Справа № 643/2796/22
Провадження № 1-кс/643/1004/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2022 м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника заявника «Представництво «Векто» СП. З О.О. » - адвоката ОСОБА_4 на постанову начальника відділення СВ Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 08.11.2022 про закриття кримінального провадження №0000263 від 03.06.2020, -

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника Представництво «Векто» СП З.О.О. (далі по тексту - заявник) - адвокат ОСОБА_4 (далі по тексту - скаржник, представник заявника) - 28.11.2022 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову від 08.11.2022 про закриття кримінального провадження №0000263 від 03.06.2020, винесену начальником відділення СВ Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області майором поліції ОСОБА_5 (далі по тексту - слідчий).

Обґрунтовуючи скаргу, адвокат ОСОБА_4 зазначив, що слідчим проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому за заявою Представництва «Векто» СП З.О.О. щодо вчинення відносно такої юридичної особи кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.5 ст.191 КК України. У вказаному кримінальному провадженні прийнято рішення про його закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. На думку скаржника, постанова є передчасною, досудове розслідування у справі проведено не у повному обсязі, не встановлено усі обставини справи. Зокрема досудовим розслідуванням проведено не всі можливі слідчі дії та не призначені усі необхідні експерті дослідження. Крім того, на думку скаржника, постанова слідчого жодним чином не мотивована та в ній не наведено належного обґрунтування висновків слідства щодо законності закриття кримінального провадження.

Від адвоката ОСОБА_4 26.12.2022 надійшло клопотання про розгляд скарги без його участі, одночасно останній вимоги скарги підтримав у повному обсязі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі, проти задоволення скарги заперечував.

Стороною обвинувачення для огляду у судовому засіданні надані матеріали кримінального провадження №0000263 від 03.06.2020.

Неявка суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.

Слідчим суддею, з метою забезпечення дотримання розумних строків, визнано можливим розглянути скаргу за відсутності заінтересованих осіб.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може оскаржуватися рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУНП у Харківській області проводилось досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000263 від 03.06.2020, за ознаками складу злочину передбаченого ч.3 ст.190, ч.5 ст.191 КК України.

Постановою прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 від 12.07.2021 визначено підслідність кримінального провадження №0000263 від 03.06.2020 за СД Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області.

Постановою прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 від 28.01.2022 визначено підслідність кримінального провадження №0000150 від 27.01.2021 за СВ Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області.

Постановою прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 від 07.10.2022 вищезазначені провадження об`єднані під загальним номером №0000263 від 03.06.2020.

З огляду на викладене, доводи скарги про порушення ст.218 КПК України щодо місця проведення досудового розслідування є необґрунтованими.

Відповідно до ст.215 КПК України досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання у порядку, передбаченому цим Кодексом. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення. Орган досудового розслідування у залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає обсяг перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ст.ст. 283, 284 КПК України.

Досудове розслідування розпочато за заявою Представництва «ВЕКТО» СП З.О.О. щодо протиправного відчуження майна суб`єкта господарювання колишнім його керівником - ОСОБА_10 , чим Представництву було спричинено матеріальну шкоду.

Згідно до заяви про вчинення злочину ОСОБА_10 протиправно, з метою заволодіння майном підприємства, уклав договір з ТОВ «СТРОЙТРАНСАВТО» про зарахування зустрічних однорідних вимог, шляхом передачі техніки, яким врегульовувалися боргові зобов`язання між останніми, за неіснуючим, на думку заявника, боргом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 з грудня 2019 року по березень 2020 року обіймав посаду директора Представництва Польської компанії "ВЕКТО" СП З.О.О." в Україні, яке є відокремленим структурним підрозділом компанії "ВЕКТО" СП З.О.О." та діяв на підставі доручення № 12973/2019 від 30.12.2019.

Діяльність директора підприємства ОСОБА_10 регламентувалася вимогами Положення про Представництво компанії "ВЕКТО" СП З.О.О." в Україні, та повноваженнями наданими на підставі доручення №12973/2019 від 30.12.2019.

