ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1753/22 Справа № 214/5650/15 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

03 червня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2022 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням її до журналу судового засідання, було визнано неможливість проведення судового засідання у справі у зв`язку з відмовою обвинуваченого ОСОБА_3 від участі у судовому розгляді в режимі відеоконференції, а також вирішено надіслати до установи виконання покарань, де утримується ОСОБА_3 , повідомлення про неможливість розгляду питання про продовження застосованого до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і про те, що у такому випадку належить керуватися положеннями ч. 6 ст. 615 КПК України, згідно яким строк тримання ОСОБА_3 під вартою вважається продовженим не більше, ніж на 2 місяці, тобто до 13 липня 2022 року.

Не погодившись із даним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу і застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Співставивши вимоги апеляційної скарги з оскаржуваною ухвалою суду, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження належить відмовити з наступних підстав.

Так, згідно ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження у випадку, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Положеннями ст. 392 КПК України передбачений вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, до якого ухвала про визнання неможливості проведення судового засідання у справі та направлення відповідного повідомлення до установи виконання покарань не входить.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що за своєю правовою природою оскаржувана ухвала не є ухвалою суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як це помилково вважає апелянт, оскільки нею таке питання не вирішувалося, а лише було констатовано, що наявні підстави для подальшого тримання ОСОБА_3 під вартою безпосередньо на підставі закону - ч. 6 ст. 615 КПК України, за відсутності чинного судового рішення про застосування такого запобіжного заходу. Це не може вважатися тотожним прийняттю судом на етапі судового розгляду кримінального провадження рішення про продовження тримання особи під вартою, яке підлягає апеляційному оскарженню згідно ч. 2 ст. 392 КПК України.

При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці. Таким чином, положення даної норми закону застосовуються автоматично, як наслідок виникнення зазначених у її диспозиції обставин і не потребують прийняття будь-якого процесуального рішення, у тому числі судового.
Враховуючи викладене, беручи до уваги вищенаведені норми закону, які є імперативними і містять вичерпний перелік рішень, які підлягають апеляційному оскарженню, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 подана на рішення, що апеляційному оскарженню не підлягає, у зв`язку з чим у відкритті апеляційного провадження за нею належить відмовити.

Також приймається до уваги, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, що знайшла відображення зокрема у рішенні у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Одночасно вважаю за необхідне роз`яснити апелянту, що у випадку незгоди з наявністю підстав для тримання його під вартою, він не позбавлений можливості звернення із цього приводу до слідчого судді в порядку ст. 206 КПК України.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2022 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, відмовити.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою надіслати ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду ОСОБА_2