КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 14.09.2022, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жуківці Жмеринського району, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, і призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України у виді 10 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна;

- за п.6 ч.2 ст.115 КК України у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 28.03.2021 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 , переслідуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме кольоровим ломом металу (міддю), шляхом вільного доступу зайшов на територію пункту прийому металобрухту ТОВ «Слівенгруп», розташованого за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Промислова, 41, де знаходився охоронник ОСОБА_8 , який виконував обов`язки по охороні вказаного об`єкту.

Перебуваючи на території вказаного пункту прийому металобрухту, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, здійснив напад на ОСОБА_8 , шляхом здійснення поштовху останнього та застосовуючи фізичний та психологічний вплив, шляхом висловлювання погроз нанесення тілесних ушкоджень та спричинення смерті, змусив ОСОБА_8 відчинити зачинений на замок металевий вагончик, у якому знаходився кольоровий лом металу (мідь).

Після цього, ОСОБА_8 , будучи під психологічним впливом та боячись за своє життя, не маючи можливості чинити опір ОСОБА_6 , за допомогою болгарки зрізав замок вказаного вагончику та відчинив вхідні двері.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , застосовуючи фізичне та психологічне насильство до ОСОБА_8 , погрожуючи останньому фізичною розправою, змусив його винести з указаного вагончика кольоровий лом металу (мідь), загальною вагою 237 кг. 700 гр., ринкова вартість якого за цінами ринку кольорових металів станом на 28.03.2021 становила 39101,65, та помістити вказане майно на ваги, які знаходились на території вказаного пункту прийому металобрухту.

Після цього, ОСОБА_9 , розуміючи, що ОСОБА_8 може повідомити власника та правоохоронні органи про вчинення ним розбійного нападу, вирішив вбити ОСОБА_8 .

Реалізуючи прямий умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_8 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_8 та бажаючи їх настання, з метою вбивства із застосуванням знайденого на території вказаного пункту предмету, зовні схожого на металеву арматуру, з метою заволодіння майном, що належить ТОВ «Слівенгруп», поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , дочекавшись моменту, коли останній повернувся до нього спиною та не міг чинити опір, напав на нього, при цьому тримаючи у своїй правій руці вказаний металевий предмет наніс ним йому один удар в область голови, від чого ОСОБА_8 , втративши рівновагу, впав на землю.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , тримаючи у правій руці вказаний металевий предмет, наніс йому не менше восьми ударів в область голови, внаслідок чого ОСОБА_8 втратив свідомість.

Після цього, ОСОБА_6 , вважаючи, що ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер, з метою приховання слідів злочину, заховав у невстановленому досудовим розслідуванням місці вказаний металевий предмет, яким наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 повернувся на місце події та виявив, що ОСОБА_8 живий та намагається піднятися, при цьому змінив положення тіла, сівши на землю та притулився спиною до вхідних дверей вказаного металевого вагончику.

Після цього, ОСОБА_6 , розуміючи той факт, що не вчинив достатніх дій, направлених на заподіяння смерті ОСОБА_8 , знайшов на купі металобрухту, що знаходилась на території указаного пункту металевий предмет круглої форми, яким наніс ОСОБА_8 не менше трьох ударів в область голови, від чого ОСОБА_8 знову втратив свідомість та впав на землю, після чого ОСОБА_6 помістив вказаний металевий предмет у мішок і знову наніс один удар ОСОБА_8 в область голови. Після цього, ОСОБА_6 , з метою відшукання транспортного засобу для транспортування викраденого майна та реалізації його шляхом продажу, з місця події зник, а ОСОБА_8 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер.

