Справа № 638/662/23
Провадження № 1-кс/638/282/23
УХВАЛА

Іменем України

27 січня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кручик, Богодухівського р-н, Харківської обл, громадянина України, який працює на посаді лісничого Богодухівського лісництва ДП «Слобожанське», який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000018 від 18 січня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просить в рамках кримінального провадження №0000018 від 18 січня 2023 року застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 діб.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до наказу №-К від 19 лютого 2018 року ОСОБА_7 прийнято на посаду лісничого Богодухівського лісництва ДП «Слобожанське» з 19 лютого 2018 року.

Відповідно до посадової інструкції лісничого, з якою ОСОБА_7 ознайомився 19 лютого 2018 року встановлено, що лісничий належить до професійної групи «Керівники». Лісничий безпосередньо підпорядковується керівнику підприємства, а на час його відсутності головному лісничому. У своїй діяльності лісничий керується чинним законодавством України, ДСТУ, та іншими технічними умовами на продукцію, наказами і розпорядженнями державного підприємства, посадовою інструкцією та дорученнями керівника підприємства. Забезпечує виконання завдань по лісництву. Лісничий входить до складу лісової охорони підприємства. За ними закріпляються лісові масиви лісництва, описові та картографічні матеріали лісовпорядкування, клеймо встановлено зразка, книги та журнали ведення господарської діяльності лісництва. Є матеріально відповідальною особою. Організовує та забезпечує виконання лісогосподарських, лісокультурних, лісової, гідромеліоративних, лісовідновних робіт, профілактичних, протипожежних заходів, заходів з охорони лісів від незаконних рубок, захисту лісів від шкідників та хвороб, ведення лісонасінневої справи, призначення рубок, відведення лісосік, побічного користування, інших заходів на території лісництва. Контролює та приймає роботи по договорам підряду. Контролює та забезпечує додержання правил і норм охорони праці, виробничої і трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку. Організовує та керує роботою по гасінню лісових пожеж на території лісництва. Організовує ведення лісонасінневої справи.

Тобто, ОСОБА_8 виконував організаційно-розпорядчі й адміністративно-господарські функції, та відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою, та у своїй діяльності зобов`язаний керуватися Статутом підприємства та чинним законодавством.

11.01.2023 року з метою придбання лісоматеріалів (деревини), ОСОБА_9 звернувся до лісничого Богодухівського лісництва ДП «Слобожанське» ОСОБА_7 на що останній висунув вимогу щодо необхідності передачі йому неправомірної вигоди за безперешкодний відпуск вказаної деревини.

Надалі, 26.01.2023 приблизно о 06:45 год, у ході зустрічі на території лісу у с. Мерло Богодухівського району Харківської області Богодухівського лісництва ДП «Слобожанське» ОСОБА_10 звернувся до ОСОБА_7 з проханням щодо придбання лісоматеріалів (деревини) породи сосна об`ємом 40 складометрів, що становить 26,6 м. куб., які будуть транспортуватися автомобілем ГА3-53, державний номерний знак НОМЕР_1 , що вміщає 10 складометрів деревини, тобто необхідно зробити 4 рейси автомобілем, на що ОСОБА_7 , будучи службовою особою, діючи умисно, вказав, що вартість одного рейсу автомобіля повністю завантаженого деревиною буде становити 7000 грн, тобто, всього за 4 рейси сума грошових коштів складатиме 28 000 грн з яких офіційно, через касу, здійснить відпуск 8 складометрів деревини породи сосна, що становить 5,36 куб.м. та коштуватиме 5900 грн та висловив вимогу щодо передачі решти грошових коштів у якості неправомірної вигоди. Після цього, ОСОБА_7 видав одну товарно-транспортну накладну серії ХАА №002572 від 26.01.2023, на деревину об?ємом 5,3570 м.куб. на суму 4017,75 грн. та один чіп на деревину №193830209, за якими було здійснено (відвантажено) усі 4 рейси з деревиною вказаним автомобілем.

Надалі, після відвантаження вказаної деревини, цього ж дня, приблизно о 18:40 год, знаходячись по вул. Троїцькій у м. Богодухів Харківської області ОСОБА_10 передав, а лісничий Богодухівського лісництва ДП «Слобожанське», ОСОБА_7 отримав 28000 грн, з яких 23982,25 грн у якості неправомірної вигоди за деревину, яка була поза межами бухгалтерського обліку.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою в інтересах надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

27 січня 2023 року ОСОБА_7 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий зазначає, що оскільки злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , є тяжким, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, існують ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування,впливати на свідків, та інших учасників кримінального провадження, шляхом залякування, а також продовжувати свою злочинну діяльність, оскільки працює на ДП «Слобожанське» на посаді лісничого Богодухівського лісництва, тому вважає, що застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо запобігти настанню ризиків, у зв`язку з чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого корупційного злочину ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти настанню яких неможливо застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, мотивуючи це тим, що підозрюваний наміру переховуватися від правоохоронних органів та суду не має, при цьому має міцні соціальні зв`язки, оскільки працевлаштований, фактично проживає за місцем реєстрації, одружений, його дружина є пенсіонеркою за віком. Також в будинку проживають його син з невісткою. Підозрюваний зазначив, що буде дотримуватися покладених на нього обов`язків, у разі застосування домашнього арешту. З цих підстав сторона захисту зазначила, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання до додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також надані стороною захисту докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов наступного висновку.

Кримінальним процесуальним кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що Харківським районним управлінням поліції №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000018 від 18 січня 2023 року, за ч. 3 ст. 368 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що службова особа одного з державних підприємств у сфері лісозаготівлі у січні 2023 року висловила особі вимогу щодо передачі неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів для себе за вчинення дій щодо реалізації продукції з використанням наданого їй службового становища.

26 січня 2023 року о 18 год 47 хв, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано.

27 січня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Тобто суд зобов`язаний з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_7 міг вчинити інкримінований йому злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України. При цьому, варто зазначити, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за фактом отримання неправомірної вигоди лісничим Богодухівського лісництва ДП «Слобожанське», який є службовою особою.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали та обставини вчинення злочину, суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю існує пов`язаність підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням, оскільки для стороннього спостерігача прослідковується зв`язок між описаними діями та подіями, які відбулися, зокрема передача грошових коштів.

Таким чином досліджені докази, а саме протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протокол затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 26 січня 2023 року, постанова про визнання речовим доказом від 27 січня 2023 року, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України, за викладених у клопотанні обставин.

Надаючи оцінку наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявністю яких прокурор обґрунтовує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено ризик переховування від органу досудового розслідування і він є реальним, оскільки затримання підозрюваного одразу після ймовірного вчинення ним розслідуваного злочину, а саме - після передачі йому неправомірної вигоди, що може спонукати підозрюваного до втечі, враховуючи вагомість доказів, зібраних проти нього та обставини виявлення його ймовірної причетності до злочину; можливість підозрюваного залишити територію України, з огляду на наявність паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оскільки на ОСОБА_7 , з огляду на його вік, не поширюються обмеження щодо перетину кордону у зв`язку з введенням воєнного стану та оголошенням загальної мобілізації, пред`явлення йому підозри у вчиненні тяжкого корупційного злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. При цьому, таке покарання може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права. Наведені вище обставини є передумовами та можливістю для втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчому судді підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків суд враховує передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що:

- на цій стадії досудового розслідування не допитані всі особи, яким можуть бути відомі обставини розслідуваного злочину;

- під час розгляду даного клопотання підозрюваному стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протокол допиту свідка, з якого він дізнався зміст його показань та особисті дані, що уможливлює вплив на останніх;

Вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, суд вважає доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального корупційного правопорушення, вчиненого з використанням службового становища. На час розгляду даного клопотання відсутні відомості на підтвердження того, що підозрюваний звільнений чи відсторонений від займаної посади, а тому у разі незастосування запобіжного заходу підозрюваний матиме можливість вчинити аналогічне правопорушення.

Також при розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 раніше кримінальних правопорушень не вчиняв, офіційно працевлаштований, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, однак має непрацездатну (пенсіонерка) дружину ОСОБА_11 , разом з якою зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором не доведено на основі наданих доказів обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти доведеним ризикам, з огляду на таке.

Судом враховано дані про особу підозрюваного, який досяг пенсійного віку (на час розгляду клопотання має вік 68 років), має дружину-пенсіонера, зареєстрований і проживає з нею за однією адресою, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, які безумовно будуть стримуючим фактором для запобігання настанню існуючих ризиків.

Крім того суд виходить з того, що ані слідчим в клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні не було доведено зазначену обставину, натомість сторона обвинувачення лише формально обмежилась виключно твердженням про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу без будь-якого обґрунтування.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що вагомі підстави для застосування відносно підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні. Ризик переховування від органів досудового розслідування, хоча і доведений, але не досягає такого рівня інтенсивності, що свідчило б про необхідність обмеження свободи підозрюваного. Так само і настанню ризиків незаконного впливу на свідків та вчинення іншого злочину можливо запобігти застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого корупційного злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти встановленим ризикам і при цьому буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного та інших осіб.

За наведених вище обставин подане клопотання слід задовольнити частково.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне наголосити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000018 від 18 січня 2023 року, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:

- заборонити цілодобово залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 ;

- з`являтися до органів досудового розслідування та суду за першим викликом у призначений час;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, крім спілкування з ними в ході проведення відповідних слідчих дій в присутності слідчого або прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали до 25 березня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу для негайного виконання направити органу Національної поліції за місце проживання підозрюваного та зобов`язати орган Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і повідомити про це слідчому .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло підозрюваного, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 30 січня 2023 року о 10 год 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1