Справа № 720/1552/22
Провадження № 1-кс/720/246/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Новоселиця

Слідчий суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, пенсіонера, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2022 року за № 0002417, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Новоселицького районного суду, за погодженням з прокурором звернувся слідчий СВ ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання, слідчим зазначено, що в ніч з 09 серпня 2022 року на 10 серпня 2022 року, точний час слідством не встановлено, в період воєнного стану ОСОБА_6 шляхом відкриття дверей, які не були зачинені на ключ, проник до приміщення літньої кухні в господарстві ОСОБА_7 , яке розташовано по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав три мобільних телефонна на загальну суму 3000 гривень.
Просив підозрюваному обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі може ухилитися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому є всі законні підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене слідчим клопотання.
Підозрюваний та його захисник зазначили на безпідставність клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, в задоволенні якого просили відмовити. Одночасно, не заперечували проти обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали додані до клопотання, прихожу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів клопотання було встановлено, що 10 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за фактом вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану ОСОБА_6 з літньої кухні господарства ОСОБА_7 , яке розташовано по АДРЕСА_1 , трьох мобільних телефонів, чим останньому завдано матеріальної шкоди на суму 3000 гривень.
10 серпня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ст. 185 ч. 4 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та з проникненням в інше приміщення.
Слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із зазначенням, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.
Проте, слідчий суддя не погоджується із таким висновком слідчого, оскільки в судовому засіданні прокурором та слідчим не надано доказів на підтвердження тих ризиків, про які вони зазначили у клопотанні. Стороною обвинувачення не доведено та не наведено переконливих мотивів, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.
Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Крім того, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Оцінивши надані суду докази у своїй сукупності, слідчий суддя вважає, що немає жодних підстав достеменно стверджувати, що підозрюваний ОСОБА_6 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, є пенсіонером, буде вчиняти інші кримінальні правопорушення чи переховуватися від слідства та суду.
У справі Європейського суду з прав людини «Алєксандер Макаров проти Росії» від 12 березня 2009 року зазначено: «Суд зобов`язаний проаналізувати особисті обставини заявника докладніше та навести на користь тримання його під вартою конкретні підстави, підкріплені доказами».
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зазначені слідчим в клопотанні доводи не дають підстави вважати, що належну поведінку підозрюваного неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Враховуючи вищевикладене та висновок Європейського суду з прав людини по справі «Бойченко проти Молдови» від 11 липня 2006 року про те, що «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою», слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.
Також, слідчий суддя враховує обставини, які свідчать про зменшення ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_6 є інвалідом 2 групи загального захворювання, страждає правобічним невритом та стоїть на обліку в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні.
Враховуючи вищевикладене, лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 та суворість покарання за його вчинення в даному випадку, не може слугувати підставою для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як на то посилається слідчий у своєму клопотанні.
Даний висновок суду узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, де серед іншого зазначено, що «хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину…»
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що належну поведінку ОСОБА_6 можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати останньому житло за місцем його фактичного проживання в певний період часу та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Саме такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання процесуальних обов`язків та запобігти спробам підозрюваного продовжити злочинну діяльність.
Керуючись ст.ст. 176,177, 178, 181, 183, 193-196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати місце проживання цілодобово на строк 60 днів, тобто з 11 серпня 2022 року по 09 жовтня 2022 року
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ № 4 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП України в Чернівецькій області ОСОБА_4 або інших слідчих у даному провадженні, прокурора Новоселицького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 або іншого прокурора у даному провадженні, слідчого судді та суду, а також виконати наступні обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:
- не залишати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;
- утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 та свідками по справі;
- здати на зберігання до органів поліції свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти із залу суду негайно.
Строк дії ухвали до 14 години 00 хвилин 09 жовтня 2022 року.
Виконання даної ухвали доручити Чернівецькому РУП ГУНП України в Чернівецькій області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя
Новоселицького районного суду ОСОБА_1