Провадження № 1-кс/331/710/2023
Справа № 331/2397/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2023 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000131, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший дізнавач СД ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася з клопотанням до слідчого судді про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000131, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10.04.2023 до відділу поліції №2 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 10.04.2023 року приблизно о 14:00 годині, перебуваючи поблизу адреси: АДРЕСА_1 , невстановлена особа за допомогою телефоного зв`язку, а саме номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , представляючись сином заявниці, шляхом обману заволоділа грошовими коштами на суму 13300 грн., які були передані невстановленій особі за вищевказаною адресою.

У ході допиту в якості потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (моб.тел. НОМЕР_2 ) пояснила, що 10.03.2023 року вона перебувала вдома, приблизно о 10:00 годині на її мобільний номер телефону зателефонував раніше їй невідомий номер мобільного телефону НОМЕР_3 , піднявши слухавку, вона почула невідомий чоловічий голос, який представився її сином ОСОБА_5 . Кирил повідомив, що це його новий номер телефону. Потерпіла повірила, що це її син. Чоловік повідомив, що в нього проблеми з інтернетом та попрохав поповнити йому рахунок на 270 гривень. Потерпіла погодилась, та у магазині «Водафон», який розташований у Комунарському районі міста Запоріжжя, поповнила рахунок номеру телефону НОМЕР_3 на суму 270 гривень. Після чого, чоловік передзвони та подякував, та повідомив, що йому необхідні гроші в розмірі 13000 гривень. Потерпіла повідомила чоловіку, що їй необхідно зняти грошові кошти у банкоматі, а оскільки у Комунарському районі банкомат не працює, а вона буде їхати до Олександрівського району, то чоловік погодився почекати. Приїхавши у відділення АТ КБ «Приват Банк», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 38 у банкоматі потерпіла зняла грошові кошти в розмірі 13100 гривень з власної банківської карти № НОМЕР_4 . Після того, як потерпіла зняла грошові кошти, їй знову зателефонував чоловік та повідомив, що зараз до неї підійде його знайомий, якого звати ОСОБА_6 та йому потрібно буде віддати 13300 гривень, домовилися зустрітися біля підземного переходу на ринку «Анголенко» біля проспекту Соборного. Почекавши 10 хвилин потерпіла побачила чоловіка, зростом приблизно 175 см, худорлявої статури, одягнений у джинси темного кольору та окуляри. Вказаний чоловік підійшов до потерпілої привітався, та запитав чи вона ОСОБА_7 , потерпіла підтвердила це, чоловік повідомив, що він ОСОБА_6 , та після чого потерпіла віддала йому грошові кошти в розмірі 13300 гривень. Після чого, потерпілій надійшов дзвінок від її сина, котрий повідомив, що мобільний телефон він не змінював та грошові кошти не прохав.

Таким чином, невстановленою особою потерпілій ОСОБА_4 було нанесено матеріального збитку 13300 гривень.

Прийнятими заходами ОУ СКП ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було встановлено особу зловмисника: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, оперативними заходами встановлено ІМЕІ мобільного номеру телефону, з якого здійснювався дзвінок потерпілій.