Відповідно до п. 1.10 Положення Представництво має право від імені та за дорученням Товариства вчиняти будь-які правочини, укладати будь-які договори (включаючи, але не обмежуючись укладанням договорів купівлі-продажу, оренди, лізингу, договорів про виконання робіт та надання послуг, договорів позики, страхування тощо), і підписувати інші документи, необхідні для здійснення діяльності Представництва, в т.ч. ті, які пов`язані з веденням Товариством господарської діяльності.

Згідно з п. 3.1. Положення майно Представництва складають основні та оборотні кошти, а також грошові кошти та майно, передані йому Товариством з метою використання в господарській діяльності.

Майно, передане Товариством Представництву, з метою, вказаною вище, є власністю Товариства, так само як і майно, придбане Представництвом під час здійснення господарської діяльності. Представництво уповноважене на розпорядження майном Товариства (п. 3.2. Положення).

В силу п.3.3. Положення в межах здійснення господарської діяльності, за згодою Правління Товариства, а також у випадках, якщо відповідний продаж не завдає шкоди Товариству чи майновим інтересам Товариства, Представництво має право відчужувати майно, придбане Представництвом, а також майно, передане Представництву Товариством.

Представництво вільне у виборі предмета договору з контрагентами, у визначенні умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству і рішенням керівних органів Товариства (п. 4.14. Положення).

Відповідно до п. 6.1. Положення вищим органом управління Представництвом є Рада Правління Товариства, яка призначає наказом Директора Представництва, після процедури узгодження його кандидатури та підписує з Директором трудовий договір, після процедури визначення умов оплати праці Директора Представництва.

Таким чином, Положенням передбачені повноваження Представництва самостійно, без погодження з Товариством, за настання певних обставин, розпоряджатися майном Товариства. А саме, передбачено право відчужувати майно за умови, що такий продаж не завдає шкоди Товариству чи його майновим інтересам.

Згідно доручення №12973/2019 від 30.12.2019 року Рада Правління Товариства Польської компанії "Векто" СП З.О.О. уповноважила ОСОБА_10 представляти Товариство на території України, а саме: перед всіма адміністративними органами та іншими державними або місцевими установами, банками, (включаючи відкриття/закриття банківських рахунків або субрахунків та/або внесення змін до будь-яких мандатів банка Компанії) перед Компанією та перед фізичними та юридичними особами, а також виконувати будь-які дії, робити заяви та підписувати будь-які документи, включаючи податкові декларації, від імені Компанії - щоб зробити вищезазначене чинним; вживати будь-які інші фактичні та юридичні дії, які довіритель, на його думку, вважає необхідними або корисними у зв`язку з вищезазначеними питаннями, включаючи також надання заяв та підписання будь-яких документів від імені Компанії - для набуття чинності на території України.

Допитаний слідчим ОСОБА_10 пояснив, що 02.01.2020 року між ТОВ «ВЕКТО» в особі Представництва «ВЕКТО» СП ЗО.О. від імені якого діяв Директор представництва ОСОБА_10 на підставі довіреності укладено договір субпідряду №02-01/2 від 02.01.2020 року, який був укладений на підставі основного договору «WORKS OF REHABILITATION OF HRYBOVYCHI LANDFILL (PHASE 1), LVIV, UKRAINE Contract No. 9004-GPN-49437/1-RHBL» від 27.12.2019 року на Грибовицькому полігоні ТПВ в с. Грибовичі Львівської області.

Предметом даного договору у відповідності до п.1.1 були будівельно-монтажні роботи на Грибовицькому полігоні ТПВ в с. Грибовичі Львівської області, які ТОВ «СТРОЙТРАНСАВТО» повинен був виконати власними силами та засобами, а Представництво «ВЕКТО» СП З О.О. прийняло зобов`язання їх прийняти та оплатити.