При експертизі трупа ОСОБА_8 виявлена відкрита черепно-мозкова травма, яка ускладнилася розвитком набряку тканини головного мозку, що є тяжким тілесним ушкодженням і безпосередньою причиною смерті потерпілого. Всього до тіла ОСОБА_8 було здійснено не менше ніж 14 прикладань сили.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що злочин вчинив без корисливого мотиву, оскільки з місця злочину нічого не взяв, а повернувся лише через 8 годин, щоб забрати власні речі. Стверджує, що вчинив злочин під час тимчасового провалу пам`яті через вживання алкоголю. Вказує, що раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, характеризується позитивно.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 уточнив вимоги апеляційної скарги та просив за ч.4 ст.187 КК України закрити кримінальне провадження, а також перекваліфікувати його дії з п.6 ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.115 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, в межах висунутого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у висунутому йому обвинуваченні визнав частково та показав, що останнім часом має провали в пам`яті, оскільки в 2017 році мав струс мозку та проходив відповідне лікування. На обліку у лікаря психіатра не перебував, від психічних розладів не лікувався. Вказує, що якийсь час він працював та проживав на території пункту прийому металобрухту, де відбулось вбивство. Потерпілого він не знав. 28.03.2021 він разом з двома знайомими відпочивали на річці в м. Українка, де вживали алкогольні напої. Обвинувачений випив близько 0,5 літри горілки. Після цього він не пам`ятає що відбувалось, зокрема як, з ким і коли покинув місце відпочинку та в чому був вдягнутий, а також чи перебував на місці злочину, чи вбивав потерпілого та чи забирав металобрухт. Можливо це відбулось через вживання алкоголю. Прийшов до тями в момент, коли до його місця проживання прийшли працівники поліції та почали його розпитувати. Що відбувалося у дні, які передували цьому, він можливо теж не все пам`ятає. На відео з місця вчинення кримінальних правопорушень впізнав себе та одяг, в якому був одягнутий, зокрема червону куртку, яку потім вилучили працівники поліції. На аудіозаписі свій голос не впізнає. У вчиненому, якщо це зробив він, кається, мети вбивства та вчинення розбою не мав.

Суд першої інстанції визнав неправдивими показання обвинуваченого про те, що в період інкримінованих діянь він мав втрату пам`яті, а також не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними, та дійшов висновку про доведеність його винуватості.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у висунутому обвинуваченні ґрунтуються на досліджених в ході судового розгляду доказах - показаннях потерпілої ОСОБА_10 ; показаннях свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; витягу з ЄРДР від 28.03.2021; рапорті про отримання оператором ГУ Обухівського РУП заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.03.2022; протоколі огляду місця події від 29.03.2021, а саме території промислової зони за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Промислова, 41 та фототаблиці до нього; висновку експертного дослідження №156 від 13.05.2021; висновку експерта № 101/т від 20.05.2020; протоколі обшуку від 29.03.2021; висновку експерта від 08.04.2021 № СЕ-19/111-21/14554-КТ; протоколі огляду місця події від 29.03.2021, а саме території АДРЕСА_3 ; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та відтвореним відеозаписом процесуальної дії; висновку судово-психіатричного експерта № 243 від 07.04.2021; висновку експерта № СЕ-19/111-21/16314-БД від 24.05.2021; висновку експерта № СЕ-19/111-21/16308-БД від 27.05.2021; висновку експерта № СЕ-19/111-21/16637-БД від 03.06.2021; протоколі огляду місця події від 11.05.2021; протоколі огляду предметів від 11.05.2021 та ілюстративній таблиці до нього; протоколі огляду та прослуховування фонограм від 17.05.2021; висновку експерта № СЕ-19/111-21/23027-В3 від 10.06.2021; аналізі технічної інформації про 128 з`єднань абонента НОМЕР_1 у період часу з 12:51 28.03.2021 до 02:03 29.03.2021; протоколі огляду (перегляду) відеозапису від 01.05.2021, ілюстративній таблиці до нього та відтвореним відеозаписом; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2021; витягу з ЄРДР від 15.06.2021; протоколі огляду місця події від 30.03.2021; висновку експерта № СЕ-19/111-21/21875-ТВ від 14.05.2021; висновку експерта № СЕ-19/111-21/26171-ФП від 30.07.2021; інших матеріалах справи в їх сукупності.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що обвинувачений його знайомий, який у нього працював. Ввечері 28.03.2021 йому зателефонував пасинок обвинуваченого та повідомив, що ОСОБА_6 вбив охоронця на пункті прийому металу. Він разом із свідком ОСОБА_12 поїхали на вул. Промислова та біля складів виявили тіло потерпілого, при цьому обвинуваченого там не було. ОСОБА_6 колись працював і проживав на цій металобазі. Обвинуваченого бачив зранку 28.03.2021, він поводив себе нормально, конфліктів не було.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що в березні 2021 року йому зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що на металобазі, яку вони орендують сталося вбивство. Коли вони туди приїхали, там вже була поліція, а потім затримали ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що є пасинком обвинуваченого, знає його з 2015 року, характеризує його позитивно, психічних розладів чи провалів у пам`яті у останнього не помічав. В березні 2021 року він разом з обвинуваченим проживав та працював на металобазі по вул. Промисловій в м. Українка Обухівського району. В кінці березня 2021 року вони з обвинуваченим зранку працювали, потім ще з одним товаришем пішли на риболовлю, де випили близько 0,5-0,7 літрів горілки на трьох. Обвинувачений був в нормальному стані та поводив себе адекватно. Через деякий час вони пішли до місця свого проживання, де свідок залишився, а обвинувачений пішов на сусідню металобазу, щоб вияснити можливість здати метал. Через певний час обвинувачений йому зателефонував і почав говорити про можливість здати металобрухт, потім повернувся до приміщення і повідомив, що є метал, який можна здати, а на зауваження свідка про наявність охоронця відповів, що охоронець вже нікому нічого не скаже. Це було близько 18 години і обвинувачений був у нормальному стані. На уточнюючі запитання свідка повідомив, що не знає чи охоронець живий. Потім обвинувачений знову туди пішов, а після повернення сказав, що охоронець вже точно нічого не скаже і попросив свідка допомогти знайти автомобіль для вивозу металобрухту з бази. Свідок не повірив та подзвонив своєму начальнику ОСОБА_11 , повідомивши про дані обставини, а обвинувачений кудись пішов. Свідок поїхав в м. Українку, де зустрівся з ОСОБА_11 , на металобазу не заходив. Потім подзвонив ОСОБА_6 та повідомив, що знайшов автомобіль, після чого свідок та ОСОБА_11 викликали поліцію, разом з якою зайшли на територію металобази, де виявили тіло потерпілого. У той день обвинувачений був одягнений у чорні штани та червону куртку.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що знайомий з обвинуваченим приблизно з 2016 року, характеризує його позитивно, психічних розладів чи провалів у пам`яті у обвинуваченого не помічав. В кінці березня 2021 року обвинувачений зателефонував йому та попросив забрати його разом з дружиною з м. Миронівка та завезти до місця проживання, на що свідок погодився. По дорозі обвинувачений поводив себе спокійно, вони майже не розмовляли. По приїзду до с. Степаниці ОСОБА_6 попросив свідка поїхати в м. Українка та забрати металобрухт, зазначивши, що він не крадений, на що свідок погодився. В дорозі вони не спілкувались, обвинувачений поводив себе спокійно, свідок не помітив нічого дивного в його поведінці. Вони зупинились поблизу металобази і його автомобіль оточили якісь особи, які витягнули ОСОБА_6 з автомобіля та розбили вікна, а наступного дня він був затриманий працівниками поліції. Обвинувачений перебував у легкому стані алкогольного сп`яніння.

