Справа № 579/71/22
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2023 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Таганча Канівського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, має 3-х неповнолітніх дітей, раніше судимого 17.06.2022 року вироком Кролевецького районного суду Сумської області за ч.1 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт, призначене покарання відбув повністю,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2021 близько 10 години ОСОБА_4 , викрав у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Sigma» модель «X-treme PQ36», та після цього вирішив його здати до ломбарду як власне майно, щоб отримати кредит.

Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день, 09.11.2021 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 прийшов до ломбардного відділення №6 ПТ «Ломбард «9999» Сіренко Ю.С. і компанія», основним видом діяльності якого є кредитування, розташованого за адресою АДРЕСА_3 та маючи при собі раніше викрадений ним мобільний телефон марки «Sigma» модель «X-treme PQ36», що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_4 , та достовірно знаючи, що вказане майно не є його особистою приватною власністю, з метою отримання кредиту під заставу мобільного телефону марки «Зідта Х-ІгетеРр36», звернувся до кредитора ломбардного відділення №6 ПТ «Ломбард «9999» Сіренко Ю.С. і компанія» за адресою м. Кролевець Конотопського району Сумської області по вул. Лесі Українки, 9.

Перед отримання кредиту ОСОБА_4 ознайомився із усіма пунктами договору фінансового кредиту та застави №00621555 від 09.11.2021 та правилами надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту, являючись позичальником (заставодавдем) за умовами договору, та розуміючи, що відповідно до договору №00621555 від 09.11.2021 сторонами є кредитодавець (заставодержатель) ломбардне відділення №6 ПТ «Ломбард «9999» Сіренко Ю.С. і компанія», а позичальник ОСОБА_4 , який надав паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Канівським МВ ГУМВС України в Черкаській області, виданий 24.12.2009, предметами застави є мобільний телефон марки «Sigma» модель «X-treme PQ36», та позичальник згідно договору гарантує, що він є власником предмету застави та повноважений розпоряджатись ним, що предмет застави не заставлений за іншими договорами, будь-яким чином не обтяжений та не є об`єктом спору, сума договору складає 1400 грн.

Своїм підписом ОСОБА_4 засвідчив фактичне укладення договору №00621555 від 09.11.2021, тим самим з метою отримання кредиту заявив ломбардному відділенню №6 ПТ «Ломбард «9999» ОСОБА_7 і компанія», що мобільний телефон марки «Sigma» модель «X-treme PQ36», належить йому на праві власності, є його особистою приватною власністю, тим самим надав завідомо неправдиву інформацію кредитору ломбардного відділення №6 ПТ «Ломбард «9999» Сіренко Ю.С. і компанія», та таким чином в цей день отримав кредит на суму 1400 гривень.

Таким чином своїми умисними діями, які виразилися в наданні завідомо неправдивої інформації іншому кредитору з метою одержання кредиту, у разі відсутності ознак кримінального правопорушення проти власності, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 222 КК України (шахрайство з фінансовими установами).

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище. Пояснив, що не працевлаштований офіційно, має на утриманні трьох дітей.

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх учасників судового розгляду вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення та розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість, матеріалами, що підтверджують судові витрати та наявність речових доказів по справі. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає, що факт скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_4 доказаний повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.222 КК України, оскільки він скоїв надання завідомо неправдивої інформації іншому кредитору з метою одержання кредиту, у разі відсутності ознак кримінального правопорушення проти власності, тобто, шахрайство з фінансовими установами.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Згідно з ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Суд враховує, що ОСОБА_4 не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий за скоєння злочину проти власності, за місцем проживання характеризується задовільно.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позицію прокурора, який просив призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.222 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн, клопотання обвинуваченого, який просив суворо не карати, не призначати покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, а також положення диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді штрафу з застосуванням положень ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті КК України, розмір якого на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 1 статті 222 КК України.

Суд вважає за необхідне запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 91, 369-371, 381, 382, 373, 374-376, 392, 395, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.222 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 12750 грн (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю злочинів врахувати відбуте ОСОБА_4 повністю покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 17.06.2022 року за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт, та у відповідності до ч.3 ст.72 КК України покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження 579/71/22.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1