Справа № 159/4287/22
Провадження № 1-кп/159/429/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайоний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 14.10.2022 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, працівника Ковельської дистанції колії Львівської залізниці, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.114-2 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , працюючи на посаді оператора дефектоскопного візка Ковельської дистанції колії Львівської залізниці, володіючи в межах своїх професійних обов`язків інформацією про факти і маршрути переміщення залізничним транспортом зброї та озброєння, діючи в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 і неодноразово продовженого відповідно до Законів України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 №2212-ІХ, від 22.05.2022 №2263-ІХ, від 15.08.2022 №22500-ІХ, 23 серпня 2022 року приблизно о 20 годині під час телефонної розмови з братом повідомив останньому, чим поширив, не розміщену у відкритому доступі інформацію про переміщення в період з 20.08 по 23.08.2022 залізничним транспортом в Україну і по території України зброї та озброєння.

Зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.114-2 КК України - поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння в Україну, у тому числі про їх переміщення територією України, якщо така інформація не розміщувалася (не поширювалася) у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, Головним управлінням розвідки Міністерства оборони України чи Службою безпеки України або в офіційних джерелах країн-партнерів, вчинене в умовах воєнного стану.

Одночасно з обвинувальним актом суду надано угоду про визнання винуватості, яка укладена 17.10.2022 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у присутності захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

За умовами угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Сторонами узгоджено покарання в межах санкції ч.1 ст.114-2 КК України у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Таку позицію щодо покарання сторони мотивували відсутністю обтяжуючих покарання обставин та кількома пом`якшуючими покарання обставинами : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, виключно позитивна характеристика за місцем проживання і роботи, відсутність негативних наслідків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив існування обставин за пред`явленим обвинуваченням і пояснив, що був попереджений на роботі про недопустимість поширення інформації про переміщення зброї, проте під час телефонної розмови з братом, який телефонував щоб привітати його з днем народження, випадково, не обдумливо, на запитання про роботу і про війну розповів відому інформацію про надходження із-за кордону зброї та її переміщення по території України. Вважав, що рідний брат, який також є звичайним робітником, не зможе використати цю інформацію всупереч інтересів держави. Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене покарання, а при визначенні тривалості іспитового строку врахувати бездоганну репутацію на роботі і наявність на утриманні двох батьків похилого віку.

При вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд керується таким.

Відповідно до ст.468, ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.114-2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, для обвинуваченого відповідає положенням статей 50, 65, 69-1 КК України та визначена в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності.

Враховані вік обвинуваченого, його сімейний стан, наявність батьків похилого віку, виключно позитивна характеристика за місцем проживання і роботи, інші дані про особу, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, враховані такі пом`якшуючі покарання обставин, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, коло розповсюдження інформації, її зміст, наслідки дій, та обґрунтовано прийняте рішення про покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Таким чином умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам сторін та суспільства, а тому угоду належить затвердити.

Відповідно до приписів ч.2 ст.75 КК України суд самостійно визначає тривалість іспитового строку у разі досягнення сторонами згоди щодо звільнення від відбування покарання з випробування.

З огляду на дані про особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку особи під час досудового і судового розгляду, суд вважає достатнім визначити один рік іспитового строку і покласти обов`язки, передбачені пунктами 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати за проведення судово-лінгвістичної експертизи №54/15/6 від 24.08.2022 в розмірі 4694,25 гривень покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 375, 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 17 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 14.10.2022, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.114-2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави процесуальні витрати за проведення судово-лінгвістичної експертизи №54/15/6 від 24.08.2022 в розмірі 4694,25 гривень.

Скасувати арешт, застосований на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2022.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 11» з сім картою, три блокноти із особистими записами, які передані обвинуваченому, залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1