В ході опитування ОСОБА_9 останній пояснив, що на життя він заробляє шахрайством. 10.04.2023, знаходячись в Осипенківському районі м. Запоріжжя, він подзвонив на випадковий номер телефону НОМЕР_2 , на дзвінок відповіла жінка та впізнала його як хлопця на ім`я ОСОБА_5 після чого ОСОБА_10 попрохав поповнити рахунок на номер НОМЕР_3 , з якого він телефонував. Вона погодилась, та через 20 хвилин вона поповнила рахунок на 270 гривень. Після першого поповнення, він попрохав поповнити ще на 200 гривень, жінка повідомила, що вона наразі йде в банк з метою зняти грошові кошти з банківської карти, та в цей же час ОСОБА_10 попрохав в неї більшу суму. Жінка запитала, чи є в нього проблеми, на що він відповів, що так, але не сказав які саме. Після чого, жінка повідомила, що вона на ЗГТ «Анголенко» у банку. ОСОБА_11 повідомив, що йому потрібно 15000 гривень, жінка погодилась йому дати грошей. Після того, як жінка сказала, що вона на ЗГТ « ОСОБА_12 » він зрозумів що вона знаходиться в місті Запоріжжя. Тому він вирішив сісти на таксі та приїхати до ЗГТ « ОСОБА_12 », де очікував її з банку. Але перед чим, ОСОБА_10 сказав, що прийде знайомий на ім`я ОСОБА_6 , якому необхідно віддати грошові кошти. Зустрівшись з жінкою біля магазину «Золотий вік» біля ЗГТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вона передала грошові кошти в розмірі 13400 гривень. ОСОБА_10 забрав грошові кошти, та поїхав в сторону Комунарського району. Грошові кошти витратив на власні потреби.

12.04.2023 в період часу зі 1:29 по 11:38 старшим дізнавачем СД ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , за участю ОСОБА_8 було проведеного огляд місця події за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого було вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1 : НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 із сім-картою «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 було запакована до сейф-пакету PSP 1427296.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного із незаконним обігом.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як передбачено ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Враховуючи ст.ст. 85, 86 КПК України, де зазначено, що належними доказами визнано ті, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визначається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У статті 172 КПК України вказано, що клопотання слідчого про арешт майна, яке було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені предмети, які згідно ст. 98 КПК України є матеріальними об`єктами та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже виступають речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Дізнавач в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути клопотання без її участі та задовольнити в повному обсязі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, приходить до такого.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є - збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. ( ч.2 ст. 170 КПК).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що в провадженні СД ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000131 від 10.04.2021 за ч. 1 ст. 190 України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.04.2023 до відділу поліції №2 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 10.04.2023 року приблизно о 14:00 годині, перебуваючи поблизу адреси: АДРЕСА_1 , невстановлена особа за допомогою телефоного зв`язку, а саме номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , представляючись сином заявниці, шляхом обману заволоділа грошовими коштами на суму 13300 грн., які були передані невстановленій особі за вищевказаною адресою.

У ході допиту в якості потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (моб.тел. НОМЕР_2 ) пояснила, що 10.03.2023 року вона перебувала вдома, приблизно о 10:00 годині на її мобільний номер телефону зателефонував раніше їй невідомий номер мобільного телефону НОМЕР_3 , піднявши слухавку, вона почула невідомий чоловічий голос, який представився її сином ОСОБА_5 . Кирил повідомив, що це його новий номер телефону. Потерпіла повірила, що це її син. Чоловік повідомив, що в нього проблеми з інтернетом та попрохав поповнити йому рахунок на 270 гривень. Потерпіла погодилась, та у магазині «Водафон», який розташований у Комунарському районі міста Запоріжжя, поповнила рахунок номеру телефону НОМЕР_3 на суму 270 гривень. Після чого, чоловік передзвони та подякував, та повідомив, що йому необхідні гроші в розмірі 13000 гривень. Потерпіла повідомила чоловіку, що їй необхідно зняти грошові кошти у банкоматі, а оскільки у Комунарському районі банкомат не працює, а вона буде їхати до Олександрівського району, то чоловік погодився почекати. Приїхавши у відділення АТ КБ «Приват Банк», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 38 у банкоматі потерпіла зняла грошові кошти в розмірі 13100 гривень з власної банківської карти № НОМЕР_4 . Після того, як потерпіла зняла грошові кошти, їй знову зателефонував чоловік та повідомив, що зараз до неї підійде його знайомий, якого звати ОСОБА_6 та йому потрібно буде віддати 13300 гривень, домовилися зустрітися біля підземного переходу на ринку «Анголенко» біля проспекту Соборного. Почекавши 10 хвилин потерпіла побачила чоловіка, зростом приблизно 175 см, худорлявої статури, одягнений у джинси темного кольору та окуляри. Вказаний чоловік підійшов до потерпілої привітався, та запитав чи вона ОСОБА_7 , потерпіла підтвердила це, чоловік повідомив, що він ОСОБА_6 , та після чого потерпіла віддала йому грошові кошти в розмірі 13300 гривень. Після чого, потерпілій надійшов дзвінок від її сина, котрий повідомив, що мобільний телефон він не змінював та грошові кошти не прохав.

Таким чином, невстановленою особою потерпілій ОСОБА_4 було нанесено матеріального збитку 13300 гривень.

Прийнятими заходами ОУ СКП ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було встановлено особу зловмисника: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, оперативними заходами встановлено ІМЕІ мобільного номеру телефону, з якого здійснювався дзвінок потерпілій.

В ході опитування ОСОБА_9 останній пояснив, що на життя він заробляє шахрайством. 10.04.2023, знаходячись в Осипенківському районі м. Запоріжжя, він подзвонив на випадковий номер телефону НОМЕР_2 , на дзвінок відповіла жінка та впізнала його як хлопця на ім`я ОСОБА_5 після чого ОСОБА_10 попрохав поповнити рахунок на номер НОМЕР_3 , з якого він телефонував. Вона погодилась, та через 20 хвилин вона поповнила рахунок на 270 гривень. Після першого поповнення, він попрохав поповнити ще на 200 гривень, жінка повідомила, що вона наразі йде в банк з метою зняти грошові кошти з банківської карти, та в цей же час ОСОБА_10 попрохав в неї більшу суму. Жінка запитала, чи є в нього проблеми, на що він відповів, що так, але не сказав які саме. Після чого, жінка повідомила, що вона на ЗГТ «Анголенко» у банку. ОСОБА_11 повідомив, що йому потрібно 15000 гривень, жінка погодилась йому дати грошей. Після того, як жінка сказала, що вона на ЗГТ « ОСОБА_12 » він зрозумів що вона знаходиться в місті Запоріжжя. Тому він вирішив сісти на таксі та приїхати до ЗГТ « ОСОБА_12 », де очікував її з банку. Але перед чим, ОСОБА_10 сказав, що прийде знайомий на ім`я ОСОБА_6 , якому необхідно віддати грошові кошти. Зустрівшись з жінкою біля магазину «Золотий вік» біля ЗГТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вона передала грошові кошти в розмірі 13400 гривень. ОСОБА_10 забрав грошові кошти, та поїхав в сторону Комунарського району. Грошові кошти витратив на власні потреби.

12.04.2023 в період часу зі 1:29 по 11:38 старшим дізнавачем СД ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , за участю ОСОБА_8 було проведеного огляд місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 2, в ході якого було вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1 : НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 із сім-картою «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 було запакована до сейф-пакету PSP 1427296.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами, серед іншого, є речові докази, документи.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторонам обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що по відношенню до зазначеного майна, існує сукупність правових підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, подальше проведення слідчих дій з ним не виявляється за можливе без застосування тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном тобто арешту, як це передбачено ст.170 КПК України.

На підставі матеріалів клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучене 12.04.2023 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 із сім-картою «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 було запакована до сейф-пакету PSP 1427296, є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 1, 3 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно не несе негативних наслідків для їх володільця, оскільки не несе інформації та не є річчю, які б унеможливлювали життєдіяльність їх володільця.

Обмеження права власності володільця на вказане майно є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься верховенство права, законність, рівність перед законом і судом та інші.

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України"зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі"Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішеннявід 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вжиття судом заходу забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначений мобільний телефон є запобіжним заходом проти порушення прав та законних інтересів сторін кримінального провадження, оскільки у випадку його приховування, пошкодження чи розпорядження ним, можуть настати вкрай негативні наслідки.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 117, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого дізнавача СД ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000131, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 12.04.2023 в період часу з 1:29 по 11:38 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 із сім-картою «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 було запакована до сейф-пакету PSP 1427296.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1