Справа № 685/8/19
Провадження № 1-кп/669/1/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я Хмельницької області кримінальні провадження № 0000038 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тетріцкаро, Грузія, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , вірменина, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 28.11.2005 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки;

- 15.02.2006 року Теофіпольским районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.309 КК України до двох років семи місяців позбавлення. Згідно постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28.02.2008 року звільнений 07.03.2008 року із заміною невідбутої частини покарання на 240 годин громадських робіт;

- 20.12.2010 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.128 КК України до одного року обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком один рік;

- 25.04.2013 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.317 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 15.01.2014 року вказаний вирок змінено, ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнено 04.02.2016 року по відбуттю строку покарання;

- 16.08.2017 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що маючи непогашену судимість за вчинення умисного злочину, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові умисні злочини, а саме злочин проти власності та злочин проти громадського порядку.

Так, 04 лютого 2018 року близько 17 години ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_10 , керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу, із спальної кімнати квартири викрав бувший у використанні цифровий фотоапарат марки «UFO» моделі DC 717, вартістю 315 грн., в комплекті із картою пам`яті марки «SD Integral» об`ємом вбудованої пам`яті 2 Gb, вартістю 61,67 грн., а також бувший у використанні срібний ланцюжок вагою 2,047г., вартістю 60 грн. за один грам срібла, загальною вартістю 122,82 грн., всього на загальну суму 499,49 грн.

Поклавши викрадене майно до кишень власного верхнього одягу, ОСОБА_7 покинув квартиру ОСОБА_10 . В подальшому викрадений фотоапарат, в комплекті із картою пам`яті, ОСОБА_7 збув ОСОБА_11 за грошові кошти в сумі 200 грн., а викрадений срібний ланцюжок ОСОБА_7 обміняв у ОСОБА_12 на інший ланцюжок.

Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, 08 квітня 2018 року близько 17 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в парковій зоні селища цукровиків в смт Теофіполь Хмельницької області, із мотивів явної неповаги до суспільства грубо порушив громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Так, 08 квітня 2018 року близько 17 години ОСОБА_7 без будь-яких на те поважних причин, а саме через відмову компанії невідомих осіб, які сиділи за столиком в дерев`яній бесідці, в центрі парку відпочинку селища цукровиків, в спільному розпиванні з ним спиртних напоїв, розпочав конфлікт із ОСОБА_13 , в ході якого ОСОБА_7 обзивав останнього нецензурного лайкою та образливими словами та не реагував на зауваження ОСОБА_13 припинити протиправні дії. Надалі, продовжуючи свої протиправні дії та не реагуючи на зауваження, ОСОБА_7 із правого рукава куртки дістав кухонний ніж та почав висловлювати погрози фізичною розправою у бік ОСОБА_13 , чим налякав дружину останнього ОСОБА_14 та малолітніх дітей, які почали голосно плакати.

З приводу вказаних дій ОСОБА_7 ОСОБА_13 зробив йому зауваження, у відповідь на яке ОСОБА_7 почав виражатися нецензурними словами в сторону ОСОБА_13 та, в подальшому, діючи з особливою зухвалістю, почав розмахувати кухонним ножем в різні сторони, погрожуючи при цьому всім присутнім особам фізичною розправою. Після цього, ОСОБА_13 , розуміючи можливість спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з метою самозахисту, вибив кухонний ніж з правої руки останнього, внаслідок чого ОСОБА_7 почав тікати в напрямку проїжджої частини дороги. Побачивши, що ОСОБА_7 намагається втекти, ОСОБА_13 разом з іншими чоловіками, почав його наздоганяти, а наздогнавши, повалили на землю та затримали до приїзду працівників поліції.

Упродовж всього часу конфлікту, який тривав близько 10 хвилин, вчинені ОСОБА_7 хуліганські дії супроводжувались винятковим цинізмом, а саме агресивною поведінкою, публічними висловлюваннями в сторону ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 нецензурної лайки, чим він демонстрував свою зневагу до загальноприйнятних норм моралі, незважаючи на перебування в громадському місці, а також наявності невизначеного кола незнайомих осіб, в тому числі малолітніх дітей, які довгий період часу після конфлікту не могли заспокоїтися.

Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_9 , та обвинувачений ОСОБА_7 заявили клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вважає, що строки давності не закінчилися так, як в ході досудового розслідування строки зупинялися.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_15 і ОСОБА_13 в поданих до суду заявах просили здійснювати розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В силу ч. 1 ст. 285 та ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною четвертою ст. 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Отже, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, одне із інкрімонованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень мало місце 04 лютого 2018 року, та органом дізнання його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, санкція якої, в редакції, яка діяла на час вчинення, передбачала покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років. Інше інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення мало місце 08.04.2018 року та органом дізнання його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, санкція якої, в редакції, яка діяла на час вчинення, передбачала покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до положень ст. 12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення) кримінальне правопорушення за ч. 1ст. 185 КК України відносилося до категорії злочинів середньої тяжкості, а кримінальне правопорушення за ч.1 ст.296 КК України - відносилося до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Разом з цим, відповідно до вимог п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, діяння, передбачені ч.1 ст.185, ч.1 ст.296 КК України, з 01.07.2020 року віднесено до кримінальних проступків.

Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Тобто, інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення станом на дату розгляду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності віднесено до категорії кримінальних проступків.

Таким чином, станом на 26.07.2022 року минули строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185, ч.1 ст.296 КК України, передбачені п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Крім того, суд звертає увагу, що події інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень відбулися 04 лютого 2018 року (кримінальне провадження № 0000038) та 08 квітня 2018 року (кримінальне провадження № 0000095), а 26 червня 2018 року та 11 червня 2018 року, відповідно, досудові розслідування зупинені на підставі п.2 ч.1 ст.180 КПК України у зв`язку із переховуванням підозрюваного від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, однак, після того, як підозрюваного ОСОБА_7 розшукано та встановлено його місце перебування, 28 грудня 2018 року досудові розслідування відновлено.

За приписами ч.2 ст. 49 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014 року) передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

За правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19, провадження № 51-5464кмо20), перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. Факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК України. У цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: 15 років з часу вчинення злочину, 5 років - з часу вчинення кримінального проступку.

Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Під час з`ясування, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінальний процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 281 КПК України (в редакції Закону № 1950-VIII від 16.03.2017 року), якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

При цьому підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування "місцезнаходження підозрюваного невідоме" може мати місце, якщо підозрюваний ухиляється від слідства або якщо з інших причин не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт умисного ухилення підозрюваного від слідства.

Як убачається зі змісту матеріалів кримінального провадження, дійсно, постановою слідчого СВ Теофіпольського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_17 про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук підозрюваного від 26 червня 2018 року та постановою слідчого СВ Теофіпольського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_18 про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук підозрюваного від 11 червня 2018 року зупинено досудове розслідування кримінальних проваджень № 0000038 і № 0000095, відповідно, та оголошено у розшук ОСОБА_7 , через те, що останній за місцем реєстрації відсутній, його місце проживання не відоме, на телефонні дзвінки не відповідає, а наявний у нього біометричний паспорт громадянина України для виїзду за кордон вказує на те, що він міг безперешкодно покинути межі держави Україна з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду та переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме (Т. 1, а.с.а.с.62,77-78).

Разом із тим, у змісті постанов про зупинення досудового розслідування від 11 червня 2018 року та 26 червня 2018 року, постанов про відновлення досудового розслідування від 28 грудня 2018 року (Т.1, а.с.а.с.63,79), не міститься даних, які б свідчили про умисне ухилення ОСОБА_7 від слідства.

З копії Виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного, санаторного) хворого ТБ 09 №753, який є в матеріалах кримінального провадження слідує, що останній з 02.07.2018 року по 25.10.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер Черкаської обласної ради».

Однак будь-яких даних про з`ясування органом досудового розслідування місця перебування підозрюваного за місцем проходження лікування, ці матеріали не містять.

Матеріали справи також не містять доказів вручення ОСОБА_7 повістки про виклик, що свідчило б про його обізнаність про здійснення щодо нього досудових розслідувань.

З матеріалів провадження слідує, що запобіжні заходи в якості заходів забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_7 під час досудового розслідування, а також після відновлення даного кримінального провадження застосовані не були.

Таким чином, суд вважає, що матеріалами провадження не підтверджено того, що ОСОБА_7 умисно ухилявся від досудового розслідування.

Виходячи з фактичних обставин, які викладені в обвинувальному акті, кримінальні правопорушення, які вчинені ОСОБА_7 мали місце 04 лютого 2018 року та 08 квітня 2018 року року, на момент розгляду даного клопотання пройшло більше трьох років, судом встановлено, що ОСОБА_7 протягом зазначеного строку до кримінальної відповідальності не притягувався, перебіг давності не переривався та матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення останнім будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства, а зупинення досудового розслідування у зв`язку з його розшуком не може свідчити про ухилення останнього від слідства, відтак на час судового розгляду справи сплинув, передбачений п. 2 ч. 1 ст.49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди обвинуваченого ОСОБА_7 на закриття кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185, ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.44,49,185,296 КК України, ст.ст. 281,284,285,286,288,372,376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185, ч. 1 ст. 296 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000038, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2018 року та 08 квітня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.296 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у зв`язку із проведенням товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні №0000038 в сумі 572,00 грн.

Речові докази:

- бувший у використанні срібний ланцюжок у пошкодженому стані, який поміщено до сейф-пакету №4380286, та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Теофіпольського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути власнику ОСОБА_10 ;

- бувший у використанні цифровий фотоапарат марки «UFO» моделі DC 717, чорного кольору, в комплекті із картою пам`яті марки «SD Integral», який поміщено до сейф-пакету №4286735, та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Теофіпольського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути власнику ОСОБА_10 ;

- вилучені під час огляду місця події від 08.04.2018 року металевий ніж із пластмасовою ручкою синьо-білого кольору, який поміщено у сейф-пакет Національної поліції Головного слідчого управління встановленого зразка №4391278, клапан якого заклеєно та у такий спосіб вилучено до Теофіпольського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, та металевий ніж із дерев`яною рукояткою світлого відтінку, який поміщено у сейф-пакет Національної поліції Головного слідчого управління встановленого зразка №4391930, клапан якого заклеєно та у такий спосіб вилучено до Теофіпольського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, які зберігаються в камері схову Теофіпольського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, - конфіскувати.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1