Справа №454/3868/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2023 р. місто Сокаль

Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальне провадження №0000646 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Бранів Корецького району Ріненської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти вищої, одруженого, раніше несудимого, військовослужбовця, на утриманні одна малолітня дитина, солдата військової частини НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 на посаді помічника гранатометника 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків в умовах воєнного стану, 30.10.2022року о 22.30год. без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та перебував поза межами розташування території вказаної військової частини до 11.11.2022 року, а саме до моменту початку лікування і добровільної явки до Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, що за адресою: вул. Клепарівська, 20, м.Львів.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому ним кримінального правопорушеннях визнав повністю, погодився з усіма фактичними обставинами справи та показав, що дійсно не прибув вчасно до місця дислокації військової частини та несення військової служби, оскільки хворів та лікувався вдома. Надалі він звернувся до лікаря та після завершення лікування з`явився до місця несення військової служби.

У скоєному щиро розкаявся.

Оцінка суду

Вислухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співставивши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану.

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги, що санкція ч.5 ст.407 КК України не передбачає альтернативної міри покарання.

Також, суд відповідно до статті 65 КК враховує:

ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином;

наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення;

наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення;

особу винного, його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що він не мав наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та визнає за доцільне застосувати щодо нього звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки доходить висновку, що його виправлення можливе без відбування призначеного покарання.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Судові витрати в кримінальному проваджені відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не було заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не було обрано та підстав для обрання такого судом не встановлено.

За таких підстав, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Перебіг іспитового строку засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_3 , як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснювати командиром військової частини, в якій він проходить службу, а після звільнення з військової служби уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1