ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9337/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/231/22 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5 прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000126 від 20 липня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. москва, рф, громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , не одруженого, утриманців не має, зі слів працює неофіційно, не навчається, раніше судимий,
обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 17 вересня 2022 року.
Визначено підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави у сумі 49 620 гривень.

Як слідує з матеріалів провадження, слідчим відділом СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000126 від 20 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за незаконне заволодіння транспортним засобом, судимість за яке не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин за таких обставин. Так 20 липня 2022 року приблизно о 19 год. 55 хв. у ОСОБА_7 , який перебував неподалік штучної водойми в с. Білоскірка Тернопільського району Тернопільської області, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Renault» моделі «Kangoo», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_7 у вказаний час та в зазначеному місці підійшов до ОСОБА_11 , який був користувачем автомобіля марки «Renault» моделі «Kangoo», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та відкрито вирвав в нього з рук ключі від даного транспортного засобу. В подальшому ОСОБА_7 підійшов до автомобіля марки «Renault» моделі «Kangoo», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жовтого кольору, 2004 року випуску, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч волі власника та користувача даного автомобіля, розуміючи, що за його діями спостерігає ОСОБА_11 , не маючи права володіння та керування вказаним транспортним засобом, шляхом вільного доступу, через не зачинені на замок двері проник в салон автомобіля, після чого вставив ключ в замок запалювання та, привівши в дію двигун автомобіля, поїхав у напрямку с. Смолянка Тернопільського району Тернопільської області, де в подальшому був затриманий працівниками поліції. Таким чином, всупереч волі власника та користувача заволодів транспортним засобом та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв власнику ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму близько 100 000 тис. грн.
21 липня 2022 року о 00 год. 43 хв. ОСОБА_7 затримано відповідно до ст. 208 КПК України.
21 липня 2022 року о 17 год. 23 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам справи.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що докази, на які послався суд, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід, у своїй сукупності, не доводять наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 КК України, в діях його підзахисного.
На думку апелянта, слідчий суддя розглянув справу з обвинувальним ухилом та не дав належну оцінку доказам, що досліджувались під час судового розгляду, наслідком чого є постановлення помилкового рішення.
Стверджує, що при оцінці ризиків передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя обмежився тільки формальним переписуванням, внаслідок не доведення їх реальності стороною обвинувачення.
Звертає увагу на те, що судом належним чином не досліджено можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з утриманням під вартою.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..
Одночасно, ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки повний текст оскаржуваної ним ухвали був складений та проголошений 25 липня 2022 року, а її копію він отримав 26 липня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просять її задовольнити; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти дів з дня її оголошення.
За ч. 1 ст. 117 КПК строк виконання процесуальних дій може бути поновлений в тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.
Поважними причинами є ті обставини, які були об`єктивно непереробними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Такими поважними причинами може бути необізнаність заінтересованих осіб про мотиви прийнятого слідчим суддею рішення, що є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження за відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.
Як слідує з матеріалів провадження, 22 липня 2022 року слідчим суддею проголошено вступну і резолютивну частину ухвали, відповідно до положень ч.2 ст.3776 КПК України, а повний текст судового рішення оголошено 25 липня 2022 року.
Апеляційна скарга подана адвокатом ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 01 серпня 2022 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2022 року пропущено апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах клопотання відносно ОСОБА_7 наявні докази того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, яке є тяжким, що підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими судом першої інстанції доказами.
Доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 колегія суддів вважає безпідставними.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтами рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як слідчим, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, яким підозрюваному ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Що стосується твердження адвоката про те, що зібрані органом досудового слідства докази не доводять наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 КК України, в діях ОСОБА_7 , то слідчий суддя в ухваленому ним рішення правильно зазначив, що на даному етапі кримінального провадження не можуть вирішуватись ті питання, які повинен вирішувати суд під час розглядану кримінального провадження по суті і, зокрема, це стосується оцінки доказів з огляду їх допустимості та достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_7 .
При обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було враховано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також наведено їх детальний аналіз та мотиви, виходячи з яких слідчий суддя дійшов висновку про їх існування.
Тому колегія суддів вважає безпідставними доводи адвоката стосовно того, що при оцінці ризиків передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя обмежився тільки формальним переписуванням, внаслідок не доведення їх реальності стороною обвинувачення, оскільки в судовому рішенні, яке оскаржує апелянт, належним чином проаналізовано доводи, наведені у клопотанні про обрання запобіжного заходу, і детально аргументовано висновки щодо наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у випадку обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя належним чином проаналізував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше судимий, ніде не працює та не має постійного джерела доходу і в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження дає можливість припускати те, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з утриманням під вартою не забезпечить його належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування.
Також, слідчим суддею також застосовано положення ч.3 ст.183 КПК України та визначено підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, а також дотримано вимоги ст.194 КПК України щодо визначення обов`язків, які будуть покладені на нього у разі внесення застави.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді щодо обраного виду запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного виду запобіжного заходу.
Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для зміни ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скаргзі захисник, не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді