Справа № 736/517/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/256/23
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608 від 16.12.2021, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2022 року стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Олександрівка, Кіровоградської області, маючого базову загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, не маючого державних пільг та нагород, не військовозобов`язаного, депутатом не являється, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 11.10.2017 до 3 років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

-вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18.10.2017 до 4 років 4 місяців позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и л а :

Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2022 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 4290 грн 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 10557 грн 41 коп. відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 3266 грн 67 коп. відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 3266 грн 67 коп. відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_13 576 гривень відшкодування майнової шкоди.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_9 , наприкінці листопада 2021 року близько 00 годин 00 хвилин, точну дату та час органами досудового розслідування встановити не представилось можливим, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, прибув на неогороджену територію картоплесховища (що є іншим приміщенням), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, шляхом розгину металевих грат, проник до його приміщення, звідки умисно, таємно викрав радіоприймач марки «GOLON» моделі RХ-9922 UAR, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/125-22/2895-ТВ від 01.06.2022 становить 445,68 гривень, що належить ОСОБА_14 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченого, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 наприкінці листопада 2021 року, близько 00 годин 30 хвилин, точну дату та час органами досудового розслідування встановити не представилось можливим, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, прибув на неогороджену територію картоплесховища (що є іншим приміщенням), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, шляхом розгину металевих грат, проник до його приміщення, звідки умисно, таємно викрав 50 метрів кабелю ВВГ 4x6 знгд, вартість одного метра якого згідно висновку експерта № СЕ- 19/125-22/2894-ТВ від 01.06.2022 становить 119,25 гривень, що належить ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на загальну суму 5962,50 гривень.

Дії ОСОБА_9 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Окрім того, на початку грудня 2021 року, близько 00 години 00 хвилин, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з боку неогородженої присадибної земельної ділянки прибув до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та у подальшому шляхом механічного ушкодження замикаючого пристрою дверей, незаконно проник до приміщення вказаного будинку (що є житлом), звідки таємно викрав два пічні горщики (чугунки), об`ємом по 10 л кожний, вартість кожного з яких згідно висновку експерта № СЕ-19/125-22/770-ТВ від 26.01.2022 становить 237,50 гривень, та одного пічного горщика (чугунка), об`ємом 15 л, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/125-22/770-ТВ від 26.01.2022 становить 318,75 гривень, що належать ОСОБА_15 , чим заподіяв останній майнову шкоду на загальну суму 793,75 гривень.

Дії ОСОБА_9 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Також, ОСОБА_9 у період часу з 01.12.2021 по 15.12.2021, близько 01 години 00 хвилин, точну дату та час органами досудового розслідування встановити не представилось можливим, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, прибув до господарства ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, шляхом розбиття, демонтував віконне скло, через яке проник до будинку (що є житлом), звідки умисно таємно викрав бензопилу марки «НЕВА», вартість якої згідно довідки ФОП ОСОБА_16 становить 1 500,00 гривень. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, поєднані єдиним умислом, ОСОБА_9 , перебуваючи на подвір`ї вищезазначеного господарства (що є сховищем), без допоміжних предметів демонтував та таємно викрав асинхронний електродвигун, потужністю 4 кВт, 3000 обертів на хвилину, 220 В, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/125-22/771-ТВ від 26.01.2022 становить 3266, 67 гривень, що належить ОСОБА_11 , чим спричинив останньому майнову шкоду на загальну суму 4766, 67 гривень.

Дії ОСОБА_9 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло та сховище, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у період з 01.12.2021 по 19.12.2021, близько 00 години 00 хвилин, точний час та дату органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, прибув на територію складу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, незаконно проник всередину вказаного приміщення (що є іншим приміщенням), звідки таємно викрав шість пляшок пива "Львівське світле", об`ємом по 2,5 літра кожна, вартість однієї пляшки, згідно висновку експерта № СЕ-19/125-22/767-ТВ від 26.01.2022, становить 53,08 гривень, та 300 м кабелю, з маркуванням АПВ 6,0, вартість одного метра якого, згідно висновку експерта № СЕ-19/125-22/767-ТВ від 26.01.2022, становить 4,78 гривень, що належать ОСОБА_10 , чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 1752,48 гривень.

Дії ОСОБА_9 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 19.12.2021, близько 00 годин 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, прибув на неогороджену територію пилорами, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де, шляхом зриву навісного замка дверей, проник до її приміщення (що є іншим приміщенням), звідки умисно, таємно викрав асинхронний трьохфазний електродвигун з маркуванням АИР 132 84, потужністю 7,5 кВт, 1500 обертів на хвилину, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/125-22/768-ТВ від 26.01.2022 становить 6 930,33 гривень, та 20 метрів силового, мідного, одножильного кабелю, маркуванням ВВГ 4x6 знгд, вартість одного метра якого згідно висновку експерта № СЕ-19/125-22/768-ТВ від 26.01.2022 становить 93,73 гривень, що належать ОСОБА_10 , чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 8 804,93 гривень.

