Справа № 297/1497/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2022 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_4 та перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду судове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 08 червня 2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

07 червня 2019 року приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , знаходячись поблизу будинку №11 по вул. Батяні в м. Берегове, з метою відкритого викрадення грошових коштів ОСОБА_9 , підбігли до останнього, при цьому ОСОБА_8 , ззаді обхопив ОСОБА_9 , позбавивши його можливості чинити опір, а ОСОБА_4 в цей момент відкрито викрав з правої верхньої зовнішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_9 600 гривень. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_8 заподіяли потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що у червні 2019 року, точної дати та часу вже не пам`ятає, знаходився із ОСОБА_8 в м. Берегове. Разом з ними був і ОСОБА_9 , який розповідав, що має при собі гроші. В ході розмови з ОСОБА_8 , він запропонував останньому викрасти грошові кошти у ОСОБА_9 , на що той погодився. Прослідкувавши за останнім до АДРЕСА_1 , згідно попередньої домовленості, ОСОБА_8 підбіг ззаду до потерпілого ОСОБА_9 , обхопив його, аби той не зміг рухатись, а в цей час він вихопив із зовнішньої кишені куртки ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 600 гривень. Після чого, він з ОСОБА_8 втекли, а гроші поділили між собою порівну. Ствердив, що вчинив крадіжку, оскільки йому потрібні були гроші для лікування брата. У вчиненому щиро розкаявся, обіцяв у майбутньому подібного не вчиняти.
Представник служби у справах дітей Берегівської міської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні просила суворо не карати.

В ході судового розгляду прокурором надано відомості про те, що потерпілий ОСОБА_9 , згідно актового запису про смерть №606 від 21.09.2021 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею правильною.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Те, що ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, вчинив злочин будучи неповнолітнім, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 156), суд відповідно до ст. 66 КК України, враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.
Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати рецидив злочинів.

Як вбачається з досудової доповіді, наданої Берегівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк є можливим (а. с. 126-129).
Згідно звіту Служби у справах дітей Берегівської міської ради, про неповнолітнього обвинуваченого від 04 лютого 2020 року, останній проживає разом з матір`ю. Визнав свою провину, шкодує про свої дії, у вчиненому розкаюється, зобов`язується не допускати в подальшому правопорушень. Служба у справах дітей Берегівської міської ради вважає найбільш доцільним заходом, з метою перевиховання ОСОБА_4 передати його під нагляд матері (а.с. 164-166).
Разом з тим, суд вважає, що передання обвинуваченого ОСОБА_4 під нагляд матері є безпідставним, оскільки такий вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а тому, звільнення від відбування покарання із застосування такого примусового заходу виховного характеру, суперечить вимогам 105 КК України.
На підставі вищевикладеного, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та конкретні обставини справи, те, що ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності, знову вчинив злочин, що на думку суду свідчить про небажання стати на шлях виправлення, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, що є необхідним та буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень.
За вищенаведених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства є не можливим.
Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в їх сукупності, суд вважає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, тому вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України та на підставі частини 4 статті 70 КК України, (згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18 червня 2019 року (провадження N 51-8405км18, справа N 461/604/18), з урахування вироку Берегівського районного суду від 19.04.2021 року, призначити ОСОБА_4 покарання шляхом часткового складання призначених покарань, за сукупністю кримінальних правопорушень, при цьому визначити загальний строк покарання у вигляді позбавлення волі.

Долю речових доказів, вирішено згідно вироку Берегівського районного суду від 07.02.2020 року.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України з урахування вироку Берегівського районного суду від 19.04.2021 року, призначити ОСОБА_4 покарання шляхом часткового складання призначених покарань, за сукупністю кримінальних правопорушень та остаточно призначити покарання у вигляді 8 (вісім) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок оголошений і може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_10