За результатами виконаних підготовчих робіт сторони склали акт приймання-передачі виконаних робіт №04-03-20 від 04 березня 2020 року, у відповідності до якого ТОВ «СТРОЙТРАНСАВТО» передав, а Представництво Польської компанії «ВЕКТО» СП З О.О. в Україні прийняло роботи на суму 9 380 943,55 (дев`ять мільйонів триста вісімдесят тисяч сорок три грн. 55 копійок) гривень.

У подальшому, між Представництвом Польської компанії «Векто» СП З.О.О. та ТОВ "Стройтрансавто" було укладено ряд договір купівлі-продажу будівельної техніки. Згідно до умов укладених договорів Покупець зобов`язувався прийняти зазначену будівельну техніку та оплатити їх вартість відповідно до умов договору. За такими договорами було укладено відповідні Акти приймання-передачі будівельної техніки.

З показань допитаного ОСОБА_10 , а також наявних у матеріалах кримінального провадження документів, вбачається, що розрахунок за техніку повинен був відбуватись за грошові кошти, які Представництво Польської компанії "Векто" СП З.О.О. заплатить за виконані роботи за договором субпідряду в строк не пізніше наступного банківського дня після складання актів приймання-передачі, тобто не пізніше 10 березня 2020 року.

02 березня 2020 року між ТОВ «Дніпрокомунбуд» та ТОВ «СТРОЙТРАСАВТО» укладено договір відступлення права вимоги (цесії), у відповідності до якого ТОВ «Дніпрокомунбуд» передав, а ТОВ «СТРОЙТРАНСАВТО» прийняв право вимоги за договорами на розробку проектної документації, укладеними між представництвом Польської компанії "Векто" СП З О.О. в Україні та ТОВ «Дніпрокомунбуд» №03102019/03 від 03 жовтня 2019 року та за договором №01/4-113 від 01 квітня 2019 року на загальну суму 2000000,00 (два мільйони грн. 00 копійок) гривень. За відступлене право вимоги ТОВ «СТРОЙТРАНСАВТО» сплатив обумовлену ціну, а саме 2 000 000,00 (два мільйони грн. 00 копійок) гривень.

Після чого, 10.03.2020 року сторони - Представництво Польської компанії "Векто" СП З.О.О. та ТОВ «СТРОЙТРАНСАВТО» уклали договір про зарахування зустрічних однорідних вимог. У результаті укладення вказаного договору сторони засвідчили про відсутність будь-яких претензій одна до одної.

ОСОБА_10 зазначив, що у зв`язку із не можливістю проведення своєчасної оплати за виконані роботи, у Представництва Польської компанії "ВЕКТО" СП З.О.О." в Україні виникла заборгованість перед ТОВ «Стройтрансавто» за наступними договорами:

- № 03102019/03 від 03.10.2019 року у сумі 1200000,00 (один мільйон двісті тисяч) гривень;

- № 01/04-113 від 01.04.2019 року у сумі 800000,00 (вісімсот тисяч) гривень;

- № 02-01/2 від 02.01.2020 року, у сумі 9380943,55 (дев`ять мільйонів триста вісімдесят тисяч сорок три грн. 55 копійок) гривень.

У березні 2021, як пояснив ОСОБА_10 , останньому стало відомо, що консорціум компаній Vekto Sp. Z o.o. та Iridex Group Plastic S.R.L втратить контракт, оскільки необхідною умовою для роботи за генеральним контрактом було отримання банківської гарантії, яку консорціум компаній Vekto Sp. Z o.o. та Iridex Group Plastic S.R.L отримати не зміг через фінансові труднощі у Польщі.

З метою уникнення накладення штрафних санкцій, передбачених умовами договору субпідряду, а також уникнення судових процедур та витрат на них, та недопущення доведення підприємства до ще більш скрутного стану, саме в інтересах підприємства, було запропоновано директору ТОВ «Стройтрансавто» оплатити будівельну техніку шляхом взаємозаліку однорідних вимог, що було узгоджено із власниками консорціуму компаній Vekto Sp. Z o.o. та Iridex Group Plastic S.R.L.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно до кримінального кодексу України злочини передбачені ч.3 ст.190, ч.5 ст.191 КК України є злочинами з матеріальним складом, тобто такими у яких об`єктивна сторона передбачає настання, зокрема, матеріальної шкоди.

