ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4396/23
провадження № 1-кп/753/1255/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000482 від 06.03.2023 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, не офіційно працюючого водієм таксі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 17 березня 2023 року в порядку ст. 302 КПК України надійшов вказаний обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до висунутого обвинувачення, в листопаді 2021 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_2 виник протиправний умисел сприяти виготовленню підробленого посвідчення водія, яке видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом, шляхом внесення до нього неправдивих відомостей, з метою його подальшого використання.

З метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на сприяння виготовленню завідомо підробленого посвідчення водія ОСОБА_2 вступив в попередню змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою через інтернет-мережу та надав їй свої анкетні дані з фотокарткою.

Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа всупереч Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, постанови КМУ «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 8 травня 1993 року № 340, постанови КМУ «Про Правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 року № 1306, постанови КМУ «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» від 4 червня 2007 року № 795, наказу МВС «Інструкція про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія» від 07 грудня 2009 року № 515 за грошову винагороду у сумі 6000 грн. 00 коп. в невстановлений час та місці, за невстановлених обставин підробила посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, ОСОБА_2 умисно, незаконно отримав та почав зберігати завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на власне ім`я, що видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом при собі з метою його подальшого використання.

В подальшому, а саме 05 березня 2023 року близько 12 год. 30 хв., на блок-посту біля станції метро "Осокорки" КП "Київський метрополітен" у м. Києві ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки "Skoda", моделі "Kamiq", д.н.з. НОМЕР_2 був зупинений працівниками поліції для перевірки документів у відповідності до постанови КМУ «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» від 29.12.2021 № 1456 та п.п. 3 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», а саме у зв`язку з тим, що він перебував у місці здійснення спеціального поліцейського контролю, під час воєнного стану на всій території України, введеного на підставі указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII та на вимогу працівника поліції пред`явити документи, що свідчать про дозвіл на право керувати транспортним засобом, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на його ім`я підроблене, пред`явив його, тим самим умисно, незаконно використав завідомо підроблене посвідчення водія, яке видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у пособництві в підробленні посвідчення водія, яке видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом, з метою його подальшого використання, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та використанні завідомо підробленого посвідчення водія, яке видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків, останнім не оспорювалися та беззаперечно визнавалися.

Водночас підстави розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, викладені в згаданому клопотанні прокурора, були ретельно перевірені судом під час призначення обвинувального акту до розгляду у спрощеному порядку.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_2 пособництва в підробленні посвідчення водія, яке видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом, з метою його подальшого використання, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та використанні завідомо підробленого посвідчення водія, яке видається підприємством і надає право керувати транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

Щодо призначення ОСОБА_2 виду й розміру покарання за вказані кримінальні проступки, то суд виходить з такого.

Суд, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, призначення покарання у межах, установлених у санкції частини статті, відповідно до положень Загальної частини КК України, із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначає покарання, що буде необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, оскільки обвинувачений під час допиту в якості підозрюваного добровільно показував обставини та зізнавався у вчиненні кримінальних проступків. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно з ст. 67 КК України судом не встановлено.

При обранні виду покарання обвинуваченому, як заходу примусу, що застосовується від імені держави суд враховує, що законодавча конструкція санкцій ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України передбачає можливість суду призначити покарання за вчинення діянь встановлених у ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, арешту або обмеження волі.

Враховуючи вчинення кримінальних правопорушень, які кримінальний закон, а саме ст. 12 КК України відносить до кримінальних проступків, даних про особу обвинуваченого, який має 32 роки, раніше не судимий, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, не офіційне працевлаштування і його майновий стан суд вважає, що необхідним й достатнім буде призначення ОСОБА_2 покарання у виді штрафу, та визначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним матеріальному стану засудженого, необхідним і достатнім для його виправлення.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке знаходиться в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП У м. Києві - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1510 грн. 24 коп. на рахунок проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його оголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1