1Справа № 335/1974/22 1-кс/335/1190/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гуляйполя, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.10.2011 року засуджений вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. 26.07.2018 звільнився з ДУ «Вільнянська виправна колонія (№20) у зв`язку з відбуттям строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000205, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2022 року за підозрою відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України
Досудовим розслідування встановлено, що 19 березня 2022 року, у період часу з 15 години 10 хвилин до 16 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків до брата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявним у нього кухонним ножем завдав останньому удар в область нижніх кінцівок, в результаті чого ніж зламався. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 , ОСОБА_5 металевим ломом, який він знайшов на території домоволодіння, завдав кілька ударів по голові потерпілого, спричинивши останньому, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 76 від 20.03.2022, відкриту черепно-мозкову травму, відкритий перелам потиличної кістки, від яких настала смерть ОСОБА_7 на місці вчиненого злочину, тим самим ОСОБА_5 вчинив умисне вбивство ОСОБА_7 . Після чого сховав тіло ОСОБА_7 у приміщенні господарської будівлі на території вказаного домоволодіння.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

21 березня 2022 року, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події - території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 20.03.2022, під час якого у приміщенні господарської будівлі було виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що 19.03.2022 близько 11 години її молодший син ОСОБА_7 пішов рубати дрова на територію домоволодіння АДРЕСА_2 . Після чого її чоловік сказав старшому синові ОСОБА_5 йти йому допомагати. Через вікно свого будинку вона бачила як ОСОБА_5 деякий час носив дрова додому до молодшого сина. Приблизно о 15 годині до будинку зайшов молодший син ОСОБА_7 , з поведінки якого вона зрозуміла, що між ними з братом відбулася сварка під час рубання дров. Після чого він знову вийшов на вулицю. Приблизно о 16 годині до будинку зайшов її старший син ОСОБА_5 , який переодягнув куртку, зняв калоші та взув ботики, після чого нічого не говорячи вийшов з дому. ОСОБА_9 додому не повертався. Приблизно о 18 годині вона пішла шукати молодшого сина ОСОБА_9 , оскільки він з дома раніше ніколи без попередження не уходив. Дмитра вона не шукала, оскільки він і раніше уходив з дому. 20.03.2022 о 06 годині вона знову почала шукати сина ОСОБА_9 , для чого пішла на територію будинку АДРЕСА_2 , де у приміщенні господарської будівлі виявила труп молодшого сина ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями в районі голови. У вбивстві ОСОБА_9 вона підозрює свого старшого сина ОСОБА_10 , який має психічні розлади та раніше засуджений за скоєння тяжкого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який надав свідчення аналогічні свідченням потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмета від 20.03.2022, в ході проведення якого в будинку АДРЕСА_2 , вилучено калоші та куртку зі слідами речовини бурого кольору; протоколом огляду предмету від 21.03.2022, в ході проведення якого вилучено джинсові штани надані ОСОБА_5 ; лікарським свідоцтвом про смерть № 76 від 20.03.2022, згідно до якого, причиною смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є відкрита черепно мозкова травма: відкритий перелом потиличної кістки; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який пояснив, що 19.03.2022 він разом з братом ОСОБА_7 неподалік від місця мешкання рубав дрова. Під час раптово виниклого наміру, він повалив брата на землю, після чого завдав один удар ножем область сідиці, який заздалегідь взяв у кухні, в. В результаті чого лезо ножа відділилось від утримувача, та обидві частини впали на землю. Далі, підозрюваний взяв металевий лом, який також заздалегідь підготував, яким завдавав не менше 10 ударів по голові брата, який в цей час лежав на підлозі у положенні обличчям до землі. Припинив він завдавати удари, після того, як зрозумів, що той не подає ознаків життя. Далі, він перетягнув тіло брата до господарської будівлі. Після чого, переховувався у покинутому будинку по АДРЕСА_3 ; висновком судово-імунологічної експертизи № 848 від 18.04.2022 встановлено, що у двох марлевих тампонах зі змивами з кистей обох рук трупу ОСОБА_7 : правій (об`єкт № 1) та лівій (об`єкт № 2), марлевому тампоні зі змивом з підлоги господарчої будівлі (об`єкт № 3), а також на речах, вилучених з трупу ОСОБА_7 , а саме: парі калош правій (об`єкти №№ 7,8) та лівій (об`єкти №№ 9-11), а також на джинсовій куртці (об`єкти №№ 12-18), виявлено наявність крові людини та знайдені антигени А, В і Н, що не виключає походження крові від ОСОБА_7 , та (або) підозрюваного ОСОБА_5 , при наявності у останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину; висновком судово-цитологічної експертизи № 849 від 18.04.2022 встановлено, що при дослідженні піднігтьового вмісту вільних кінців нігтьових пластин правої та лівої рук трупу ОСОБА_7 (об`єкт № 1,2), а також куртці коричневого кольору (об`єкт № 5), джинсових штанях сірого кольору (об`єкт № 8), та парі калош чорного кольору (об`єкти №№ 10-12) підозрюваного ОСОБА_5 виявлено наявність крові людини та знайдені антигени А, В і Н, що не виключає походження крові від ОСОБА_7 , та (або) підозрюваного ОСОБА_5 , при наявності у останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину; висновком судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю «Молекулярно-генетичні дослідження» № КСЕ-19/108-22/3287-БД від 25.04.2022 встановлено, що на металевому пруті (об`єкт № 1.1, 1.2) та фрагменті ножа (об`єкт № 2.1., 2.2.) маються сліди крові разом із клітинами з ядрами, генетичні ознаки, яких встановлені, належать одній особі та збігаються між собою; висновком судово-імунологічної експертизи № 1198 від 15.04.2022 встановлено, що рідка кров ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н; висновком судово-імунологічної експертизи № 847 від 29.03.2022 встановлено, що рідка кров ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н; іншими матеріалами провадження у їх сукупності.
