В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченого- ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004054 від 22 листопада 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2018 року близько о 03 годині 00 хвилин неподалік від житлового будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не с небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 схопив ОСОБА_6 за куртку, одягнену на ньому, та почав тягнути на себе, а потім діючи умисно, з метою подолання волі потерпілого до спротиву наніс потерпілому декілька, не менше двох, ударів рукою в область голови, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Реалізовуючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_5 стягнув з плечей ОСОБА_6 належну останньому куртку, з кишені якої витягнув чоловічий гаманець марки «Devis Ніghеleather» із штучної шкіри чорного кольору, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 24427 від 06 листопада 2018 року - 260 гривень 00 копійок, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 2100 гривень 00 копійок. Тобто відкрито незаконно викрав майно ОСОБА_6 , а саме: гаманець та грошові кошти, залишивши на місці події належну ОСОБА_6 куртку.

Після чого ОСОБА_5 з належним потерпілому ОСОБА_6 викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2360 гривень 00 копійок.

В ході судового розгляду кримінального провадження прокурор просив суд ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

До суду надана заява ОСОБА_6 , відповідно до якої він претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 не має, оскільки останній відшкодував матеріальні збитки в повному обсязі.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище. Підтвердив вчинення ним зазначеного вище кримінального правопорушення за вищевказаних обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого просив суд на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Надані в ході судового розгляду кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_5 пояснення є логічними, послідовними та такими, що не викликають сумнів у правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Захисником ОСОБА_5 до суду надано копію ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_5 звільнений від покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 січня 2020 року.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто грабіж (відкрите викрадення чужого майна), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він офіційно непрацевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, раніше судимий.

Відповідно до досудової доповіді, складеної Індустріальним районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області від13 жовтня 2021 року ОСОБА_5 має середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі а певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують його покарання, той факт, що він звільнений від покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 січня 2020 року, та приходить до висновку щодо необхідності призначення покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим звільняє від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим не заявлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_7 (Поволяєва)