стану та проведення загальної мобілізації військовозобов`язаний громадянин України призовного віку ОСОБА_12 пред`явивши скановане розпорядження Черкаської обласної військової адміністрації № 333 від 05.09.2022 та свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 безперешкодно перетнув межі державного кордону України, вказавши співробітнику Державної прикордонної служби України отримані від ОСОБА_7 та ОСОБА_10 поради і вказівки, а саме, що направляється до Республіки Польща з метою збору гуманітарної допомоги та медичних препаратів.

14.09.2022 приблизно о 01.00 год., ОСОБА_12 повернувся на територію України через вищевказаний прикордонний пункт пропуску громадян.

Тобто, 31.08.2022 ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою спільно з ОСОБА_10 , отримали від ОСОБА_12 грошові кошти в розмірі 1500 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на дату вчинення злочину складає 54852 грн. 90 коп. після чого усунули перешкоди у його безперешкодному виїзді за межі України, шляхом забезпечення його протиправного внесення даних до розпорядження Черкаської обласної військової адміністрації № 333 від 05.09.2022 про рішення щодо виїзду за межі України в якості водія, що здійснює перевезення для потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, надавши при цьому відповідні поради та вказівки яким чином вести себе на пункті пропуску через державний кордон України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 , діючи спільно з ОСОБА_7 щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усуненням перешкод в цьому для військовозобов`язаних чоловіків громадян України призовного віку за грошову винагороду, діючи відповідно до розробленого злочинного плану 29.09.2022 приблизно о 11 год. 26 хв. перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, повторно домовився з ОСОБА_12 про зустріч для отримання копій документів військовозобов`язаного чоловіка, громадянина України призовного віку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та грошових коштів в розмірі 1500 доларів США, як оплату за оформлення документів, які дають право на виїзд за межі України військовозобов`язаного чоловіка, громадян України призовного віку.

Цього ж дня, приблизно о 12 год.20 хв. ОСОБА_10 прибув за адресою: м. Черкаси бульвар Шевченка, 320, де під час зустрічі з ОСОБА_12 , неподалік супермаркету «Моllі» отримав від останнього заздалегідь обумовлені копію паспорту громадянина України, копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон, видані на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та грошові кошти в розмірі 1500 доларів США, як оплату за оформлення документів, які дають право на виїзд за межі України військовозобов`язаного чоловіка, громадянина України призовного віку.

Після цього, ОСОБА_10 , переконавшись, що ОСОБА_12 надав йому, як копію паспорту громадянина України, копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон, видані на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 так і грошові кошти в розмірі 1500 доларів США, як оплату за оформлення дозволу на його виїзд за межі території України, самостійно направився до ресторану «Східний двір», що за адресою: місто Черкаси, вул. Верхня Горова 145, де зустрівся з ОСОБА_7 , якому передав частину грошових коштів в розмірі 1400 доларів США, які були ним отримані від ОСОБА_12 , як оплата за оформлення документів, які дають право на виїзд за межі України військовозобов`язаного чоловіка, громадянина України призовного віку на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а решту, тобто 100 доларів США, залишив собі.

Після цього, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_7 направились до ІНФОРМАЦІЯ_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де і були затримані працівниками поліції.

Тобто, 29.09.2022 ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою спільно з ОСОБА_7 , повторно отримав від ОСОБА_12 грошові кошти в розмірі 1500 доларів США, як оплату за усунення перешкод у безперешкодному виїзді за межі України військовозобов`язаного чоловіка, громадянина України призовного віку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 шляхом забезпечення протиправного внесення його даних до розпорядження Черкаської обласної військової адміністрації про рішення щодо виїзду за межі України в якості водія, що здійснює перевезення для потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, проте з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

29.09.2022 в 16 год. 11 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

30.09.2022 о 03 год. 32 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

30.09.2022 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_17 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000717.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, з посиланням на докази, що її підтверджують. А також на те, що на даний час існують сукупність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років з конфіскацією майна. Повідомлення про підозру повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, та підозрюваний ОСОБА_7 будучи раніше засудженим у 2022 року до 4 років позбавлення волі, при чому звільнений на підставі ст. 75 КК України з виправдувальним терміном 2 роки, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України;