Дії ОСОБА_9 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Також 19.12.2021, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_9 , переслідуючи мету таємного викладення чужого майна та особистого збагачення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з боку неогородженої присадибної земельної ділянки прибув до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та у подальшому шляхом механічного ушкодження замикаючого пристрою дверей, незаконно проник до приміщення вказаного будинку (що є житлом), звідки таємно демонтував та викрав компресор холодильника "Атлант", вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/125- 22/769-ТВ від 26.01.2022, становить 576 гривень, що належить ОСОБА_13 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_9 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого просить вирок суду стосовно ОСОБА_9 змінити в частині призначеного покарання, виключити з вироку суду обставину, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку, та призначити мінімальне покарання у виді трьох років позбавлення волі, застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки. Вважає вирок суду явно несправедливим через його суворість. Вказує, що підзахисний не заперечував свої вини у вчиненому, допомагав у розкритті правопорушень та пояснював, що причиною вчинення крадіжок був його тяжкий майновий стан,оскільки він не міг працевлаштуватися. Зауважує, що ОСОБА_9 негативно не характеризується за місцем проживання, є особою раніше судимою, але останнім часом не притягувався до адміністративної відповідальності. Вважає, що по справі судом не обґрунтована обставина, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, адже підзахисний не знав і не міг знати кому належить викрадене майно. Зауважує, що вартість викраденого не є великою, тяжких наслідків для потерпілих не наступило, останні не просили призначити суворе покарання. Також судом не було враховано те, що ОСОБА_9 страждає на психіатричне захворювання і перебуває на обліку у лікаря-психіатра. На думку сторони захисту, є підстави для звільнення підзахисного від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та наполягав на законності і обґрунтованості вироку суду, позицію захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився стосовно обвинуваченого ОСОБА_17 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Ці вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_9 місцевий суд зробив на підставі належно досліджених доказів у встановленому законом порядку і, згідно із ст.ст. 370, 374 КПК України, у вироку навів докладні мотиви прийнятого рішення.

Що стосується доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, при зазначених у вироку обставинах, за які його засуджено, то такі відповідають фактичним обставинам і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, наданими стороною обвинувачення, які судом всебічно і повно досліджені і правильно оцінені.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході судового розгляду матеріалів провадження судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро каявся, просив суворо не карати.

У сукупності із зібраними у справі доказами, суд належно оцінив показання обвинуваченого щодо визнання вини і при повному, всебічному розгляді всіх обставин справи, дійшов вірного висновку, що його вина у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, доведена.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що місцевий суд дослідив всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі, а тому наведені стороною захисту у апеляційній скарзі доводи про незаконність вироку є необґрунтованими.

Дослідивши в судовому засіданні усі докази у справі та оцінивши їх у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що у діях ОСОБА_9 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

У відповідності до п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України до загальних засад кримінального провадження відноситься в тому числі здійснення провадження із дотриманням принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, який полягає, зокрема, в самостійному обстоюванні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд дійшов висновку, з яким погодилась колегія суддів апеляційного суду, що цей принцип у повній мірі був реалізованим при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд оцінив зібрані у кримінальному провадженні докази і надав у вироку аналіз усіх доказів.

Усі докази, на яких ґрунтується вирок, ретельно перевірені судом і підставно покладені в обґрунтування вироку. З таким процесуальним рішенням колегія суддів погоджується.

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання звертається увага суддів на те, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Згідно роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити із кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є тяжкими, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за аналогічні злочини, неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення не звертався, перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП «Олександрівська лікарня», врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку, врахував інформацію, надану органом пробації, згідно якої виправлення ОСОБА_9 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк лише у винятковому випадку за умов здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується та вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого та даним про особу обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінально-караних діянь.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ст. 65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить висновку про те, що призначене ОСОБА_9 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги сторони захисту про призначення явно несправедливого покарання через суворість, адже з урахуванням всіх обставин суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 покарання в межах закону відповідно до вчиненого, і обґрунтованих підстав для подальшого пом`якшення покарання колегія суддів не вбачає.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, належним чином дослідити та оцінити всі обставини, які мають значення для справи й застосовувати вказаний кримінальний закон лише в тому разі, коли для цього є умови та підстави, про що в судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Перевіривши вирок, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність покарання тяжкості та обставинам вчинених правопорушень, є необґрунтованими. Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання, а тому запропоновані стороною захисту зміни до вироку можуть призвести фактично до безкарності за вчинений злочин, не сприятимуть укріпленню законності і правопорядку в державі і тому колегією суддів апеляційного суду відхиляються. Крім того, минув незначний період від часу відбуття обвинуваченим покарання за попереднім вироком, на шлях виправлення він не став, його протизаконна діяльність свідчить про суспільну небезпеку винуватого, а тому його виправлення можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з цим, перевіряючи доводи захисника про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з абз. 5 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначаються обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України вказана норма закону передбачає і обставини, які обтяжують покарання, зокрема, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю або особи, яка перебуває в безпорадному стані.

З тексту оскаржуваного вироку не вбачається, який з усіх потерпілих був особою похилого віку і не надано доказів того, що обвинувачений був знайомим з цією особою та розумів, що здійснює крадіжку майна саме цієї особи.

Тому висновок про обтяжуючу покарання обставину - скоєння злочину відносно особи похилого віку, підлягає виключенню з вироку.

Незважаючи на виключення цієї обставини, яка обтяжує покарання, колегія суддів, обговоривши питання призначення покарання в нарадчій кімнаті, з урахуванням усіх даних, які характеризують обвинуваченого та системність його протиправних дій, не знайшла підстав для пом`якшення покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_9 змінити в частині призначеного покарання.

Виключити з вироку суду обставину, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4