Справа № 297/887/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_5 та його
захисниці - адвокатки ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/129/22, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 березня 2022 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі - слідчий), погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бене, Берегівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не судимого,

та обрано відносно нього запобіжний захід домашній арешт, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 28 травня 2022 року включно, заборонивши підозрюваному залишати житло за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20:00 год по 08:00 год щодня, з покладенням на нього процесуальних обов`язків: прибувати за першим викликом до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора, слідчого судді та суду; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20:00 год по 08:00 год щодня, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні № 0000123, зокрема, із підозрюваним ОСОБА_10 щодо обставин кримінального провадження; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

З матеріалів клопотання убачається, що 26.03.2022, до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене із прокурором клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий клопотання мотивував тим, що СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000123, відомості про кримінальне правопорушення в якому 25 березня 2022 року внесені до ЄРДР. Відповідно до клопотання, 18 березня 2022 року, приблизно о 12 год 15 хв, ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та з невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи в автомобілі марки «Citroen C4 Picasso», реєстраційний номер України НОМЕР_1 , який знаходився припаркованим у районі багатоповерхівок, що по вул. В. Гуци у м. Берегове Закарпатської області, під приводом надання допомоги ОСОБА_11 щодо вирішення питання з відновлення висновку військово-лікарської комісії про непридатність останнього до військової служби та виключенням з військового обліку, не маючи такого наміру та можливості, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_11 у розмірі 19 000 доларів США, які відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного Банку України від 18.03.2022 становлять 555 843,1 гривень, 7 000 гривень, а загалом - 562 843,1 гривень, що згідно з прим. 3 ст. 185 КК України становить великий розмір та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер України НОМЕР_2 разом з ключами до цього автомобіля, які ОСОБА_11 передав ОСОБА_5 особисто, після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа покинули місце кримінального правопорушення, тим самим заволодівши майном шляхом обману. За вчинені діяння ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах. У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що органом досудового розслідування встановлено існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі з огляду на те, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина), тому існує ймовірність, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України); існує ризик того, що підозрюваний також може впливати на понятих, свідків та потерпілого з метою схилити їх до зміни даних слідству показів; існує ризик того, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження; окрім того, є імовірність того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Тому, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, - просить застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі не менше 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496 200 гривень, оскільки саме застава у такому розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Слідчий суддя визнав, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, на думку слідчого судді, у клопотанні та безпосередньо у судовому засіданні прокурором не доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки доказів на підтвердження цього органом досудового розслідування не надано. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання на території Берегівського району Закарпатської області, перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має на утриманні неповнолітню дитину. На думку слідчого судді, ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду є тільки припущенням сторони обвинувачення. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки такий буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам. При цьому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що обраний підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт з покладенням на нього процесуальних обов`язків не відповідає ризикам, необхідним для забезпечення об`єктивного досудового розслідування у розумні строки та дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного. Апелянт зазначає, що слідчий суддя не врахував наявність реальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні, а саме: підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, які співпрацюють зі слідством, при цьому, зазначає, що всіх співучасників злочину поки не встановлено, що додані до клопотання дані протоколів допитів свідків чітко підтверджують протиправну діяльність підозрюваного ОСОБА_5 та його активну участь у вчиненні кримінального правопорушення. Між тим, звертає увагу на те, що ОСОБА_5 працездатний, тяжкими захворюваннями, які би перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням застави у розмірі не менше 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496 200 грн та, у разі внесення застави, з покладенням на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисниці адвокатки ОСОБА_6 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності прокурора береться до уваги те, що: орган прокуратури належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки прокурора в судове засідання і підозрюваний не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі прокурора. При оцінці заяви прокурора про відкладення розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд бере до уваги те, що розгляд апеляційної скарги вже неодноразово відкладався, у тому числі й за заявою прокурора.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_12 та перекладач ОСОБА_13 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_5 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема: копією заяви гр. ОСОБА_11 про вчинення злочину від 25.03.2022, копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 від 25.03.2022, копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 26.03.2022, копію протоколу огляду місця події від 25.03.2022, копією протоколу обшуку від 25.03.2022, та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Також апеляційний суд бере до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення сторонами кримінального провадження не оспорюється.
З огляду на характер та конкретні обставини вчинення діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк від 3 до 8 років), апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування ризиків незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може: незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших осіб у кримінальному провадженні шляхом погрози чи тиску з метою зміни ними показів чи відмови від надання таких у ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, у тому числі й понятих, які брали участь у слідчих діях, а також підшукувати осіб, які можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.
Також апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку й про недоведеність органом досудового розслідування ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, оскільки жодних доказів у підтвердження такого ризику не надано.
Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 як підозрюваного у кримінальному провадженні, зокрема й запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку наявним у матеріалах кримінального провадження відомостям про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання на території Берегівського району Закарпатської області, перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий. Разом із тим, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 . Тому, доводи слідчого та прокурора в цій частині апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду клопотання, так і під час розгляду апеляційної скарги.
Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, зокрема й запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.
Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.
При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна братись до уваги у сукупності разом з іншими обставинами.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт у період з 20 год по 08 год, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.
Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 20 год по 08 год буде достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обраний підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт з покладенням процесуальних обов`язків не відповідає ризикам, необхідним для забезпечення об`єктивного досудового розслідування у розумні строки та дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними вище обставинами.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду є реальним, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що також не знайшли свого підтвердження, оскільки не підтверджені жодними доказами.
При цьому, доводи апеляційної скарги про існування ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків, які співпрацюють зі слідством, а також про те, що всіх співучасників поки не встановлено, додані до клопотання допити свідків чітко підтверджують протиправну діяльність підозрюваного ОСОБА_5 та його активну участь у вчиненні кримінального правопорушення, - апеляційний суд визнає такими, що будь-яким чином не впливають на висновки слідчого судді про недоведеність неможливості застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
На підставі наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 працездатний, тяжкими захворюваннями, які би перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не свідчать про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що лише за допомогою застосування щодо ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
Тому, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 20 год по 08 год буде достатнім для запобігання встановленим ризикам, передбаченим п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також забезпечення його належної процесуальної поведінки як підозрюваного у кримінальному провадженні.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з огляду на положення ч. 1 ст. 181 та ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1- 4, 8-9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а також відповідно до ч. 7 цієї статті визначено строк їхньої дії.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі прокурор не вказує в апеляційній скарзі, а не з`явившись на її розгляд без поважних причин позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив 28.05.2022, що в свою чергу свідчить про те, що вона втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 березня 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 , та обрано відносно нього запобіжний захід домашній арешт, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 28 травня 2022 року включно із забороною залишати житло за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20:00 год по 08:00 год щодня, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: