ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4362/22 Номер провадження 11-сс/814/1004/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000158 від 08.07.2020 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 04 серпня 2022 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю ст. Драбово Драбівського району Черкаської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , працюючому на посаді директора ПП «Тайгер Про», не судимому,
підозрюваному за ч.3 ст. 191, ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 366 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі суми спричиненої матеріальної шкоди, а саме 1075509 грн. 71 коп. із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він відповідно наказу № 07-19к від 12.09.2019, на підставі рішення №1/2019 власника (учасника) ПП «Тайгер Про» призначений на посаду директора ПП «Тайгер Про». Відповідно до Статуту ПП «Тайгер Про» директор здійснює керівництво поточною діяльністю Підприємства у межах повноважень та прав, визначених статутом, чинним законодавством та рішенням власника. Згідно контракту №1209/19 директор ПП «Тайгер ОСОБА_7 , здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, та дії від імені підприємства, представляє його на всіх товариствах, установах та організаціях, укладає господарські та інші угоди, видає доручення, відкриває рахунки в банках, користується правом розпоряджатися коштами підприємства, накладає на працівників стягнення у відповідності із законом, в межах своєї компетенції видає документи, накази, розпорядження та надає вказівки обов`язкові для всіх працівників підприємства.
В силу займаної посади, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, ОСОБА_7 , який займав посаду директора ПП «Тайгер Про», у період з 10.02.2020 по 30.12.2020, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, є службовою особою.
За матеріалами клопотання вбачається, що ОСОБА_7 , працюючи на вищевказаній посаді, діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб, а саме ПП «Тайгер Про» (), всупереч інтересам потерпілого - РФ «ПЗ» АТ «Українська залізниця», зловживаючи своїм службовим становищем, в період часу з 10.02.2020 по 30.12.2020 став на шлях вчинення кримінальних правопорушень, а саме заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення.
26.07.2022 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих злочинів, пов`язаних зі службовою діяльністю, один з яких є тяжким, наявністю ризиків, передбачених п.2, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також тим, що ОСОБА_7 підозрюється у заподіянні збитків в сумі 1075509,71 грн, які не відшкодовані.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу скасувати.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що прокурор та суд безпідставно зазначають про наявність ризиків, оскільки їх існування не доведено в судовому засіданні, а ймовірне покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу.
Крім цього зазначив, що розмір застави визначений більший ніж передбачено у пунктах 1-3 ч.5 ст. 182 КПК України, вказана сума застави є завідомо непомірною для ОСОБА_7 , а тому визначаючи таку заставу, суд не врахував реальну здатність особи її внести.
Інші учасники ухвалу не оскаржили.
Заслухавши доповідача, захисника в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався належним чином.
Застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя з`ясував, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 191, ч. 1, ч.2 ст. 366 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує сторона обвинувачення, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Про наявність ризиків свідчить те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, зокрема тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних зі службовою діяльністю, є керівником підприємства, знайомий зі свідками кримінального провадження.
Крім цього, суд обґрунтовано послався на можливе покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, оскільки відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.
Доводи сторони захисту щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки органу досудового розслідування щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави.
При цьому, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що застава у визначених в п.2 ч.5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.
Враховуючи, що сума завданих збитків у кримінальному провадженні становить 1075509,71 грн, тому суд обґрунтовано визначив вказану суму у вигляді застави для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. При цьому, захисник не зазначив переконливих доводів, що вказана сума для ОСОБА_7 є непомірною. Окрім того, захисником надано колегії суддів заяву зі змісту якої вбачається, що визначена слідчим суддею застава внесена в повному обсязі та, відповідно, ухвала виконана.
Істотних порушень норм КПК України, які б могли потягти за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді місцевого суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження.
Тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 04 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4