Справа № 346/2775/22
Провадження № 1-кс/346/721/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия в режимі відеоконференції клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000456 від 18.07.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, жителя АДРЕСА_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділенням Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000456 від 18.07.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 липня 2022 року близько 08:45 год. підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні структурного підрозділу «Поліклініка» Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради за адресою: м. Коломия, вул. Івана Мазепи, 134 Коломийської ТГ Івано-Франківської області, з метою особистої наживи, вирішив вчинити крадіжку майна з одного із службових кабінетів.
Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, підозрюваний ОСОБА_7 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа проник до службового кабінету №507 на п`ятому поверсі будівлі КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР СП «Поліклініка», звідки таємно викрав ноутбук марки «ASUS X55A», вартістю 3300 гривень із сумкою до нього, вартістю 300 гривень, належних старшій медичній сестрі ОСОБА_8 . Після чого, підозрюваний ОСОБА_7 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми протиправними діями підозрюваний ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 3600 (три тисячі шістсот) гривень.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаних із проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
18 липня 2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
19 липня 2022 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
20 липня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
21.07.2022 р. підозрюваному ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.09.2022 р. включно із визначенням застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.
15.09.2022 р. ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду по кримінальному провадженню № 0000456 від 18.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжено строк досудового розслідування до 18 грудня 2022 року включно.

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 15.09.2022 р. ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 листопада 2022 року із визначенням застави, у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 України підтверджується вагомістю зібраних доказів у кримінальному провадженні: протоколом затримання від 18.07.2022 р., протоколом огляду місця події, протоколом огляду, протоколом допиту потерпілого та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти власності, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачено виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
В ході досудового розслідування було встановлено, що 17.06.2020 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. На підставі ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.11.2020 р. міра запобіжного заходу із тримання під вартою ОСОБА_5 , 28.04.2021 р. була замінена на поміщення в психіатричні заклади в умовах, що виключають його небезпечну поведінку в Київську психоневрологічну міську лікарню №3 в смт. Глеваха, вул. Павлова, 7 Васильковського району Київської області.
23.12.2021 р. на підставі ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 , за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним типом нагляду.
Згідно копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого №259, ОСОБА_5 , на підставі ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.11.2020 р. поступив до КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня №3», де перебував до 06.04.2022 р.
25 серпня 2022 року по матеріалах кримінального провадження № 0000456 винесено постанову про призначення амбулаторної психіатричної експертизи, проведення якої призначили на 31.10.2022 р.
На даний час, після проведеного 31.10.2022 р. експертного огляду ОСОБА_5 у КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради», висновок експерта перебуває на стадії формування, про що експертною установою повідомлено слідчого у кримінальному провадженні у телефонному режимі. В зв`язку з цим, закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні до спливу строку тримання підозрюваного під вартою, не представляється можливим з об`єктивних на те підстав.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення проти власності чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Щодо ризику переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду слід відмітити, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 з метою уникнення покарання і затягування справи, може переховуватись від суду та може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)), а у даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим, оскільки він належним чином умотивований та підтверджуються наявними матеріалами. Дійсним є такий ризик і у розрізі того, що підозрюваний перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду в подальшому.
Також, наявний ризик щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності, оскільки не всі свідки на час розгляду даного клопотання, судом ще не допитані. Оцінюючи наявність цього ризику (вплив на свідків) у кримінальному провадженні, слід виходити з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків та потерпілих у кримінальному провадженні на різних його етапах, та розуміти, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочину у якому останній підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тим самим, наявності ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення зауважила, що при його оцінці слідчим суддею суворість передбаченого покарання виступає суттєвим елементом, зокрема, такий (ризик) є дійсним у тому числі і в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, та у розрізі того, що уже в цей час останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що свідчить про його злочинну спрямованість, а також на даний час проводиться досудове розслідування та з`ясовуються всі обставини вчинення кримінального правопорушення.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
З огляду на викладене з врахуванням установлених фактичних обставин на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження, та таким, потреба у застосуванні якого, на сьогодні є дійсною, та доречною в цей час, адже саме він буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК України, та які були наведені. В ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено факту того, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою зможуть запобігти встановленим ризикам. Адже, дійсно тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте санкція статті за якою особу повідомлено про підозру в цій ситуації в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою.
Також в судовому засіданні слідчий вказала, що ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 15 вересня 2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000456 від 18.07.2022 року продовжено до 18.12.2022 р. включно, у зв`язку із необхідністю проведення амбулаторної психіатричної експертизи та необхідністю проведення інших слідчих дій (розшукових).
Просить продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, до 18.12.2022 року включно.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.
З матеріалів клопотання вбачається, що 18 липня 2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
19 липня 2022 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
20 липня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
21.07.2022 р. підозрюваному ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.09.2022 р. включно із визначенням застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.
Постановою старшого слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 25.08.2022 р. у межах даного кримінального провадження призначена судово-психіатрична експертиза, однак висновок експерта ще не складено.
Згідно наданої слідчим довідки КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» № 462/10308 від 08.11.2022р. вбачається, що 31.10.2022 р. проведено експертний огляд підозрюваного ОСОБА_5 , висновок станом на 08.11.2022 р. не складено із-за відсутності у експертів медичної карти амбулаторного хворого Собко, яка знаходиться в МЧЧ № 12 (УВП №12) м.Івано-Франківська, про що повідомлено також у телефонному режимі слідчого у даному кримінальному провадженні. В зв`язку з цим, закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні до спливу строку тримання підозрюваного під вартою, не представляється можливим з об`єктивних на те причин.
Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 15 вересня 2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000456 від 18.07.2022 року продовжено до 18.12.2022 р. включно.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
В той же час 11.11.2022 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Стороною кримінального провадження з сторони обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою у зв`язку із необхідністю складення експертами висновку амбулаторної психіатричної експертизи ОСОБА_5 , оскільки станом на 08.11.2022 р. даний висновок не складений з вищезгаданих об єктивних причин.
З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.
Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину санкція статті якої передбачає покарання до 8 років позбавлення волі, які йому загрожують у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, а також ту обставину, що ОСОБА_7 на даний час не працює, не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, не одружений, що в свою чергу призводить до відсутності стримуючих факторів переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний на даний час ніде не працює, не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, не одружений, що в свою чергу доводить той фактор, що в майбутньому будучи на волі вчинятиме аналогічні корисливі злочини.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене у ракурсі встановлених фактичних обставин на даному етапі кримінального провадження, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження таким, потреба у застосуванні якого на сьогодні є дійсною, та доречною в цей час, адже саме він буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК України, та які були наведені. В ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено факту того, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою зможуть запобігти встановленим ризикам. Адже, дійсно тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте санкція статті за якою особу повідомлено про підозру в цій ситуації в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою.

Враховуючи вище наведені ризики, репутацію підозрюваного, тяжкість злочинів, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту - неможливе.
Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Вирішуючи дане клопотання враховується також тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характеризуючі особу підозрюваного дані, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, в судовому засіданні встановлено та доведено наявність та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що вагомість доказів та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 11 листопада 2022 року, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 18.12.2022 р. включно.
При визначенні розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, жителю АДРЕСА_1 на строк, до 18 грудня 2022 року включно в межах строку досудового розслідування даного кримінального провадження.
Визначити заставу двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 000 (п ятдесят дві тисячі) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: одержувач коштів: МФО: 820172, Код отримувача: 26289647, Банк отримувача: ДКС України, м. Київ, Рахунок: UA0002265, призначення платежу: застава по кримінальному провадженні за ОСОБА_5 .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк до 18 грудня 2022 року наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися з м. Коломиї Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утриматись від спілкування з потерпілим, усіма свідками в даному кримінальному провадженні, та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань( № 12)".
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 8 листопада 2022 року .
Слідчий суддя: ОСОБА_1