Провадження № 1-кс/752/3552/22
У Х В А Л А

19.08.2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001914 від 12.08.2022 р.,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №914 від 12.08.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.
Клопотання обгрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №914 від 12.08.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12 серпня 2022 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, перебуваючи в приміщенні салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив таємно заволодіти чужим майном, що належить потерпілій ОСОБА_6 .
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та вчинене в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, діючи таємно, умисно, повторно, ОСОБА_4 , підійшов до шафи, що розташована в приміщенні салону краси ліворуч від входу, звідки з жіночої сумки дістав гаманець чорного кольору, вартістю, зі слів потерпілої, 800 грн., в якому знаходилися: банківська карта AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 20 грн., та, поклав його до кишені шортів, в які він був одягнений.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та вчинене в умовах воєнного стану, з корисних мотивів, з метою збагатитися за рахунок викраденого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, вийшов з приміщення салону краси, тим самим залишив місце скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 820 грн.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.08.2022, приблизно о 16 год. 10 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні салону краси «Beauty time studio», за адресою: місто Київ, вулиця Васильківська, 4, заволодів іншим важливим особистим документом, а саме банківською картою AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яку останній залишив при собі з метою подальшого використання в злочинних цілях.
У відповідності до Закону України від 2 квітня 1992 року «Про інформацію», Закону від 2 жовтня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг», «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 8 жовтня 1998 року і ст. 200 КК України платіжні банківські картки є електронним платіжним документом.
У відповідності до ст. 1 Закону від 2 жовтня 1992 року «Про інформацію», підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 закону від 5 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону від 7 грудня 2000 року «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.
Один із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби, серед яких є платіжні картки, які є емітованими в установленому законодавством порядку пластиковими чи іншого виду картками, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або в банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Згідно п. 1.4 «Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 спеціальним платіжним засобом разом із іншими визнається платіжна картка, що виконує функцію засобу ідентифікації, за допомогою якої держатель якого її держатель, здійснює платіжні операції, установлені договором з емітентом - банком, що є членом платіжної системи та здійснює емісію спеціальних засобів, тобто проводить операції з її випуском.
Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищевказану банківську картку, з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, тим самим вчинив кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12 серпня 2022 року, приблизно о 16 годині 24 хвилин, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Велмарт», розташованому за адресою: місто Київ, проспект Голосїївський, 58-А, вирішив таємно, повторно, в період дії на території України воєнного стану, заволодіти чужим майном, що належить потерпілій ОСОБА_6 .
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення грошових коштів з банківської картки, вчинене повторно та вчинене в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, діючи умисно, повторно, ОСОБА_4 , підійшов до каси № 4, що розташована в приміщенні супермаркету, після чого дістав з кишені банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та оплатив нею, шляхом піднесення картки до терміналу (безконтактно), алкогольні напої та продукти харчування, на суму 164 грн. 16 коп., після чого не взявши чек, поклав банківську картку до кишені шортів, в яких був одягнений, тримаючи в руках куплений товар, залишив місце скоєння злочину, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 167 грн. 16 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, що належить потерпілій ОСОБА_6 , вчинене повторно та вчинене в умовах воєнного стану, шляхом викрадення грошових коштів з банківської картки останньої, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12 серпня 2022 року, приблизно о 16 годині 29 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «МІКСМАРТ», розташованому за адресою: місто Київ, проспект Голосіївський, 23, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, діючи умисно, повторно, підійшов до каси магазину, де знаходилася продавщиця, та замовивши в неї алкогольні напої та продукти харчування, дістав з кишені шортів банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та оплатив нею шляхом піднесення картки до терміналу (безконтактно), алкогольні напої та продукти харчування, на суму 389 грн. 00 коп., після чого не взявши чек, поклав банківську карту до кишені шортів, тримаючи в руках куплений товар, залишив місце скоєння злочину, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 389 грн. 00 коп., а загалом шляхом викрадення гаманця та зняття грошових коштів з банківської карти завдав останній матеріальний збиток на суму 1373,16 гривень.
Посилаючись на наявність доказів, які підтверджують обгрунтованість підозри, ризики, передбачені ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, слідчий просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в ході розгляду клопотання підтримав його, просив задовольнити, посилаючись на обгрунтованість підозри і ризики у даному кримінальному провадженні,
Підозрюваний просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, визнавши неправомірність своїх дій, щиро розкаявся, зазначаючи, що вчинив цей злочин в стані сп`яніння, хоча тривалий час не вживав спиртні напої, і витратив кошти на продукти харчування.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №914 від 12.08.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.
19.08.2022 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.
Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В силу положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм і застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Під час розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколом огляду відеозапису з салону краси за адресою: АДРЕСА_1 , протоколом огляду відеозапису з супермаркету «Велмарт» протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду відеозапису з магазину «Міксмарт».
Слідчий суддя не надає оцінку належності, допустимості і достатності даних доказів, що долучені до клопотання, на підтвердження винності особи у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки зазначені обставини підлягають встановленню в ході судового розгляду кримінального провадження, а лише оцінює в даному випадку їх достатність для підтвердження того, що підозрюваний може бути причетний до вчинення злочину і проведення відносно нього подальшого досудового розслідування є виправданим.

При вирішенні клопотання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу крім наявності обгрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, слідчий суддя приймає до уваги обставини, що характеризують особу підозрюваного, який має тимчасове місце проживання в м.Києві, раніше притягувався неодноразово до кримінальної відповідальності, офіційно доходів не має.
Слідчий суддя враховує відношення підозрюваного до скоєного, його позицію і щире каяття.
Також слідчий суддя приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Звертаючись до суду слідчий просить застосувати до підозрюваного. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати, спотворити речі і документі, які мають істотне значення, впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню у інший спосіб.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Тяжкість злочину не є безумовною підставою для тримання особи під вартою без доведеності доцільності застосування такого запобіжного заходу та ступеня суспільної небезпечності даної особи.
Органом досудового розслідування не доведено в ході розгляду клопотання наявність ризику впливу на свідків та потерпілу, перешкоджання кримінальному провадженню з боку підозрюваного, можливістю знищення або спотворення речей або документів. Зазначені ризики, на які посилається слідчий, грунтуються лише на припущеннях.
Однак, враховуючи, що підозрюваний в м.Києві має тимчасове місце проживання, а також не має постійних доходів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчиненні злочинів проти власності, слідчий суддя вважає доведеним і таким, що знайшли своє підтвердження наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та вчинення інших кримінальних правопорушень.
В ході судового розгляду прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.
Згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну подальшу процесуальну поведінку підозрюваного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя, враховуючи ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може ухилятись від органу досудового розслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення, обставини, визначені ст.178 КПК України, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, відсутність доказів, які б свідчили про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного, вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України, надасть можливість запобігти наявним ризикам, забезпечить дієвість кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
З врахуванням викладених обставин в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і вважаю за можливе застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту, з визначенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193-196, 369-372 КПК України

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001914 від 12.08.2022 р., відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на підставі п.п.1, 2, 3 ч. 5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

1. прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в залежності від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3. не залишати межі м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування до 17.10.2022 р.

Ухвалу надіслати до виконання до управління поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя