ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 03 січня 2022 рокувідносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Краматорську Донецької області, громадянина України, маючого повну середню освіту, офіційно не працюючого, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, який не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.12.2014 Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 17.07.2018 на підставі ухвали Казанківського районного суду м.Миколаєва, умовно-достроково на невідбутний строк 1 рік 5 місяців 6 днів,

- 24.10.2022 Індустріальним районнім судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.190 К України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2021 року приблизно о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебував за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проводили дозвілля.

Перебуваючи у дворі вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 побачив біля господарчої споруди велосипед, який належить ОСОБА_5 , в результаті чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довіри, а саме велосипедом, який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 попросив ОСОБА_5 скористатися належним йому велосипедом з метою з`їздити по власним справам, не маючи при цьому наміру повертати вказану річ законному власнику, на що потерпілий, помиляючись в намірах ОСОБА_4 , погодився та добровільно передав ОСОБА_4 свій велосипед. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 вийшов за територію домоволодіння та переконавшись, що ОСОБА_5 залишився у дворі домоволодіння та не спостерігає за його діями, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , заволодів майном, що належить останньому, а саме велосипед торгової марки «KALKHOFF» моделі «Moonrider (1.0) 26, вартістю 6 039 гривень 67 копійок, чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 27.12.2021 приблизно о 06 годині 50 хвилин ОСОБА_4 прийшов до місця роботи своєї знайомої ОСОБА_6 , а саме до теплопункту КВП «Краматорська тепломережа», розташованого біля будинку АДРЕСА_3 , з метою провести останню до місця свого мешкання.

Перебуваючи у приміщенні службового приміщення теплопункту, ОСОБА_4 побачив в руках ОСОБА_6 мобільний телефон, в результаті чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довіри, а саме мобільним телефоном, який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 попросив ОСОБА_6 надати йому мобільний телефон з метою здійснити телефонний дзвінок, не маючи при цьому наміру повертати вказану річ законному власнику, на що потерпіла, помиляючись в намірах ОСОБА_4 , погодилась та добровільно передала ОСОБА_4 свій мобільний телефон. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 вийшов з будівлі теплопункту та переконавшись, що ОСОБА_6 залишилась у службовому приміщенні теплопункту та не спостерігає за його діями, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , розмовляючи по мобільному телефону, пішов у напрямок свого місця мешкання, таким чином заволодів майном, що належить ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон торгової марки «REALME» моделі 6i (White Milk 4GB/128GB), вартістю 3 712 гривень 77 копійок, чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довіри (шахрайство), вчиненого повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочинів, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.190 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом також встановлено, що вироком Індустріального районного суду мДніпропетровська від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_4 було визнано винуватим за ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі.

Оскільки судом встановлено, що після постановлення вироку Індустріального районного суду мДніпропетровська від 24 жовтня 2022 року, стало відомо, що ОСОБА_4 винен ще й у іншому злочині (за цим кримінальним провадженням), вчинений до постановлення вироку Індустріального районного суду мДніпропетровська від 24 жовтня 2022 року, суд на підставі ч.4 ст.70 КК України вважає необхідним остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/105-22/2058-ТВ від 17.02.2022 у розмірі 686 гривень 48 копійок, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/105-22/2237-ТВ від 21.02.2022 у розмірі 514 гривень 86 копійок.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Згідно ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Індустріального районного суду мДніпропетровська від 24 жовтня 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у розмірі 1201,34 гривень.

Речові докази: мобільний телефон REALME 6і (4/128) іmеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та коробку з-під вказаного мобільного телефону повернути власнику за належністю;

Відповідь з ПТ «Ломбард Парус» ТОВ «Глобал Франчайзінг» і Компанія» №36/22 від 17.02.2022 на двух аркушах; відповідь з ПТ «Ломбард «Свіжа копійка» №1640/02 від 15.07.2022 на 2 аркушах залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1