01.12.2022
Справа № 642/1537/22
Провадження № 1-кс/642/832/22
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. м. Лисичанськ, Луганської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше неодноразово судимого останній раз: 19.07.2017 року Преображенським районним судом м. Москви за ч. 2 ст. 162 УК Росії до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 69 КК Росії до призначення покарання частково приєднати покарання, призначене за вироком Симоновського районного суду м. Москви від 05.04.2016 року за ч. 2 ст. 159, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст 69 КК Росії. Остаточно 10 років позбавлення волі. 18.06.2018 року зміна вироку Лисичанським міським судом Луганської області. Вирок Симоновського районного суду м. Москва від 05.04.2016 та вирок Преображенського районного суду м. Москви від 19.07.2017 привести у відповідність із ЗУ та вважати засудженим за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. На підставі ухвали Ленінського районного суду м.Полтави від 29.04.2022 року звільнений від відбування покарання на не відбутий термін покарання 1 рік 08 місяців 18 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженого з прокурором, в якому просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається з наданих органом досудового розслідування матеріалів, у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001191 від 13.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи достеменно обізнаним про введення воєнного стану починаючи з 05 години 30 хвилин, 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин, 25 травня 2022 року, строком на 90 діб відповідно до Указу Президента №64/2022 від 17.05.2022 (остання редакція від 29.09.2022), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 (остання редакція від 29.09.2022), будучи раніше судимим за скоєння умисного, корисливого злочину, а саме 19.07.2017 року Преображенським районним судом м. Москви за ч. 2 ст. 162 УК Росії до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 69 КК Росії до призначення покарання частково приєднати покарання, призначене за вироком Симівського районного суду м. Москви від 05.04.2016 року за ч. 2 ст. 159. ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 162. ч. 3 ст 69 КК Росії. Остаточно 10 років позбавлення волі. 18.06.2018 року зміна вироку Лисичанським міським судом Луганської області. Вирок Симонівського районного суду м. Москва від 05.04.2016 та вирок Преображенського районного суду м. Москви від 19.07.2017 привести у відповідність із ЗУ та вважати засудженим за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, в період умовно-достровкового звільнення з місць позбавлення волі, відповідних висновків для себе не зробив та повторно, вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин: Так, 12 листопада 2022 року, приблизно о 12 годин 05 хвилин, ОСОБА_5 знаходився поруч з будинком АДРЕСА_2 , куди прийшов разом із малознайомим неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході спілкування, ОСОБА_5 попрохав неповнолітнього ОСОБА_6 надати його мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 11 з метою здійснення дзвінку, на що останній погодився та надав свій телефон ОСОБА_5 . Після цього, потерпілий ОСОБА_6 побачив, що його наплічник, який був у нього на спині, відкритий, почав перевіряти в ньому схоронність свого майна, при цьому дістав з наплічника свій гаманець.

В цей момент, у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону та гаманця, що належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що його дії будуть помічені потерпілим, бажаючи діяти саме таким чином та довести свій умисел до кінця, усвідомлюючи свою фізичну перевагу перед неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 правою рукою вихопив з рук неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 його гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 400,00 грн., дві банківські картки, які цінності для потерпілого не представляють, та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник із вказаним гаманцем, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, 400,00 грн., двома банківськими картками, які цінності для потерпілого не представляють, паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_6 та мобільним телефоном марки «Xiaomi» Redmi Note 11» (imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ) в корпусі синього кольору, вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 597М від 25.11.2022 року складає 7019 (cім тисяч дев`ятнадцять) гривень 10 (десять) копійок, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7419,10 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
28.11.2022 року слідчим СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_5 .

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілого, свідків, речовими доказами, протоколами пред`явлення речей та особи для впізнання.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим усвідомлюючи тяжкість покарання, передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності, при цьому покинути територію Харківської області та переховуватись від явки до органів досудового розслідування та суду.

Вищезазначені обставини свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та послалися на те, що застосування жодного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, пославшись, що він не має бажання переховуватись від органу досудового слідства та суду, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного,
обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4 ) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачений КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, даний злочин є тяжким.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обгрунтованість повідомленої підозри підтверджується: показами потерпілого, свідків, речовими доказами, протоколами пред`явлення речей та особи для впізнання.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, є підстави вважати про можливість незаконно вливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, не можна виключати ризик скоєння ним нових кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_5 вчинив вказане умисне корисливе кримінальне правопорушення будучи раніше неодноразово засудженим за скоєння корисливих злочинів, офіційно не працює, а відповідно не має постійних джерел доходу і законних засобів до існування, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин, і вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити йому належну процесуальну поведінку, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Таким чином слідчий суддя вважає, що подане клопотання слідчого достатньо мотивоване та підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При цьому суд вважає, що застава у межах, визначених п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому суд визначає заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 198 480 грн. (2481 х 80= 198 480 грн.).
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора» строком на 60 діб, а саме до 28.01.2023.
Визначити суму застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 198 480 гривень., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії ухвали до 28.01.2023 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий судя ОСОБА_1