Справа № 159/1346/22
Провадження № 1-кс/159/648/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
19 квітня 2022 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представників

власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000011 від 12.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Прокурори Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та ОСОБА_8 звернулись до слідчого судді із вказаними клопотаннями.

Ухвалою слідчого судді від 18.04.2022 року справи за даними клопотаннями було об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні представником власника майна адвокатом ОСОБА_7 заявлено клопотання про повернення цих клопотань прокурору в зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 171 КПК України.

Таке клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_4 не є власником майна, яке пропонується арештувати, а прокурором не долучено до матеріалів клопотань документів, які підтверджують право власності на майно та інші документи, передбачені зазначеними нормами. Вважає, що клопотання про арешт майна не відповідають нормам КПК України, а тому підлягають поверненню прокурору на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України.

Представники власника майна адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтримали заявлене клопотання, навівши власні додаткові обґрунтування.

Власник майна ОСОБА_4 вказував на те, що він дійсно є власником мобільного телефону та грошових коштів, які пропонується арештувати. Підтримав заявлене клопотання про повернення клопотань прокурору.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення такого клопотання, оскільки зазначене в клопотаннях майно було вилучено в ОСОБА_4 , а всі інші документи, про які йдеться в клопотанні, він може надати на вимогу слідчого судді.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового засідання, прийшов до таких висновків.

Нормами ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено вимоги до клопотання про арешт майна.

Зокрема, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, поміж іншого, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні, в клопотаннях прокурорів не зазначено, а до матеріалів клопотань не додано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, зокрема щодо автомобіля "Фольксваген Джетта", номерний знак НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 заперечується його право власності на вказаний автомобіль, а тому відсутність інформації про право власності на це майно унеможливило повідомити дійсного власника майна про дату, час та місце розгляду клопотання про його арешт, що тягне за собою порушення його прав.

Крім цього, необхідність арешту частини майна обґрунтовується тим, що таке майно було вилучено під час санкціонованого обшуку. Проте, до матеріалів клопотання не долучено відповідної ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку.

Не додано до матеріалів клопотань і інших документів, якими прокурори обґрунтовують свої доводи, зокрема документів щодо створення групи прокурорів та слідчих, документів, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР, тощо.

Таким чином, доводи представників власника майна в цій частині щодо невідповідності клопотань нормам КПК України є слушними. Інші ж їх доводи не є підставою для повернення клопотань прокурору та можуть бути враховані і оцінені при вирішенні клопотань про арешт майна по суті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Системний аналіз зазначених вище правових норм, в сукупності із встановленими слідчим суддею обставинами, дає підстави прийти до висновку про те, що на момент розгляду по суті даних клопотань вони не відповідають вимогам ст. 171 КПК України, а тому підлягають поверненню прокурору із встановленням строку в сімдесят дві години для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 171, ч.ч. 1, 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000011 від 12.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, про арешт майна, - повернути прокурорам для виконання вимог ст. 171 КПК України.

Для усунення зазначених недоліків встановити прокурору строк в сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1