Справа № 953/2304/23
н/п 1-кс/953/2708/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" квітня 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
Так, органом досудового розслідування була отримана інформація стосовно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 01 липня 2022 року був призначений на посаду помічника начальника територіального управління при окупаційній адміністрації держави-агресора.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у період часу з серпня по вересень 2022 року (до моменту звільнення території с. Вовчанські Хутори Чугуївського району Харківської області від російських окупаційних військ) проводив агітуючи бесіди з місцевими мешканцями з метою поінформування щодо прийнятого окупаційною адміністрацією держави-агресора рішення про проведення референдуму на окупованих територіях Харківської області для їх подальшого приєднання до РФ як суб`єкта федерації, підшукування осіб для роботи у т.зв. виборчих дільницях з подальшим збором відповідних документів (заява про згоду кандидата на призначення членом виборчої комісії Харківської області, анкета кандидата, копія паспорта кандидата, копія документа про освіту кандидата, дві фотокартки кандидата розміром 3х4 см).
11 квітня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України.
Того ж дня, у домоволодінні з надвірними будівлями та спорудами за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , проведений обшук, у ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Nokia» (imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 ) із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Redmi 9C» (imei 1 НОМЕР_4 , imei 2 НОМЕР_5 ) із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_6 ; жорсткий диск марки «Patriot» 120 Gb, s/n PBE120GS25SSDRPE000775; жорсткий диск марки «Toshiba», s/n 76R5ZY8BSX13; ноутбук в корпусі чорного кольору марки «ASUS» модель «X55U» s/n C5NOBC20611920H, із зарядним пристроєм; флеш-накопичувач марки «goodram» 8 Gb в корпусі синього кольору із металевою вставкою сірого кольору; флеш-накопичувач марки «Transcend» в корпусі білого кольору із вставкою червоного кольору; флеш-накопичувач в корпусі жовтого кольору із вставкою сірого кольору із надписом «Розумники»; флеш-накопичувач в корпусі чорного кольору без будь-яких маркувань та позначень; грошові кошти в сумі 25 500 російських рублів (25 банкнот номіналом по 1000 російських рублів, 1 банкнота номіналом 500 російських рублів).
Так, у ході огляду вищевказаних предметів було встановлено, що у них, за винятком грошових коштів, містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування даного кримінального провадження.
Слідчий вказує, що тимчасово вилучене майно, за винятком грошових коштів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом та може містити в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження.
Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, санкція якого передбачає як основний додатковий вид покарання конфіскацію майна.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно.
Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.
Власник майна підозрюваний ОСОБА_5 та його захисних - адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву в якій просили клопотання про арешт майна розглядати без їх участі, питання щодо накладення арешту підозрюваний ОСОБА_5 просив вирішити на розсуд суду.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов такого висновку.
Зі змісту протоколу обшуку від 11 квітня 2023 року вбачається, що 11 квітня 2023 року у період часу з 07 години 34 хвилин до 10 години 32 хвилини на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2023 року за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_5 проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Nokia» (imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 ) із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Redmi 9C» (imei 1 НОМЕР_4 , imei 2 НОМЕР_5 ) із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_6 ; жорсткий диск марки «Patriot» 120 Gb, s/n PBE120GS25SSDRPE000775; жорсткий диск марки «Toshiba», s/n 76R5ZY8BSX13; ноутбук в корпусі чорного кольору марки «ASUS» модель «X55U» s/n C5NOBC20611920H, із зарядним пристроєм; флеш-накопичувач марки «goodram» 8 Gb в корпусі синього кольору із металевою вставкою сірого кольору; флеш-накопичувач марки «Transcend» в корпусі білого кольору із вставкою червоного кольору; флеш-накопичувач в корпусі жовтого кольору із вставкою сірого кольору із надписом «Розумники»; флеш-накопичувач в корпусі чорного кольору без будь-яких маркувань та позначень; грошові кошти в сумі 25 500 російських рублів (25 банкнот номіналом по 1000 російських рублів, 1 банкнота номіналом 500 російських рублів).