Справа № 481/639/23
Провадж.№ 1-кп/481/60/2023
В И Р О К

Іменем України

13.04.2023 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області матеріали кримінального провадження № 0000075 від 11.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайський, Мамонтовського району, Алтайського краю, російської федерації, росіянина, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, працюючого електрозварником в ПрАТ «Камет-Сталь», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

його захисник: ОСОБА_5 ,

потерпіла: ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено та визнано доведеним, що ОСОБА_3 11.02.2023 року близько 08:00 год. прийшов до магазину «Продукти-571» ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: вул. Гагаріна, 7, м. Новий Буг, Миколаївської області, для придбання продуктів харчування.

Після розрахунку на касі за продукти харчування ОСОБА_3 покинув приміщення торгової зали магазину «Продукти-571» ТОВ «АТБ-Маркет» та попрямував до виходу з магазину, де на підлозі між двома вихідними дверима нежитлового приміщення, в якому знаходиться магазин, він побачив гаманець темно-рожевого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 , яка загубила його з власної необачності, та у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно викрав гаманець бувший у користуванні, вартістю 360,90 грн., у якому знаходились грошові кошти в сумі 270 грн. та банківські платіжні картки, які належать ОСОБА_6 .

Оглянувши викрадені банківські платіжні картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та АТ «РайффайзенБанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , що згідно Закону України "Про інформацію" п.п.1.4, 1.14, 1.27,1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" ч. 4 ст.51 Закону України "Про банки та банківську діяльність", п.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, засобами доступу до банківських рахунків, які належать ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 виник умисел на використання їх у особистих та корисливих інтересах, а саме викрадення грошових коштів, які на них знаходяться.

Цього ж дня, 11.02.2023 року ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне збагачення за чужий рахунок, маючи при собі викрадені платіжні банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та АТ «РайффайзенБанк» № НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_6 , вирішив умисно, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрасти грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_6 , шляхом застосування платіжних банківських карток при безготівковому розрахунку за придбання продуктів харчування в торгівельних установах.

Так, 11.02.2023 року близько 08:15 год. ОСОБА_3 попрямував до магазину «Солодка лавка», що розташований за адресою: вул. Гагаріна, 7, м. Новий Буг, Миколаївської області, з метою реалізації свого корисливого умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами з банківських рахунків ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, у період часу з 08:24 год. до 08:27 год. за допомогою привласненої ним платіжної банківської картки № НОМЕР_1 виданої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 , здійснив безконтактну оплату за покупку товару на суму 149,15 грн.

В подальшому, 11.02.2023 року ОСОБА_3 попрямував до ресторану «Домашня кухня», що розташований за адресою: вул. Цибулько, 75, м. Новий Буг, Миколаївської області, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, у період часу з 08:36 год. до 08:38 год., за допомогою привласненої ним платіжної банківської картки № НОМЕР_1 виданої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 , здійснив безконтактну оплату за покупку товару на суму 215,00 грн.

Крім цього, 11.02.2023 року ОСОБА_3 попрямував до магазину «Міраж», що розташований за адресою: вул. Мостова, 1, с. Софіївка, Баштанського району, Миколаївської області, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, у період часу з 09:00 год. до 09:07 год. за допомогою привласненої ним платіжної банківської картки № НОМЕР_1 виданої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 , здійснив безконтактну оплату за покупку товару на суму 1026,00 грн.

Викрадене майно ОСОБА_3 привласнив та розпорядився ними на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 2021 (дві тисячі двадцять одну) гривню 15 копійок.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено в умовах воєнного стану, за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно, в умовах воєнного стану, за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

13.04.2023 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України та за ч.1 ст.357 КК України, щодо узгодженого покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, за ч.1 ст.357 КК України у виді одного року обмеження волі, з призначенням остаточного покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років позбавлення волі, зі звільненням, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обовязків, передбачених ст.76 КК України, визначення яких належить до повноважень суду, та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості. Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_3 беззастережно визнає свою вину в обсязі обвинувачення у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій в умовах воєнного стану, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно в умовах воєнного стану, ч.1 ст.357 КК України, тобто привласнення документів, вчиненого з корисливих мотивів.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 ч.1 ст.357 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні вказали, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просили угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь - яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

В силу вимог ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Злочини вчинені обвинуваченим за ч.4 ст.185 КК України відносяться до категорії тяжких.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст.357 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обставинами, які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчинених кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог п.5, 7 ч.9 ст.100 КПК України.

Арешт на майно, накладений за ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_7 від 16.02.2023 року, на підставі ст..174 КПК України, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373-374, 474, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 квітня 2023 року між начальником Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України і призначити йому покарання

за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 2, 3 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, п.2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Арешт, накладений на грошові кошти в сумі 270 гривень (купюрами номіналом 200 гривень, з серійним номером ТГ № 8966523, номіналом 50 гривень з серійним номером КД № 0566420, номіналом 20 гивень, з серійним номером ЮА № 8217246) , гаманець з екошкіри виробництва Wallerry, банківську картку АТ Приватбанк» № НОМЕР_1 , банківську картку Райффайзен банку № НОМЕР_2 , на підставі ухвал слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_7 від 16.02.2023 року, скасувати.

Речові докази : гаманець з екошкіри виробництва Wallerry, банківську картку АТ Приватбанк» № НОМЕР_1 , банківську картку Райффайзен банку № НОМЕР_2 , які знаходяться в спецпакеті ВУМ 1008242 та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 , як власнику, грошові кошти в сумі 270 гривень, (купюрами номіналом 200 гривень, з серійним номером ТГ № 8966523, номіналом 50 гривень з серійним номером КД № 0566420, номіналом 20 гивень, з серійним номером ЮА № 8217246), які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, повернути потерпілій ОСОБА_6 , як власнику;

- Оптичний диск типу DVD+R 2 "videx"4,7GB.16x на якому містяться відеоматеріали надані магазином ТОВ"АТБ Маркет", що знаходиться в паперовому конверті № 2 в матеріалах кримінального провадження, залишити в них.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1