Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/541/22
Провадження № 1-кп/935/160/22
У Х В А Л А
Іменем України
03 жовтня 2022 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі колегії суддів головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судових засідань ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000186 від 12.12.2021 стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,-

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого прокурор зазначив, що обвинувачений вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи, міра покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Утриманців обвинувачений не має, не одружений та не працюючий, що підтверджує відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, тому, на думку прокурора, обвинувачений може становити небезпеку для суспільства, вчинити інший злочин, переховуватись від суду, перешкоджати встановленню істини у справі. Крім того, прокурор зазначив, що існує висока ймовірність незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, одночасно зазначивши, що обвинувачений не має намір переховуватися від суду чи впливати на потерпілу та свідків, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальний акт, матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов такого висновку.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, згідно змісту вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі.

Судом належно оцінена суспільна небезпечність кримінального правопорушення, що обґрунтовано інкримінуються обвинуваченому, з врахуванням чого суд дійшов висновку про існування певних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор.

Так, розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 альтернативних запобіжних заходів, судом враховується:

- особа обвинуваченого, який раніше не судимий, однак, у провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебувало кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, по якому ухвалено вирок, який ще не набрав законної сили; має постійне місце проживання, а разом з цим, не працює, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків;

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, що вчинене проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи;

- суворість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, що, у разі визнання його винуватим, становить від семи до дванадцяти років.

Суворість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а також особа обвинуваченого дають суду підстави вважати наявність ризику переховування останнього від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, наприклад, неявкою у судові засідання (п.4 ч.1 ст.177 КПК України).

Також, судом враховується, що судовий розгляд розпочато, однак, учасники судового провадження у повному обсязі не допитані, а разом з тим, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України), тому існує висока ймовірність незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілу та свідків, з якими проживає в одному населеному пункті (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, на даний час продовжують існувати, будь-які стримуючи фактори від порушень зобов`язань, на переконання суду, відсутні.

Інформацією щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості подальшого тримання обвинуваченого під вартою суд не володіє.

З врахуванням наведеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передумов у застосуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_6 менш суворого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.183 КПК України визначає обвинуваченому розмір застави , достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про триманння під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331,177, 178, 197 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора задовльнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, на 60 днів, тобто до 01.12.2022 включно.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_6 заставу у розміру 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 260000 грн., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому постановою КМУ.

3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатись за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває;

-заборонити спілкуватися зі свідками, потерпілими, іншими особами у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі внесення застави обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2