Під час огляду місця події 29.03.2021 - території промислової зони, розташованої за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Промислова, 41 - виявлено труп ОСОБА_8 .

Також ході огляду місця події 29.03.2021 було виявлено білий мішок з полімерного матеріалу, в якому знаходився металевий предмет, на якому в процесі огляду виявлено сліди речовини бурого кольору, схожої на кров.

Відповідно до висновку експерта № 101/т від 20.05.2020 під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 виявлено черепно-мозкову травму, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, що є безпосередньою причиною смерті, виникла незадовго перед настанням смерті ОСОБА_8 внаслідок не менш ніж дев`яти травматичних дій тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, який в своїй слідоутворюючій частині мав дещо дугоподібної форми ребро та в своєму складі мав сполуки заліза. Всього до тіла потерпілого ОСОБА_8 здійснено не менш ніж 14 прикладань сили.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 243 від 07.04.2021, ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/16308-БД від 27.05.2021, генетичні ознаки слідів крові клітин з ядрами у змивах з правої та лівої руки ОСОБА_6 збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_8 .

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/16637-БД від 03.06.2021, генетичні ознаки слідів крові на наручному годиннику, кофті червоного кольору, штанах чорного кольору та кросівках червоного кольору збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_8 .

З відеозапису камери спостереження за місцем вбивства, протоколу огляду (перегляду) відеозапису від 01.05.2021 та ілюстративної таблиці до нього вбачається, що ОСОБА_6 вчинив вбивство ОСОБА_8 та заволодів чужим майном.

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 26.05.2021 свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка при перегляді відеозапису з камер відеоспостереження заволоділа чужим майном та вчинила вбивство охоронця ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/26171-ФП від 30.07.2021 встановлено, що на відеозаписі з камер зовнішнього спостереження ТОВ «Слівенгруп» та наданих в якості порівняльних зразків зображеннях ОСОБА_6 зображена одна й та сама особа.

Покладені судом в основу обвинувального вироку докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, не містять розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_6 у висунутому обвинуваченні.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, а саме - в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів.

Колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений вчинив злочин під час тимчасового провалу в пам`яті, оскільки вони спростовуються показаннями свідків, а також висновком судово-психіатричного експерта № 243 від 07.04.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений вчинив злочин без корисливого мотиву, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються показаннями свідків та відеозаписом камери зовнішнього спостереження ТОВ «Слівенгруп» з місця злочину.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначив покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 14.09.2022 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3