КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Судді Київського апеляційного суду ОСОБА_1 у провадженні № 11-сс/824/4308/2022 за апеляційною скаргою прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_3
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 10.11.2022 апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 18.10.2022, - без змін.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду, висловлюю окрему думку.
Вважаю, що ухвала слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 18.10.2022, якою задоволено частково клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 17.12.2022, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 , та застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, до 14.12.2022, з наступних підстав.
Як вірно встановив слідчий суддя, наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, та наявність ризику незаконного впливу на іншого підозрюваного, свідків чи потерпілу у цьому ж кримінальному.
При цьому, враховуючи конкретні обставини та тяжкість інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, приходжу до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
На моє переконання, застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя належним чином не взяв до уваги характер та конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , його підвищену суспільну небезпеку та наслідки, не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, та дійшов помилкового висновку про співмірність наявних в матеріалах провадження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, застосованому запобіжному заходу у виді цілодобового домашнього арешту, про що обґрунтовано зазначає в апеляційній скарзі прокурор.
Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
У рішенні «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що національні судові органи повинні брати до уваги усі обставини справи, та зважати на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Вважаю, що наведені у клопотанні слідчого ризики є обгрунтованими та такими, що виправдовують тримання ОСОБА_3 під вартою. Встановлені під час апеляційного розгляду обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам у кримінальному провадженні, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, наявність місця проживання разом зі своїми батьками, наявність міцних соціальних зв`язків, позитивна характеристика за місцем навчання, не свідчать про зменшення існування ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на потерпілу, свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, та не є достатньою підставою для застосування до ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу.
З урахуванням обгрунтованості підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, тяжкості та конкретних обставин вказаного кримінального правопорушення, його наслідків, даних про особу ОСОБА_3 , наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, та наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, без визначення згідно положень ч. 4 ст. 183 КПК України розміру застави, оскільки вважаю, що саме такий захід забезпечення кримінального провадження буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1