Справа № 946/2216/23
Провадження № 1-кс/946/704/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника адвоката ОСОБА_3 , дізнавача - ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 000069, -

В С Т А Н О В И В:

28.03.2023 року адвокат ОСОБА_3 інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою, якою просить скасувати постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 22.03.2023 року по кримінальному провадженню №000069, про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування вимог скарги зазначає, що наступне в провадженні СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000069 від 22.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. 17.03.2023 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області прийнято ухвалу по справі №946/1872/23, якою зобов`язано уповноважених осіб Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеської області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення 10.03.2023. 20.03.2023 ОСОБА_6 надав в сектору дізнання Ізмаїльського РВП клопотання, яким просив: допросити в якості потерпілого ОСОБА_6 за участю його адвоката ОСОБА_3 по обставинам, які він вказав в своєї заяві від 10.03.2023 р.; провести огляд місця події по місту скоєння 10.03.2023 р. кримінальної провини за участю потерпілою стороною ОСОБА_6 і його адвоката; провести слідчий експеримент за участю ОСОБА_6 з метою перевірки обставин скоєння відносно нього 10.03.2023 р. кримінального проступку; по ходу допиту правопорушника ОСОБА_7 поставити їй окреме питання : - Чи давала вона особисто завдання заварити ворота гаражу, чи таке особисто завдання давала інша особа, якщо інша, то хто конкретно надавав цю вказівку ? 21.03.2023 уповноважена особа Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеської області внесла відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення 10.03.2023. 22.03.2023 старший дізнавач ОСОБА_8 у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні № 000069 відмовив, а також відмовив в задоволенні постанови по наданому клопотанні від 20.03.2023. Вважає, що постанова дізнавача ОСОБА_8 від 22.03.2023 суперечать діючому законодавству, а в результаті самоуправних дії ОСОБА_9 йому завдана матеріальна шкода.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав скаргу, просив її задовольнити, зазначив, що ОСОБА_6 до 05.08.1992 р. на згодою користувача земельної ділянки ОСОБА_10 за адресом АДРЕСА_1 на підставі договору побудував гараж з своїх будівельних матеріалів, встановив металеві ворота, але через деякий час користувач землі помер. Отже, ОСОБА_10 і ОСОБА_6 виконали договір в усної формі, договорі є законним і дійсним. Договір підтверджує внесення грошових коштів в будівництво споруди при житловому будинку, що визначає можливість отримання ОСОБА_6 компенсації на проведені витрати. Крім того, в провадженні судів різних інстанція перебувають судові справи, де предметом спору є об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а стороною проваджень є ОСОБА_6 . Вказане дає підстави вважати ОСОБА_6 особою, якій, відповідно до ст. 55 КПК України, завдано кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення до провадження як потерпілого.

Заявник в судовому засіданні просив скаргу задовольнити, зазначивши, що ОСОБА_6 не є власником, однак він є законним володільцем. Вхід з боку вулиці, користується ним вже більше 30 років, у гаражі знаходяться його речі. Є судові справи стосовно гаражу. Гараж будував ОСОБА_6 зі своїх будівельних матеріалів.

Дізнавач в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначив, що постанова винесена на законних підставах та скасуванню не підлягає.

Прокурор у судове засідання зазначив, що постанова дізнавача є законною, а скарга не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення скаржника, слідчого та прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість поданої скарги та наявність підстав для скасування оскарженої постанови про відмову залучення в якості потерпілого, з огляду наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні СВ Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000069 від 22.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 України.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2023 по справі №946/1872/23 зобов`язано уповноважених осіб Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеської області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення 10.03.2023.

20.03.2023 ОСОБА_6 надав в сектору дізнання Ізмаїльського РВП клопотання про здійснення слідчих дій.

21.03.2023 уповноваженою особою Ізмаїльського ГУНП в Одеської області внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення 10.03.2023.

22.03.2023 старшим дізнавачем ОСОБА_4 відмовлено у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні № 000069, а також відмовлено у задоволенні постанови по наданому клопотанню від 20.03.2023.

Положення статті 2 КПК України визначають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з п.8 ч.1 ст.40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається із оскарженої постанови, вона була прийнята у зв`язку із тим, що із матеріалів кримінального провадження вбачається, що з матеріалів кримінального провадження встановлено, що заявником не надано документів, які би підтверджували факт завдання йому моральної, фізичної або майнової шкоди, та предмет спору належить іншій особі, а не заявнику.

Істотним для вирішення питання про визнання особи потерпілим є саме факт завдання певній особі шкоди певним кримінальним правопорушенням. А як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 до 05.08.1992 р. за згодою користувача земельної ділянки ОСОБА_10 за адресом АДРЕСА_1 на підставі договору побудував гараж з своїх будівельних матеріалів, встановив металеві ворота, але через деякий час користувач землі помер. Отже, ОСОБА_10 і ОСОБА_6 виконали договір в усної формі, договорі є законним і дійсним. Договір підтверджує внесення грошових коштів в будівництво споруди при житловому будинку, що визначає можливість отримання ОСОБА_6 компенсації на проведені витрати. Крім того, в провадженні судів різних інстанція перебувають судові справи, де предметом спору є об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а стороною проваджень є ОСОБА_6 . Вказане дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Отже, зроблений дізнавачем у постанові про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим висновок про те, що ОСОБА_6 по вказаному кримінальному провадженні не завдано матеріальної шкоди, є передчасним.

Відмовою у визнанні ОСОБА_6 потерпілим він позбавлений прав як учасник кримінального провадження на участь у збиранні та наданні доказів.

Вказаною відмовою у визнані ОСОБА_6 потерпілим порушено принцип верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 22.03.2023 року про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №000069.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №000069 задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №000069 від 22.03.2023 року.

Зобов`язати дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 розглянути заяву ОСОБА_6 від 20.03.2023 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 31.03.2021р. о 13:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1