Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1438/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422-1 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 01 березня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ,-

встановила:

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 01 березня 2023 року було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 днів до 30 квітня 2023 року включно.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років та на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, він може ухилитися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою обвинувачуваному ОСОБА_8 скасувати та обрати обвинувачуваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, за адресою с. Андріївка, с. Лісова, Житомирського району, Житомирської області.

На думку захисника, ухвала суду є необґрунтованою, оскільки прокурором не було доведено обставин, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вказує, що ОСОБА_8 наміру переховуватися не має, проживає за місцем реєстрації з родиною, має на утриманні двох малолітніх дітей, до затримання працював неофіційно, відбуваючи призначене покарання в іншому кримінальному провадженні виконував покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Окрім того свідки та потерпілі в даному провадженні допитані, тому вважає подальше тримання під вартою ОСОБА_8 є недоцільним.

Звертає увагу, що обвинувачений утримується під вартою на протязі 1 року 8 місяців.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В провадженні Черняхівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

Колегія суддів, враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких, згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином та за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи апелянта щодо відсутності підстав для продовження тримання під вартою, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки не наведено доказів щодо зменшення ризиків, які існували під час постановлення судом попередніх ухвал про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Наявність на утриманні у обвинуваченого сім`ї, утриманців не є переконливим доводом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту, оскільки наявність у нього сім`ї та двох малолітніх дітей згідно до обвинувачення не стримали його від протиправної, неконтрольованої поведінки, він був засуджений за насильство щодо члена сім`ї, а тому ці обставини не зможуть гарантувати, що він не продовжить вчиняти нові злочини.

Крім того, судом враховано те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, намагався вплинути на свідка перебуваючи під вартою, а тому колегія суддів враховуючи, що відповідно до обвинувачення він вчинив кримінальні правопорушення на грунті пияцтва, його поведінка була агресивною, неадекватною це свідчить про відсутність у нього самоконтролю, його схильність до насильства та підтверджує висновок суду про можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочинів у яких він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування або зміни ухвали суду колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 01 березня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: