Справа № 183/7092/22
№ 1-кп/183/1296/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000582 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 18.04.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

10 червня 2022 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився разом із ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , у якого в руці побачив мобільний телефон марки «Nokia G20 ТА-1336 DS 4/64», синього кольору у силіконовому чохлі, екран якого вкритий захисним склом, в якому знаходились дві сім-картки мобільного оператора «Vodafone». У вказаний час у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на заволодіння вказаним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою. З цією метою ОСОБА_5 попрохав у ОСОБА_6 вищевказаний мобільний телефон, щоб нібито здійснити дзвінок.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, 10 червня 2022 року приблизно о 17 годині 15 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Гетьманській, 20 м. Новомосковська Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , попрохав у останнього: мобільний телефон марки «Nokia G20 ТА-1336 DS 4/64» (imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ) синього кольору - вартістю 5099 гривень 15 копійок; екран якого вкритий захисним склом - вартістю 291 гривень; у силіконовому чохлі - вартістю 295 гривень 50 копійок, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Vodafone» вартістю 100 грн. (номер телефону НОМЕР_3 ) та сім-карта мобільного оператора «Vodafone» вартістю 100 грн. (номер телефону не встановлений), щоб нібито здійснити телефонний дзвінок. ОСОБА_5 заздалегідь розумів, що повертати вказаний мобільний телефон він не має наміру, тим самим ввів в оману ОСОБА_6 , який нічого не підозрюючи про протиправний намір ОСОБА_5 , передав останньому вищевказаний мобільний телефон для здійснення дзвінка.

Бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, розмовляючи по мобільному телефону, відійшов від ОСОБА_6 на значну відстань та побачивши, що останній поруч відсутній, тримаючи при собі мобільний телефон марки «Nokia G20 ТА-1336 DS 4/64» (imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ) синього кольору - вартістю 5099 гривень 15 копійок; екран якого вкритий захисним склом - вартістю 291 гривень; у силіконовому чохлі - вартістю 295 гривень 50 копійок, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Vodafone» вартістю 100 грн. (номер телефону НОМЕР_3 ) та сім-карта мобільного оператора «Vodafone» вартістю 100 грн. (номер телефону не встановлений), який належить потерпілому ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 5594 гривень 65 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. У скоєному щиро кається, шкодує, що вчинив злочин.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_5 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням доказів щодо виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також думку потерпілого, який у своїй заяві не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Крім того, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Разом із тим, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.
До того ж, суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є хоч і нетяжким, але злочином.

Судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення, а також, що завдана шкода потерпілому не відшкодована.
Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ст. ст. 69, 75 КК України, а саме нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України,оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Крім того, судом встановлено, що після постановлення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2022, за яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, останній вчинив інше кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком. Тому, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за правилами, передбаченими ст. 71 цього Кодексу, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 18.04.2022 до покарання, призначеного цим вироком.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 755,08 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 3565-3569 від 17.08.2022)

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 рокудо покарання, призначеного цим вироком, і визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки чотири місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 14 жовтня 2022 року.
Зарахувати у строк відбуття покарання тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з урахуванням вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року з 19 серпня 2021 року до 18 квітня 2022 року, та з 14 жовтня 2022 року до 16 листопада 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Речові докази:

- коробку з-під мобільного телефону «Nokia G20», яку надав потерпілий ОСОБА_6 , на якій представлено ІМЕІ телефону: imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , яка передана на зберігання до камери схову Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 ;

- договір фінансового кредиту № DNZ-96ю92612/0 від 10.06.2022 та CD-R диск VIDEX MAMBA 52*DATA700 MB/80 min (07041814), які вилучено під час огляду у ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 755 гривень 08 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1