Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1613/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 та користувача майна ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000117 від 14.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна вилученого у ході огляду місця події від 14.09.2022 року, а саме:
- автомобіля марки КАМАЗ 55102, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 та який перебував у користуванні ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_2 шляхом тимчасового позбавлення права користувача ОСОБА_7 та власника ОСОБА_5 на користування, відчуження та розпорядження вказаним майном;
- дров`яної лісопродукції, породи дуб, об`ємом 14, 616 м. куб. шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_7 на користування, відчуження та розпорядження майном.
30.09.2022 року засобами електронного зв`язку від представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 надійшло заперечення на клопотання слідчого про арешт майна. У вказаному запереченні адвокат ОСОБА_6 зазначив, що на його думку позиція органу досудового розслідування, що тимчасово вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000117 від 14.09.2022 року є передчасною та невірною, оскільки об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України є встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елемента навколишнього природного середовища. Предметом кримінального правопорушення є дерева і чагарники, які ростуть у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду. Разом з тим, на сьогоднішній день відсутня потерпіла особа, в тому числі заявник, а також невстановлене місце вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 246 КК України, що на переконання адвоката ОСОБА_6 вказує на формальність внесення вищевказаної події до ЄРДР. Також, адвокат ОСОБА_6 зазначив, що дійсно на прохання ОСОБА_5 його знайомий ОСОБА_7 , здійснював перевезення 14.09.2022 року в с. Варварівка, по вул. Лесі Українки, Коростенського району, Житомирської області на автомобілі марки КАМАЗ 55102, державний номерний знак НОМЕР_1 , дров`яної лісопродукції породи дуб об`ємом 14, 616 м.куб. та не мав при собі відповідних підтверджуючих документів, проте останній був впевнений, що такі на дров`яну лісопродукцію є, оскільки в січні 2022 року надавав свою згоду ОСОБА_5 на зазначення своїх даних у товарно-транспортній накладній в якості водія. До свого заперечення адвокат ОСОБА_8 додав копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копію витягу з реєстру платників єдиного податку, копію договору купівлі-продажу лісоматеріалів круглих № 30 від 21.01.2022 року, копію протоколу погодження вільної оптової ціни на деревину дров`яну промислового використання між ДП «Олевський лісгосп АПК» ЖОКАП «Житомироблагроліс» та ФОП ОСОБА_5 та копію товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс).
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просять його задоволити з підстав наведених у ньому.

Власник майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні, кожен окремо, проти вимог клопотання заперечили. В обґрунтування своїх заперечень адвокат ОСОБА_6 послався на аналогічні обставини, що викладені ним у його письмовому запереченні від 30.09.2022 року. В свою чергу, ОСОБА_5 не заперечив того факту, що при зупинці його працівниками поліції він не мав при собі жодних документів на підтвердження законності придбання деревини.

