Справа № 526/461/22
Провадження № 1-кс/526/163/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року м. Гадяч
слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
дізнавача ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
розглянувши клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000050 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и л а:

11 квітня 2022 року до Гадяцького районного суду надійшло клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000050 від 09.04.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, вказуючи, що 09.04.2022 на території Лютенської ОТГ Миргородського району в річці Псел, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою рибацької сітки здійснив незаконний вилов риби в кількості 42 штуки, а саме: окунь-40 шт., плітка-2 шт., на загальну суму близько 120 000 грн.
09.04.2022 в ході проведення огляду місця події до ВП № 1 Миргородського РВП було вилучено 42 риби, окунь-40 шт., плітка-2 шт., рибальську ліскову сітку довжиною 20 м, висотою 1,5 м та дерев`яний човен, тобто до вказаних речей, здійснено тимчасовий доступ відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України.
За постановою дізнавача від 09.04.2022, риба в кількості 42 шт., рибальська ліскову сітка та дерев`яний човен, визнано речовими доказами, оскільки вони повністю відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Незаконне знаряддя лову ліскову сітку розміром 20х1,5 м, згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 направлені на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області. Дерев`яний човен залишено зберігати на території ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.
Свіжовиловлену рибу в кількості 42 шт.у зв`язку із швидкістю псування передана згідно зберігальної розписки провідному державному інспектору природоохоронного патруля ОСОБА_6 , для подальшої реалізації в порядку, передбаченому чинним законодавством України.
На даний час слідство має відомості, що право володіння, користування та розпорядження незаконним знаряддям лову ліскова сітка розміром 20х1,5 м та дерев`яний човен, має ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Лисівка Миргородського району Полтавської області.
В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.
ОСОБА_5 пояснив суду, що човен безгоспний, він його знайшов, відремонтував та інколи використовував в робочих моментах, сітка теж йому не належить, її залишили особи, які здійснювали незаконний вилов риби, яку він випутав з сітки, так як основна її маса була дохла.
Ознайомившись зі змістом клопотанням, долученими до нього матеріалами, слідча суддя дійшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Проте, як вбачається з матеріалів провадження, до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно звернувся старший дізнавач СД Гадяцького ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , тобто не уповноважена на те особа.
Відповідно до статті 3 КПК України дізнавач уповноважений в межах компетенції, передбаченої КПК, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків.
Згідно витягу із ЄРДР у кримінальному провадженні №0000050 досудове слідство здійснюється за ч.1 ст. 249 КК України.
За класифікацією кримінальних правопорушень, визначених ст. 12 КК України, правопорушення, передбачене ч.1 ст. 249 КК України віднесено до кримінальних проступків.
Зважаючи на те, що приписи ст. 171 КПК України носять імперативний характер, дізнавач не наділений правом на звернення до суду із клопотанням про арешт майна у тих справах, що перебувають у його провадженні. У даному випадку з таким клопотанням до слідчого судді мав право звертатися лише прокурор.
При накладенні арешту на майно, слідча суддя враховує, що досудове розслідування здійснюється за ч.1 ст. 249 КК України, тоді як при викладенні обставин вчинення кримінального проступку в клопотанні дізнавач жодним чином не зазначає про незаконне заняття рибним або іншим водним добувним промислом та не вказує ніяких даних про наявність істотної шкоди.
Таким чином дізнавачем не було зазначено формальних ознак складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, відсутні відомості про повідомлення будь-якій особі про підозру.
Жодних даних і доказів про те, що ОСОБА_5 має право володіння, користування та розпорядження майном, на яке має бути накладено арешт та є власником човна та сітки не має, останній заперечив про належність йому зазначених предметів
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).
Таким чином, слідча суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б свідчили про належність спірного майна ОСОБА_5 , як відсутні і ознаки кримінального правопорушення. В даному випадку дізнавач є не уповноваженою особою на звернення до суду з даним клопотанням, з таким клопотанням мав звернутися до суду прокурор в межах наданих йому повноважень та відповідно до приписів ст. 171 КПК України, у зв`язку чим не вбачаю правових підстав для задоволення клопотання.
Керуючись статтями ст. 131, 170-173, 309, 290-372 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000050 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя: ОСОБА_1