- у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинених правопорушень, для уникнення покарання за скоєння тяжких злочинів підозрюваний може самостійно, або за допомогою інших учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування. Також існує ризик іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, який може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування. Окрім цього, перебуваючи на волі підозрюваний зможе попередити інших учасників злочинів, які наразі не встановлені органом досудового розслідування, надавши їм відповідні настанови та поради, щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочинах, таким чином перешкоджати провадженню іншим чином;

- перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами;

- матеріалами досудового розслідування ОСОБА_7 здійснював протиправні дії протягом тривалого часу, є обґрунтовані підстави вважати, що залишаючись на волі, він у подальшому може продовжити свою злочинну діяльність.

Крім цього, ОСОБА_7 раніше вже був засуджений, у тому числі за злочини проти власності, зокрема останній раз у 2022 році, при цьому під час дії іспитового строку визначеного вироком суду, продовжив вчиняти тяжкі кримінальні правопорушення. Наявність нових ризиків обґрунтовується запровадженням відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану в Україні.

Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в вищезазначених матеріалах кримінального провадження, а також інших належних та допустимих доказах, зібраних у ході досудового розслідування кримінального провадження.

З урахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є всі підстави вважати, що застава у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

30 вересня 2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання старшого слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжий захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26 листопала 2022 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000717.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000 (двісті вісім тисяч) грн., зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, в разі внесення застави, які визначені даною ухвалою. Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначено в межах строку досудового розслідування, а саме до 26.11.2022 року включно.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Зокрема, такими доказами є: протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 29.07.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 17.08.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 01.08.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 02.08.2022; лист УСБУ в Черкаській області від 05.09.2022 вих. 5/1/1608; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 05.09.2022; протокол огляду та ідентифікації грошових коштів від 31.08.2022; протокол огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу і грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 31.08.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 01.09.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 01.09.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 07.09.2022; розпорядження Черкаської обласної військової адміністрації № 333 від 05.09.2022 «Про рішення щодо виїзду за межі України» та переліком водіїв, яким дозволено виїзд за межі України з метою перевезення для потреб Збройних сил України, інших утворених відповідно до Законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами;рапортом УСБУ у Черкаській області від 01.08.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 12.09.2022; протокол про результати контролю за вчиненням злочину № 5/1/1903т; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контроль особи: ОСОБА_7 , № 5/1/1905т від 31.08.2022; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контроль особи: ОСОБА_7 , № 5/1/1906т від 31.08.2022; протокол огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу і грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 29.09.2022; протокол огляду та ідентифікації грошових коштів від 29.09.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 29.09.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_22 від 29.09.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_23 від 29.09.2022; протокол затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, та особистим обшуком останнього, під час проведення якого були виявлені та вилучені ідентифіковані грошові кошти; інші матеріали кримінального провадження та речові докази у своїй сукупності.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "IlgarMammadovv. Azerbaijanп. 88", "Erdagozv. Turkeyп. 51", "Cebotariv. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, колегія суддів вважає передчасними.

Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтів на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказами з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід, враховуючи, що в противагу вказаним ризикам сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували вказані ризики.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та відомості про його особу, в їх сукупності.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_24 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Таке обмеження права ОСОБА_24 ,на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для обрання такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

При цьому, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, тобто обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України. Однак з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України визначив підозрюваному розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою.

Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тому такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено, а також не встановлено колегією суддів під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Однак знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду, що у врученому повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 30.09.2022 року, зазначається в деяких місцях про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 322, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 322 КК України. Проте дану обставину колегія суддів вважає опискою допущеною органом досудового розслідування під час складання повідомлення про підозру останньому, яка може бути усунення під час проведення досудового розслідування.

Зі змісту повідомлення про підозру повідомленої ОСОБА_7 30.09.2022 року, вбачається саме повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України з викладенням обставин та кваліфікації дій саме ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183,184, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4