Справа № 315/188/22
Провадження № 1-і/191/90/22
У Х В А Л А
іменем України

17 серпня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в режимі відео конференції з приміщення Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» клопотання прокурора Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 06.02.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Єнакієво Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, маючого середню-спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України не судимого, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 06.02.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначила, що у провадженні Гуляйпільського районного суд Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 06.02.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .. Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21.02.2022 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.04.2022 року. Крім того, ОСОБА_4 відповідно до листа Пологівської окружної прокуратури Запорізької області від 13.04.2022 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч.6 ст.615 КПК України на строк до 2 місяців, тобто до 21.06.2022 року. 20.06.2022 року ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 18.08.2022 року, включно.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України запроваджено воєнний стан. На підставі розпорядження Верховного суду України № 4/0/9-22 від 10.03.2022 територіальну підсудність судових справ Гуляйпільського районного суду Запорізької області змінено на Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
На даний час ризики, які слугували підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не зникли, не зменшилися та продовжують існувати, а саме : останній може переховуватися від суду, оскільки офіційно ніде не працює, не має постійного зайняття, а отже має слабкі соціальні зв`язки; незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що останній неодноразово безпідставно погрожував жителям м. Гуляйполе, вступав в бійки як з мешканцями м. Гуляйполе так і з своїми родичами, на нього неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення, крім того, ОСОБА_4 раніше був чоловіком рідної тітки потерпілої, тому може незаконно вплинути на останню через своїх родичів; вчинити інше кримінальне правопорушення (злочин), оскільки відносно ОСОБА_4 26.11.2021 року направлено обвинувальний акт за ч.1 ст.296 КК України за матеріалами кримінального провадження № 0000190 від 25.11.2021 року та 04.02.2022 року обвинувальний акт за ч.1 ст.186 КК України за матеріалами кримінального провадження № 0000011 від 30.01.2022 року, які наразі перебувають на розгляді Гуляйпільського районного суду. Вказані обставини є підтвердженням того, що ОСОБА_4 в разі його звільнення з-під варти в подальшому може продовжити скоювати злочини, а також вжити заходи, щоб уникнути відповідальності. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У зв`язку з цим, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити. Також зазначила, що в провадженні Гуляйпільського районного суду перебувають обвинувальні акти за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.186, ч.1 ст.1 ст.296 та ч.1 ст.125 КК України, які він вчинив в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки обвинуваченим порушувався домашній арешт, 05.02.2022 року він обвину чувався у вчинені злочину, тому судом до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора. Також зазначив, що не працює, утриманців не має, розлучений.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наведені прокурором ризики не підтверджуються, останній в силу ст.89 КК України не судимий. У кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст.186 КК України обвинуваченому обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту 03.02.2022 року.

Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України запроваджено воєнний стан. На підставі розпорядження Верховного суду України № 4/0/9-22 від 10.03.2022 територіальну підсудність судових справ Гуляйпільського районного суду Запорізької області змінено на Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Частинами 1,2,3 ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Згідно із ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 30.08.1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» термін «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальні правопорушення. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» визначає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів". Аналогічна позиція викладена у рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі. Отже, висновок суду першої інстанції не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою, допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як : перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах "Смірнов проти Росії" від 24 липня 2003 року; "Вемгофф проти Німеччини" від 27 червня 1968 року; "Штегмюллер проти Австрії" від 10 листопада 1969 року; "Мацнеттер проти Австрії" від 10 листопада 1969 року; "Летельєр проти Франції" від 26 червня 1991 року та ін.).

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились.

Так, щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що відносно ОСОБА_4 направлено на розгляд Гуляйпільського районного суду Запорізької області обвинувальний акт 26.11.2021 року за ч.1 ст.296 КК України за матеріалами кримінального провадження №0000190 від 25.11.2021 року; обвинувальний акт 04.02.2022 року за ч.1 ст.296 КК України за матеріалами кримінального провадження №0000021 від 02.02.2022 року та обвинувальний акт 04.02.2022 року за ч.1 ст.186 КК України за матеріалами кримінального провадження №0000011 від 30.01.2022 року, розгляд яких ще триває, що свідчить про те, що ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність.

Слідчий суддя, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, характеризуючи дані: останній офіційно не працює, не має постійного зайняття, отже не має постійного джерела доходу, розлучений, на утриманні неповнолітніх осіб та осіб похилого віку не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше був засуджений, однак не має судимості в порядку ст.89 КК України, на обліку уповноваженого органу з питань пробації не перебуває, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, але з 11.01.2022 року по 28.01.2022 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з діагнозом «органічний тривожний розлад».

Згідно характеристики, наданої депутатом Гуляйпільської міської ради ОСОБА_6 від 09.02.2022 року, ОСОБА_4 зарекомендував себе як немотивована людина, постійно вживає спиртні напої, ображає недопустимою лексикою, як дорослих так і дітей, дозволяє в стані алкогольного сп`яніння з`являтися на території шкіл, що несе надзвичайну небезпеку дітям, крім того, він неодноразово розпускав руки, як на своїх родичів, так і на взагалі чужих йому людей. До депутата Гуляйпільської міської ради неодноразово зверталися за допомогою через те, що ОСОБА_4 безпідставно погрожує жителям м. Гуляйполя задля отримання майна, коштів на свої потреби. На даний час його мати через погрози і задля збереження свого життя змушена була покинути свою квартиру та проживати у невістки, адже ОСОБА_4 неодноразово її бив та ображав. Сусіди обурені поведінкою ОСОБА_4 і також хвилюються за своє життя та життя своїх рідних. ОСОБА_4 ніде не працює, участь в суспільному житті не приймає, комунальні платежі не сплачує. Також, згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_4 03.02.2022 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 185 КУпАП до адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб.

Крім того, слідчий суддя враховує дотримання обвинуваченим умов застосованих відносно нього раніше запобіжних заходів - згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000011 від 30.01.2022 року обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно якого останній повинен не залишати місце свого проживання з 18:00 до 06:00 наступного дня, але останній ігноруючи ухвалу Гуляйпільського районного суду Запорізької області неодноразово порушував вказаний запобіжний захід, що підтверджується відповідними рапортами працівників поліції від 05.02.2022 року, від 06.02.2022 року, від 07.02.2022 року, від 08.02.2022 року, від 09.02.2022 року, від 10.02.2022 року, від 11.02.2022 року, від 12.02.2022 року, від 13.02.2022 року, від 14.02.2022 року, від 15.02.2022 року.

А тому, слідчий суддя відповідно ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за ч.2 ст.162 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинене із застосуванням насильства та з погрозою його застосування, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 п.3,5 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні нетяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З урахуванням вищевказаних обставин, підстав для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 15 жовтня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлений 22 серпня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1