cправа № 570/4324/22
провадження № 1-кс/570/737/2022
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2022 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

з участю дізнавача ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
її представника адвоката ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри,10) клопотання власника майна ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000537, внесеному 10 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

покликаючись на те, що 11 листопада 2022 року слідчим суддею накладено арешт на автомобіль марки "Ауді" моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_4 , а наразі відсутня в цьому необхідність, власник майна ОСОБА_4 у поданому 02 грудня 2022 року клопотанні просить його скасувати.

Встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області ОСОБА_7 від 31 травня 2016 року накладено арешт на автомобіль марки "Ауді" моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_4 .

Автомобіль зберігався на майданчику тимчасово вилучених транспортних засобів Першотравневого ВП, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу зберігалося у матеріалах кримінального провадження №0000282 від 28.05.2016 року.

Транспортні засоби на вказаному штрафмайданчику захоплені ворожими військовими формуваннями.

За вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464.

Згідно з клопотанням, 09 листопада 2022 року до ВП № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення працівника поліції Гончарука про те, що 09 листопада 2022 року на блокпості поблизу с.Бармаки Рівненського району Рівненської області зупинений автомобіль марки "Ауді" моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючі по АДРЕСА_1 . Під час перевірки транспортного засобу встановлено, що даний автомобіль відповідно до бази даних МВС «Гарпун розшук ТЗ та НЗ» перебуває у розшуку у зв`язку із незаконним заволодінням.

10 листопада 2022 року за даним фактом розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.358 КК України.
11 листопада 2022 року слідчим суддею накладено арешт на автомобіль марки "Ауді" моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_4 ,

Відповідно до висновку експерта Рівненського НДКЦ МВС №СЕ-19/118-22/10796-ДД від 29 листопада 2022 року встановлено, що маркувальні позначення номеру кузова наданого на експертизу автомобіля змінам не піддавалися та являються першочерговими.
Відповідно до висновку експерта Рівненського НДКЦ МВС №СЕ-19/118-22/10795-ДД від 17 листопада 2022 року бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /крім персоналізації данних/ відповідає аналогічним бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, що перебувають в офіційному обігу на території України по розмірам, способам друку та елементах захисту.

Власник майна та її представник клопотання підтримують повністю і по аналогічних мотивах, заперечують проти продовження арешту на майно, оскільки мета, для якої накладався арешт на майно, на даний час досягнута, а подальше його зберігання порушує майнові права власника щодо користування майном.
По суті власник повідомила, що разом з ОСОБА_9 є добросовісними та першими користувачами автомобіля в Україні з 2012 року, фактично використовували своє авто для власних потреб в межах Харківської Полтавської, Дніпропетровської області, мають сервісну книгу, неодноразово ремонтували даний автомобіль, зокрема під час перебування такого авто в розшуку. Їм повідомляли, що по базі данних існує ще такий автомобіль з аналогічним номером, але іншої марки. Ні ОСОБА_10 , який звертався до суду з клопотанням про зняття арешту з "двійника", ні ОСОБА_11 , яка керувала вказаним авто, вони не знають, ніколи нікому право керування авто не передавали.
Її представник додатково показав, що так званий "двійник", який перебуває в розшуку має номер кузова НОМЕР_4 , а автомобіль власника номер кузова НОМЕР_2 . Ні маркувальні позначення номеру, ні бланк свідоцтва не містять ознак будь-яких конструктивних змін чи підробки.

Дізнавач не заперечує проти зняття арешту з автомобіля, оскільки у висновку експертизи вказано, що ознак підробки не встановлено. Щодо зняття арешту з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, то вирішення даного питання покладає на розсуд суду, оскільки не на всі питання експертизи дана однозначна відповідь.
Прокурор не заперечує проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши їх пояснення, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, прийшов до таких висновків.

Ст.129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п.18 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
П.10 ст.393 та ч.1 ст.174 КПК передбачають різні способи судового захисту обмежених прав та законних інтересів особи у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження. Зокрема, ст.174 КПК передбачає можливість подачі клопотання до слідчого судді про скасування арешту підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Згідно з ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи судом під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Іншим способом захисту прав власності осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, є подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про арешт майна на підставі п.9 ч.1 ст.309, ст.310 КПК України.

За таких обставин очевидно, що власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою, прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення. Арешт на майно накладено у зв`язку з визнанням його речовим доказом у кримінальному провадженні з метою забезпечення проведення відповідної експертизи.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ утручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених конвенцією прав, відповідно до ст.13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Спеціальні підстави законного обмеження особи в реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання в право мирного володіння майном.
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України. Ст.321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. У силу положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав.

На думку слідчого судді, на даний час вказана заборона не відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, тому порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданнями цього кримінального провадження.

З урахуванням вищезазначеного, а також приймаючи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту майна, оскільки відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вважаю, що це забезпечить справедливу рівновагу між інтересами сторін, що узгоджується з положеннями ст.6, 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, так як незняття арешту з майна за таких обставин порушує передбачені ст.1 Протоколу міжнародної конвенції з прав людини та ст.ст.21, 41 Конституції України права на свободу володіння майном.

Відповідно до роз`яснень п.13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року рішення за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п.9 ч.1 ст.309 КПК України), оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись ст.307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

скасувати арешт з автомобіля марки "Ауді" моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Слідчий суддя ОСОБА_1