Користувач майна ОСОБА_7 свою думку з приводу клопотання слідчого про арешт майна не повідомив.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що 14.09.2022 року, близько 11 год. 40 хв., на автомобільній дорозі в с. Варварівка, по вул. Лесі Українки, Коростенського району, Житомирської області працівниками поліції було виявлено та зупинено вантажний автомобіль марки КАМАЗ 55102, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , який перевозив дров`яну лісопродукцію породи дуб без будь-яких відповідних документів та бирок.
За даним фактом 14.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про початок досудового розслідування за № 0000117. Попередня правова кваліфікація - ч. 1 ст. 246 КК України.
В ході проведення огляду місця події від 14.09.2022 року в с. Варварівка, по вул. Лесі Українки, Коростенського району, Житомирської області на автомобільній дорозі було виявлено та вилучено автомобіль марки КАМАЗ 55102, державний номерний знак НОМЕР_1 з дров`яною лісопродукцією породи дуб, об`ємом 14, 616 м. куб. без відповідних документів, які перебували у користуванні ОСОБА_7 .
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що міститься в матеріалах клопотання, автомобіль марки КАМАЗ 55102, державний номерний знак НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_5 .
Вказаним автомобілем марки КАМАЗ 55102, державний номерний знак НОМЕР_1 керував ОСОБА_7 .
Відповідно до постанови слідчого від 14.09.2022 року автомобіль марки КАМАЗ 55102, державний номерний знак НОМЕР_1 з дров`яною лісопродукцією породи дуб об`ємом 14, 616 м. куб. без відповідних документів, які перебували у користуванні ОСОБА_7 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Також, постановою слідчого від 14.09.2022 року автомобіль марки КАМАЗ 55102, державний номерний знак НОМЕР_1 визнано знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Жодних документів на підтвердження законності операцій з придбання, перевезення, оплати вказаної лісопродукції породи дуб з моменту виявлення та до часу звернення органом досудового розслідування із відповідним клопотанням до слідчого судді ОСОБА_7 до органу досудового розслідування надано не було.
Слідчий зазначає, що автомобіль марки КАМАЗ 55102, державний номерний знак НОМЕР_1 з дров`яною лісопродукцією породи дуб об`ємом 14, 616 м. куб. використовувались для вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, на думку слідчого, існують достатні підстави вважати, що вони є доказом злочину.
Також, слідчий вважає, що дров`яна лісопродукція породи дуб об`ємом 14, 616 м. куб., яку виявлено та вилучено в ході огляду місця події від 14.09.2022 року є предметом вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання обґрунтоване тим, що на думку слідчого існують всі правові підстави для накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події майно, яке в подальшому буде досліджено та оцінено органом досудового розслідування відповідно до вимог ст. 94 кримінального процесуального закону та буде прийнято законне процесуальне рішення в розумні строки.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частина 1 статті 7 КПК).
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК).
Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
У § 44 рішення Lavrechov v. the Czech Republic від 20.06.2013 (заява № 57404/08) ЄСПЛ наголошує, що для того щоб втручання було сумісним із положенням першого речення частини першої статті 1 Протоколу № 1, воно повинно бути законним, задля загального (суспільного) інтересу та пропорційним, тобто воно повинно мати «справедливий баланс» між вимогами загальних інтересів громади та вимогами захисту основних прав особи (див., зокрема, Beyeler v. Italy, заява № 33202/96, § 107, та Gladysheva v. Russia, заява № 7097/10, 06.12.2011, § 75). Оцінюючи пропорційність втручання, суд повинен враховувати, з одного боку, важливість переслідуваної мети, а з іншого - тягар, який покладається на заявника, включаючи характер втручання, поведінку заявника та поведінку органів державної влади (див. Yildirim v. Italy, заява № 38602/02, та Forminster Enterprises Limited v. Czech Republic, заява № 38238/04, 09.10.2008, § 75).

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в межах вказаного кримінального провадження та воно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.
Окрім того, слідчим у достатній мірі наведено наявність підстав, які можуть свідчити про те, що вказане майно може містити на собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
На даному етапі слідчий суддя вважає використання вказаного майна як доказу в кримінальному провадженні цілком можливим, у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідне накладення арешту на це майно.
Враховуючи принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів з підстав, зазначених у клопотанні, відповідає вимогам процесуального закону, а відтак підлягає задоволенню.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що на даній стадії він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя не може взяти до уваги твердження представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 щодо законності придбання деревини, оскільки на переконання слідчого судді надані ним в судовому засіданні документи та покази мають бути перевірені слідчим під час досудового розслідування.
Також, на переконання слідчого судді доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що вилучена деревина не може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України є передчасними, з огляду на короткий проміжок часу який здійснюється досудове розслідування та необхідності її обстеження з залученням фахівця.
Слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000117 від 14.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задоволити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 14.09.2022 року, а саме:
- автомобіль марки КАМАЗ 55102, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 та який перебував у користуванні ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_2 шляхом тимчасового позбавлення права користувача ОСОБА_7 та власника ОСОБА_5 на користування, відчуження та розпорядження вказаним майном;
- дров`яну лісопродукцію, породи дуб, об`ємом 14, 616 м. куб. шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_7 на користування, відчуження та розпорядження майном.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1