УХВАЛА

25 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 344/4056/18

провадження № 51-1139 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2020 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року щодо неї,

встановив:

Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 26 жовтня 2021 року, за наслідками розгляду по суті вимог касаційної скарги захисника ОСОБА_5 , поданої в інтересах засудженої ОСОБА_4 , на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2020 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року щодо останньої, ухвалено оскаржувані судові рішення залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення.

До суду касаційної інстанції звернулася засуджена ОСОБА_4 із касаційною скаргою на вказані судові рішення.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 426 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що вказану касаційну скаргу слід повернути засудженій, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, а тому тримісячний строк є достатній для чіткого визначення своїх аргументів, а також окреслення стверджувальної правової позиції по кримінальному провадженню.

Як убачається із змісту касаційної скарги, засуджена була обізнана про касаційний розгляд по суті вимог касаційної скарги захисника ОСОБА_5 , поданої в її інтересах, на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2020 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року щодо неї.

Разом з тим, не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, засуджена направила 12 квітня 2023 року до суду касаційної інстанції свою касаційну скаргу.

Тобто, майже через півтора роки після ухвалення оскаржених судових рішень, та, зокрема, постанови прийнятої касаційним судом по суті розгляду вимог скарги її захисника на ці судові рішення, засуджена звернулась до суду касаційної інстанції із скаргою, вказуючи на незаконність цих судових рішень.

Отже, засуджена звернулась до суду касаційної інстанції після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого ст. 426 КПК України, та, при цьому, питання про поновлення цього строку у касаційній скарзі не порушує, а лише посилається на не згоду з оскаржуваними судовими рішеннями, наводячи доводи аналогічні за своїм змістом доводам касаційної скарги захисника, які були розглянуті касаційним судом із ухваленням постанови по суті його вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Таким чином, оскільки засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду касаційної інстанції поза межами строку касаційного оскарження та питання про поновлення цього строку не порушує, її касаційна скарга підлягає поверненню.

На підставі наведеного та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2020 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року щодо неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3