Двохмісячний строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 19 травня 2022 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю «Молекулярно-генетичні дослідження» щодо встановлення генетичних ознак зразків букального епітелію ротової порожнини підозрюваного ОСОБА_5 яка перебуває на виконанні у Запорізькому НДЕКЦ МВС України; долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю «Молекулярно-генетичні дослідження» щодо встановлення генетичних ознак наданих для дослідження об`єктів, які вилучені з огляду місця події та частина з яких добровільно видані потерпілою та підозрюваним для подальшого їх порівняння та розмежування із слідами, які залишені на місці скоєння злочину загиблим та ОСОБА_5 , яка перебуває на виконанні у Запорізькому НДЕКЦ МВС України; скерувати постанову про доручення проведення первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_5 до Дніпровської філії СПЕ ДІ «Інститут психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України»; долучити до матеріалів кримінального провадження висновок первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_5 ; за результатами отриманого висновку первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_5 вирішити питання щодо необхідності зміни порядку здійснення досудового розслідування з урахуванням положень Глави 39 КПК України; здійснити тимчасовий доступ (виїмку) до інформації, яка перебуває у компаній операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна» відносно абонентських з`єднань загиблого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 ; провести огляд інформації про вхідні та вихідні з`єднання абонентських номерів загиблого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 ; виконати інші слідчі дії, у проведенні яких виникне необхідність; виконати вимоги ст. 290 КПК України з потерпілим, підозрюваним та його захисником; скласти обвинувальний акт або клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, а також реєстр матеріалів досудового розслідування, які спрямувати до суду для розгляду.

Провести вказані слідчі дії протягом встановленого строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо у зв`язку з тим, що для швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження, необхідно дослідити всі об`єкти, які були вилучені під час проведення досудового розслідування, які на даний момент перебувають в експертній установі та по яких призначені судові експертизи, що відносяться до категорії складних та особливо складних за характером і потребують дослідження у строк до 90 діб з моменту отримання експертною установою постанови слідчого. Проведення вищезазначених слідчих та процесуальних дій дозволить встановити об`єктивну істину у кримінальному провадженні, визначити ступінь провини підозрюваного у вчиненому злочині та вірно кваліфікувати його дії при складанні обвинувального акту. Проведення судової психіатричної експертизи підозрюваного необхідно для встановлення його осудності.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
-може переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинив злочин з правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років. Будучи особою, раніше засудженою за скоєння тяжкого злочину та розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість передбаченого законом покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання. Крім того, на підтвердження наявності ризику додатково вказує факт переховування підозрюваного, безпосередньо після скоєння ним злочину, а також відсутність у нього стійких соціальних зав`язків (не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, проживає з батьками). Це вказує на те, що у разі обрання запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на потерпілу та свідка, з метою уникнення покарання (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 мешкає спільно з батьками, які мають статус потерпілої та свідка у провадженні. Так, допитана в якості потерпілої ОСОБА_8 пояснила, що її син ОСОБА_5 схильний до жорстокості та має психічні розлади. Потерпілу ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_11 на стадії судового розгляду не допитано. З метою пом`якшення свого покарання, вважаю, що ризик прийняття підозрюваним спроб незаконного впливу шляхом погроз, залякування або вмовляння з метою зміни, наданих останніми раніше свідчень для уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення є цілком реальним.
- вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), обґрунтовується тим, що підозрюваний у 2011 році вже притягався до кримінальної відповідальності та є судимим за сукупністю вчинення різних видів злочинів, а саме відповідно до вироку Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 20.10.2011 справа № 1-89/2011 року підозрюваний засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. Крім того, 13.12.2021 підозрюваний маючи психічні розлади втік зі спеціального органу охорони, в якому утримувався.
Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний на шлях виправлення не став та інші передбаченні чинним законодавством України заходи, не пов`язані з позбавленням волі не можуть в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, тож за даних умов є реальний ризик вчинення ОСОБА_5 іншого злочину.
Зазначені обставини також свідчать про соціальну небезпеку підозрюваного для громадян, про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень. І це є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_5 буде саме тримання під вартою.
Таким чином, ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 у жодній мірі не зменшились та продовжують існувати на теперішній час.