Положеннями чинного законодавства України визначено механізм встановлення в ході досудового розслідування заподіяної шкоди за вищевикладених обставин, зокрема проведення судово-економічної експертизи, висновки якої можуть бути використані як докази.

Під час досудового розслідування було призначено судово-економічну експертизу з питанням щодо підтвердження виконання зобов`язань за договором субпідряду №02-01/2 від 02.01.2020.

Згідно висновку експерта, наданими документами, а саме актом від 04.03.2020 №04-03-20 приймання-передачі виконаних робіт, підтверджується виконання договору субпідряду №02-01/2 від 02.01.2020, укладеного між Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройтрансавто" та представництва Польської компанії "Векто" СП З О.О. на загальну суму 9 380 943,55 грн.

Такий вид експертизи повністю співвідноситься з предметом доказування у даному кримінальному провадженні, висновки якої дають змогу встановити наявність чи відсутність фінансових зобов`язань у сторін та їх виконання.

Таким чином, відчуження будівельної техніки жодним чином не завдало шкоди Представництву, а навпаки, надало можливість погасити виниклу суттєву заборгованість перед контрагентом, уникнути накладення значних штрафних санкцій, передбачених умовами зазначених вище договорів, а також уникнути витрат на судові процедури, які б неодмінно стали результатом непогашення виниклої заборгованості в сумі більш ніж одинадцять мільйонів гривень.

З огляду на викладене, слідчий, вбачаючи, що матеріали кримінального провадження давали змогу прийняти обґрунтоване та законне процесуальне рішення, за результатами проведеного досудового розслідування виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

При цьому, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що потерпілою стороною ініціювались питання щодо призначення додаткової експертизи, або експертиз з інших питань на встановлення збитків або інших обставин справи, що підлягають доказуванню.

Аналізуючи на предмет законності та обґрунтованості прийняте процесуальне рішення, слідчий суддя зауважує, що відповідно до змісту п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі, якщо встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час кримінальне процесуальне законодавство України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до положень ч.2 ст.91 КПК України доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ч.2 ст.9 КПК України встановлено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова слідчого, у розумінні вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України, окрім іншого, повинна містити виклад встановлених обставин, які є підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а також мотиви прийнятого рішення, його обґрунтування з посиланням на положення КПК України.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого кримінальним процесуальним законодавством України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке здійснюється за наявності обставин, які виключають подальше провадження, або підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Відсутність у діянні складу кримінального правопорушення застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення.

Частиною третьою ст.190 КК України передбачено відповідальність за шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

З об`єктивної сторони злочин виражається у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою.

Частиною п`ятою ст.191 КК України передбачено відповідальність за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, якщо вони вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою.

З об`єктивної сторони ст.191 КК передбачає три різних форми вчинення злочину: привласнення, розтрата чужого майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем. Їх загальною ознакою є особливе відношення винного до майна, яким він заволодіває. Особа в цих випадках не є сторонньою для майна: воно їй ввірене, перебуває в її віданні, або особа внаслідок службового становища має певні повноваження щодо цього майна. Юридичною підставою для такого відношення винного до майна є цивільно-правові відносини, договірні відносини, спеціальне доручення, службові повноваження. Іншими словами, суб`єкт злочину здійснює повноваження щодо майна на законній підставі: наділений правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці, зберіганню майна тощо.

Відповідно до ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом

Таким чином, відсутність обов`язкової ознаки елементу складу злочину тягне за собою відсутність елементу складу злочину, а відсутність елементу складу злочину - відсутність складу злочину у цілому.

Встановлено, що у провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа №922/1400/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Векто" в особі представництва Польської компанії "Векто" СП З О. О. в Україні до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройтрансавто" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу будівельної техніки № 03022020/1 від 03 лютого 2020 року, №11022020/1 від 11 лютого 2020 року, №17022020/1 від 17 лютого 2020 року, №19022020/1 від 19 лютого 2020 року, №2702020/1 від 19 лютого 2020 року.

На підставі відповідного рішення господарського суду Харківської області від 01 липня 2020 року у справі №922/1400/20 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Векто" в особі представництва Польської компанії "Векто" СП З О. О. в Україні відмовлено в повному обсязі.

Судом встановлено, що укладення спірних вищезазначених договорів не завдало шкоди Товариству чи майновим інтересам Товариства, що в свою чергу свідчить про наявність у Представництва необхідних повноважень на відчуження спірного майна. Також, встановлений факт, що довіреність №12973/2019 від 30.12.2019 року, на підставі якої діяв директор, не передбачає жодних обмежень щодо укладення будь-яких договорів від імені Представництва, у тому числі, і щодо відчуження рухомого майна.

Зазначене рішення суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Векто" в особі представництва Польської компанії "Векто" СП З О.О. в Україні оскаржено в апеляційному порядку, проте, постановою Східного апеляційного господарського суду від 16 вересня 2020 року у справі №922/1400/20 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 01.07.2020 року - без змін. Вищезазначені рішення суду набрали законної сили.

За таких обставин, всім обставинам на які посилається заявник у своїй заяві про вчинене кримінальне правопорушення надана відповідна правова оцінка.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Такий же постулат є однією із загальних засад кримінального провадження, закріплений у ст.17 КПК України та є однією зі складових презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Органом досудового розслідування виконані усі необхідні слідчі дії для розслідування вказаного заявником факту, проведення інших слідчих дій не вбачається за необхідне, оскільки зібрана сукупність доказів є цілком достатньою для прийняття остаточного процесуального рішення, крім того, наявні докази не дають підстав повідомити про підозру відповідно до вимог ст.ст.277, 278 КПК України.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи наведені обставини та дослідженні матеріали провадження, слідчий суддя доходить до висновку, що під час досудового розслідування слідчим виконані всі необхідні дії для встановлення істини у справі, внаслідок чого встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.5 ст.191 КК України та прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Разом з цим, на переконання слідчого судді, проведення у кримінальному провадженні будь-яких інших слідчих дій не вплине на факт наявності обєктивної сторони кримінального правопорушення по якому здійснювалось слідство, що свідчить про необхідність закриття кримінального провадження.

Перевіряючи законність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження слідчий суддя, з огляду на змагальність кримінального провадження, у першу чергу орієнтується на доводи скаржника.

Так, представник заявника, обґрунтовуючи скаргу, вказує на не проведення усіх можливих дій, та не призначення усіх необхідних судових експертиз. При цьому, у матеріалах провадження наявний висновок судово-економічної експертизи, а скаржником не конкретизується, чому висновок вже проведеної експертизи не можна брати до уваги, та не обґрунтована доцільність проведення інших видів судових експертиз, конкретних слідчих дій, які б свідчили про неповноту досудового розслідування.

Також, слід зазначити, що доводи скарги щодо незаконної перереєстрації транспортних засобів, відносно яких накладено обтяження у вигляді арешту є предметом досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні за №0001570 від 24.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КПК України, яке розслідується іншим органом.

За таких обставин, скарга представника заявника, за наведених останнім обґрунтувань, не може бути задоволена.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 08.11.2022 є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що прийняття процесуального рішення про відсутність складу злочину, передбаченого ст.ст. 190, 191 КК України, не свідчить, що у діях учасників вищевказаних подій відсутній склад іншого кримінального правопорушення, та за наявності законодавчо визначених підстав, має бути розпочате кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 214, 303 - 307, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника заявника «Представництво «Векто» СП. З О.О. » - адвоката ОСОБА_4 на постанову начальника відділення СВ Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 08.11.2022 про закриття кримінального провадження №0000263 від 03.06.2020 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 02.01.2023 о 16:45 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1