Справа № 496/471/23
Провадження № 1-кс/496/167/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого CВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскресенка Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зі слів, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого за ст. 187 та ст. 289 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 . При цьому вказує на те, що 21.01.2023, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рухались в одному транспортному засобі марки «Тойота Камрі» чорного кольору, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по автодорозі М-15 сполученням Рені-Одеса в Одеському районі Одеської області. Далі, перебуваючи у вказаному транспортному засобі ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 вступили в злочинну змову, щодо незаконного заволодіння транспортного засобу, обравши при цьому об`єктом свого злочинного посягання автомобіль марки «Тойота Камрі» чорного кольору 2007 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , володільцем якого є потерпілий ОСОБА_8 . Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, 21.01.2023 приблизно о 16 годині 37 хвилин ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно за попередньою мовою із ОСОБА_7 , дочекавшись зупинки ОСОБА_8 свого автомобіля на автодорозі М-15 сполучення Рені-Одеса координати НОМЕР_2 та 30.33788 в Одеському районі Одеської області, вийшли із салону авто та в подальшому з метою досягнення кінцевої мети свого злочинного плану ОСОБА_5 ножем, який тримав у руках, наніс один удар в область грудного відділу спини потерпілого, а ОСОБА_7 наніс декілька ударів кулаками рук по обличчю потерпілого, чим подавили волю та можливість потерпілого захищатися від протиправних дій. Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 сіли до автомобіля марки «Тойота Камрі» чорного кольору 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , володільцем якого є потерпілий ОСОБА_8 та покинули місце скоєння злочину, чим здійснили незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, поєднані з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Крім того ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_7 , розуміючи протиправність своїх дій, з метою особистого збагачення заволоділи майном потерпілого, а саме грошовими коштами в сумі 10 000 гривень. Посилаючись на обґрунтованість підозри у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.3 ст.289 КК України, а також на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

21.01.2023 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. 22.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.3 ст.289 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.4 ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Тлумачення терміну «обґрунтована» залежить від усіх обставин справи, але факти, які викликають підозру, не повинні бути ж такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть пред`явлення обвинувачення («Мерабішвілі проти Грузії»).

Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який повинна подолати підозра, щоб переконати об`єктивного спостерігача в тому, що факти, які є предметом обвинувачення, ймовірно, мали місце. Позбавлення волі повинно ґрунтуватися на достатньо об`єктивних елементах, щоб виправдати «обґрунтовану підозру» в тому, що відповідні факти дійсно мали місце. Крім того, такі факти мають обґрунтовано вважатися такими, що підпадають під диспозицію однієї зі статей Кримінального кодексу, що описують злочинну поведінку («Кавала проти Туреччини»).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: Одеська область Одеський район автодорога М-15 сполученням Рені-Одеса, координати 46.44265 та 30.33788; протоколом огляду місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Біляївка ;протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколом обшуку автомобіля «Тойота Камрі»; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 ; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; іншими матеріали кримінального провадження.

ОСОБА_5 є громадянином України, має малолітню дитину, яка страждає на хронічну хворобу, зі слів одружений, офіційно не працює, підозрюється у вчинені особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання 15 років, а тому саме тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченого у разі визнання його винним, може спонукати його до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні яких останній обвинувачується, а тому наявний ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того прокурором доведено ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме то що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше судимий за аналогічні майнові злочини та злочини проти безпеки експлуатації транспорту. Проте ризик передбачений п. 3 ч.1 ст.177 КПК України прокурором не доведено.

Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжких кримінальних правопорушеннях дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, який виправдовує тримання підозрюваного під вартою. Призначення іншої, більш м`якої міри запобіжного заходу на думку суду запобігти визначеного судом ризику не зможе з огляду його вагомість та тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_5 , зокрема повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України (потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження), слідчий суддя вважає за доцільне не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, застосування більш м`яких запобіжних заходів не сприятиме запобіганню ризику, передбаченому п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 176-178,182-184,193,194,196,197,205 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого CВ Одеського РУП №2 ГУН в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали - 60 днів з дня затримання, тобто з 21.01.2023 року 23:25 годин до 23.03.2023 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення або виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 25.01.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1