Окрім цього, під час розслідування встановлено, що особисте зобов`язання не може бути застосоване до підозрюваного ОСОБА_5 , так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а кримінальне правопорушення, яке вчинив останній, є особливо тяжким та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років. У зв`язку з чим, вказаний запобіжний захід буде не пропорційним вчиненим ОСОБА_5 злочину.
Особиста порука не може бути застосована, оскільки на даний час не встановлено осіб, які б могли поручитися за виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Домашній арешт не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки останній не маючи іншого місця проживання, мешкає спільно з батьками, які мають статус потерпілої та свідка у провадженні, у зв`язку з чим останній може здійснювати вплив на них.
Наявність у підозрюваного місця проживання не виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не засвідчує відсутність наміру переховування від слідства та суду, оскільки зазначений фактор, не став на перешкоді ОСОБА_5 у скоєнні особливо тяжкого злочину.
На думку органу досудового розслідування, обставини вчинення злочину ОСОБА_5 , а саме: позбавлення життя рідного брата свідчить про його жорстокість, холоднокровність та цинізм, оскільки людина, її життя, честь і гідність є найвищою соціальною цінністю відповідно до норм Конституції України, що свідчить про зневажливе ставлення ОСОБА_5 до моральних засад у суспільстві та до охоронюваних законом прав громадян.
Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 при ухваленні вироку, наслідки злочину, а саме: смерть людини, суспільний резонанс викликаний діянням, слідчий вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, та буде відповідати норам національного та міжнародного законодавства.
З урахуванням викладеного, слідчий просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 в межах терміну досудового розслідування, строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування. Без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.
Підозрюваний не заперечував проти продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного при розгляді клопотання слідчого покладався на розсуд суду.
Розглянувши дане клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000205, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

21 березня 2022 року, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події - території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 від 20.03.2022, під час якого у приміщенні господарської будівлі було виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що 19.03.2022 близько 11 години її молодший син ОСОБА_7 пішов рубати дрова на територію домоволодіння АДРЕСА_2 . Після чого її чоловік сказав старшому синові ОСОБА_5 йти йому допомагати. Через вікно свого будинку вона бачила як ОСОБА_5 деякий час носив дрова додому до молодшого сина. Приблизно о 15 годині до будинку зайшов молодший син ОСОБА_7 , з поведінки якого вона зрозуміла, що між ними з братом відбулася сварка під час рубання дров. Після чого він знову вийшов на вулицю. Приблизно о 16 годині до будинку зайшов її старший син ОСОБА_5 , який переодягнув куртку, зняв калоші та взув ботики, після чого нічого не говорячи вийшов з дому. ОСОБА_9 додому не повертався. Приблизно о 18 годині вона пішла шукати молодшого сина ОСОБА_9 , оскільки він з дома раніше ніколи без попередження не уходив. Дмитра вона не шукала, оскільки він і раніше уходив з дому. 20.03.2022 о 06 годині вона знову почала шукати сина ОСОБА_9 , для чого пішла на територію будинку АДРЕСА_2 , де у приміщенні господарської будівлі виявила труп молодшого сина ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями в районі голови. У вбивстві ОСОБА_9 вона підозрює свого старшого сина ОСОБА_10 , який має психічні розлади та раніше засуджений за скоєння тяжкого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який надав свідчення аналогічні свідченням потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмета від 20.03.2022, в ході проведення якого в будинку АДРЕСА_2 , вилучено калоші та куртку зі слідами речовини бурого кольору;протоколом огляду предмету від 21.03.2022, в ході проведення якого вилучено джинсові штани надані ОСОБА_5 ;поясненням ОСОБА_5 , який пояснив, що 19.03.2022 він разом з братом ОСОБА_7 рубав дрова. Під час раптово виниклого наміру, він завдав удар ножем, який заздалегідь взяв у кухні, братові у ногу. В результаті чого ніж зламався. Далі він взяв металевий лом, яким почав завдавати удари по голові брата, який в цей час лежав на землі. Припинив він завдавати удари братові тільки після того, як зрозумів, що той помер. Далі він перетягнув тіло брата до господарської будівлі. Після чого він переховувався у покинутому будинку по АДРЕСА_3 .
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 17.05.2022 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців , тобто до 21.09.2022 року.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини, за яких підозрюваним були вчинено дії, що мають ознаки злочину, який йому інкриміновано, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, відсутність соціальних зв`язків підозрюваного, який не одружений, дітей на утриманні не має, не працюючого, раніше засудженого за тяжкі злочини.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує ступінь суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_5 злочину, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

Слідчий суддя вважає за неможливе застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки даний запобіжний захід з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та продовження існування попередньо встановлених ризиків щодо підозрюваного, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів без визначення розміру застави.
Вирішуючи питання про встановлення строку дії ухвали, слідчий суддя виходить з вимог ст. 115 КПК України, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії даної ухвали до 15.07.2022 року включно.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 183, 193-194, 199, 205 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15.07.2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Встановити строк дії ухвали до 15.07.2022 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1