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, вирішуючи питання про правову підставу для забезпечення кримінального провадження слідчий суддя зазначає, що вилучені речі, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» (imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 ) із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Redmi 9C» (imei 1 НОМЕР_4 , imei 2 НОМЕР_5 ) із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_6 ; жорсткий диск марки «Patriot» 120 Gb, s/n PBE120GS25SSDRPE000775; жорсткий диск марки «Toshiba», s/n 76R5ZY8BSX13; ноутбук в корпусі чорного кольору марки «ASUS» модель «X55U» s/n C5NOBC20611920H, із зарядним пристроєм; флеш-накопичувач марки «goodram» 8 Gb в корпусі синього кольору із металевою вставкою сірого кольору; флеш-накопичувач марки «Transcend» в корпусі білого кольору із вставкою червоного кольору; флеш-накопичувач в корпусі жовтого кольору із вставкою сірого кольору із надписом «Розумники»; флеш-накопичувач в корпусі чорного кольору без будь-яких маркувань та позначень визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів справи, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно зі статтею 234 КПК обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Підстави тимчасового вилучення майна встановлені ст. 167 КПК і полягають в тому, що майно, яке вилучається слідчим, прокурором, повинно мати певний зв`язок із розслідуваним кримінальним правопорушенням. Зокрема, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, серед іншого, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК).
Зі змісту ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2023 року слідує, що слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення документів, речей, чорнових записів, електронних носіїв інформації, мобільних терміналів, планшетів, комп`ютерної техніки, засобів зв`язку, які можуть бути використані як доказ факту причетності ОСОБА_5 до вчинення злочинних дій.
З матеріалів, долучених до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, а саме: мобільні телефони, жорсткі диски, ноутбук, флеш-накопичувачі є доказом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже відповідно до ст. 91 КПК України вказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.
Окрім того, положеннями п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
З матеріалів, долучених до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України.
Санкції вказаних статей передбачають покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.
Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
За змістом ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Разом з тим, виходячи із вимог ч. 3 ст. 132 та ч. 2 ст. 173 КПК, наслідки арешту для осіб, чиї права обмежуються, повинні бути розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.
Враховуючи, що санкції ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України передбачають покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, з урахуванням положень ч.ч. 5, 10 ст. 170 КПК України, необхідно забезпечити його збереження для можливої конфіскації як виду покарання у порядку п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК до прийняття остаточного рішення по справі шляхом накладення арешту.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що грошові кошти в сумі 25 500 російських рублів (25 банкнот номіналом по 1000 російських рублів, 1 банкнота номіналом 500 російських рублів), які були вилучені 11 квітня 2023 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 відповідають вимогам п. 3 ч. 2 ст. 170 КК України, оскільки арешт допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, що передбачено санкцією ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт шляхом встановлення заборони відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене 11 квітня 2023 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:
- мобільний телефон марки «Nokia» (imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 ) із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон марки «Redmi 9C» (imei 1 НОМЕР_4 , imei 2 НОМЕР_5 ) із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_6 ;
- жорсткий диск марки «Patriot» 120 Gb, s/n PBE120GS25SSDRPE000775;
- жорсткий диск марки «Toshiba», s/n 76R5ZY8BSX13;
- ноутбук в корпусі чорного кольору марки «ASUS» модель «X55U» s/n C5NOBC20611920H, із зарядним пристроєм;
- флеш-накопичувач марки «goodram» 8 Gb в корпусі синього кольору із металевою вставкою сірого кольору;
- флеш-накопичувач марки «Transcend» в корпусі білого кольору із вставкою червоного кольору;
- флеш-накопичувач в корпусі жовтого кольору із вставкою сірого кольору із надписом «Розумники»;
- флеш-накопичувач в корпусі чорного кольору без будь-яких маркувань та позначень;
- грошові кошти в сумі 25 500 російських рублів (25 банкнот номіналом по 1000 російських рублів, 1 банкнота номіналом 500 російських рублів).
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1