Номер справи 201/5713/22
Номер провадження 1-кс/201/2001/2022
УХВАЛА
Іменем України

25 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000565, внесеного до ЄРДР 26.05.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з вищевказаною скаргою, в якій, посилаючись на те, що з моменту проведення обшуку майно, яке вилучене у нього, не повернуто, арешт на нього не накладений, просив зобов`язати орган досудового розслідування повернути тимчасово вилучене в ході обшуку майно, проведеного 26.05.2022 за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: житлове приміщення № 10А-11А будинку АДРЕСА_1 , а саме: 1. кнопковий мобільний телефон «Nokia», який поміщено до спец пакету KIV2147478; 2. сенсорний мобільний телефон «Motorola», який поміщено до спец пакету SUD1133869; 3. мобільний телефон «iPhone 12», який поміщено до спец пакету SUD1133872; 4. мобільний телефон «iPhone 13 Pro max», який поміщено до спец пакету SUD2079546; 5. кнопковий мобільний телефон «Nokia», кнопковий мобільний телефон «Samsung», кнопковий мобільний телефон «Keneksi», сенсорний мобільний телефон «Samsung», які поміщені до спец пакету KIV2147479; 6. планшетний пристрій «Ipad», який поміщено до спец пакету SUD3082505; 7. маршрутизатор Інтернет «Wi-Fi», який поміщено до спец пакету ЕХР0214738; 8. карта пам`яті «Micro SD» на 32 GB, яка поміщена до спец пакету SUD1133870; 9. коробка з під сім-карти «Lifecell» з тримачем сім-карти з номером НОМЕР_1 , яка поміщена до спец пакету SUD1133855; 10. коробка з під сім-карти «Lifecell» з тримачем сім-карти, 2 коробки з під сім-карти «МТС» з тримачами сім-карток, 2 коробки з під сім-карти «Київстар» з тримачами сім-карток та 3 коробки з під сім-карти «Київстар» з сім-картами, які поміщено до спец пакету SUD2076984; 11. 1 коробка з під сім-карти «Київстар» з тримачем сім-карти, 2 коробки з під сім- карти «Life» з тримачами сім-карток та 1 коробки з під сім-карти «МТС» з тримачем сім-карти, які поміщено до спец пакету SUD1133857.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги не заперечив, вказавши, що вилучене майно не має доказового значення для органу досудового розслідування для даного кримінального провадження, арешт на нього дійсно не накладався.

Відповідно до ст. 107 КПК України здійснювалося повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування, а прокурорами Нікопольської окружної прокуратури - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000565 від 27.05.2022, зокрема, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

26.05.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду в період часу з 11:07 год. до 16:36 год. було проведено обшук в приміщенні АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 де, серед іншого, було виявлено та вилучено:

1. кнопковий мобільний телефон «Nokia», який поміщено до спец пакету KIV2147478;

2. сенсорний мобільний телефон «Motorola», який поміщено до спец пакету SUD1133869;

3. мобільний телефон «iPhone 12», який поміщено до спец пакету SUD1133872;

4. мобільний телефон «iPhone 13 Pro max», який поміщено до спец пакету SUD2079546;

5. кнопковий мобільний телефон «Nokia», кнопковий мобільний телефон «Samsung», кнопковий мобільний телефон «Keneksi», сенсорний мобільний телефон «Samsung», які поміщені до спец пакету KIV2147479;

6. планшетний пристрій «Ipad», який поміщено до спец пакету SUD3082505;

7. маршрутизатор Інтернет «Wi-Fi», який поміщено до спец пакету ЕХР0214738;

8. карта пам`яті «Micro SD» на 32 GB, яка поміщена до спец пакету SUD1133870;

9. коробка з під сім-карти «Lifecell» з тримачем сім-карти з номером НОМЕР_1 , яка поміщена до спец пакету SUD1133855;

10. коробка з під сім-карти «Lifecell» з тримачем сім-карти, 2 коробки з під сім-карти «МТС» з тримачами сім-карток, 2 коробки з під сім-карти «Київстар» з тримачами сім-карток та 3 коробки з під сім-карти «Київстар» з сім-картами, які поміщено до спец пакету SUD2076984;

11. 1 коробка з під сім-карти «Київстар» з тримачем сім-карти, 2 коробки з під сім- карти «Life» з тримачами сім-карток та 1 коробки з під сім-карти «МТС» з тримачем сім-карти, які поміщено до спец пакету SUD1133857.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 27.05.2022 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 вручено повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України.

В подальшому органом досудового розслідування визначено СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Арешт на вищевказане майно слідчим суддею не накладався. Клопотання від слідчого/прокурора про таке накладання не подавалось.

При вирішенні скарги слідчий суддя враховує наступні положення КПК.

У відповідності до ст. 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом ...

При цьому ухвала, якою надається дозвіл на обшук, таким судовим рішенням, спрямованим на обмеження права власності, не є. Адже відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою:

- виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення,

- відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення,

- встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Положення ст.235 КПК України встановлюють вимоги до ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи. В такій ухвалі, серед іншого, мають зазначатися речі, документи або осіб, для виявлення (а не вилучення) яких проводиться обшук. Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

В свою чергу, тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном можливе внаслідок арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження (ч. 1 ст. 170 КПК України). Арешт може застосовуватися до майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Отже, норми КПК України передбачають єдиний вид судового рішення, спрямованого на обмеження права власності особи під час досудового розслідування, ухвалу про арешт майна (ч. 5 ст. 173 КПК України).

Так, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

За таких обставин судовий контроль під час розгляду клопотання про дозвіл на проведення обшуку не може одночасно поширюватися і на подальше обмеження права власності особи, у якої цей обшук буде проведений. Адже предметом судового контролю в першому випадку є легітимність, необхідність і пропорційність втручання у право особи на приватність (в першу чергу, недоторканність житла чи іншого володіння особи), в той час як обмеження права власності потребує окремого судового вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися на умовах, передбачених законом, має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними їй. Водночас, втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, а такий баланс неможливо віднайти без обґрунтування в судовому рішенні.

До цього слід додати правовий вакуум, в якому опиняється власник майна, вилученого під час обшуку, якщо дозвіл на відшукання відповідних речей і документів прямо наданий слідчим суддею в ухвалі. Адже КПК України містить лише три процесуальні механізми, за допомогою яких володілець може ставити перед слідчим суддею питання про обґрунтованість обмеження права власності:

1) заперечення арешту майна при розгляді відповідного клопотання і обґрунтування своєї позиції в судовому засіданні (у випадку, якщо такі заперечення не прийняті слідчим суддею оскарження до апеляційної інстанції);

2) звернення з клопотанням про скасування арешту майна з доведенням того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано;

3) оскарження бездіяльності щодо повернення тимчасово вилученого майна.

Отже, якщо прийняти нормативно запропоновану концепцію, що речі, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, не є тимчасово вилученим майном, і для подальшого утримання їх органом досудового розслідування не потрібний застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження, власник цих речей залишається без належної правової процедури для захисту свого права власності в межах кримінального провадження. Очевидно, це суперечить завданням кримінального провадження. Крім того, досудове розслідування є динамічним процесом, в рамках якого актуальність та необхідність перебування вилученого на законних підставах майна може змінюватись.

Враховуючи викладене, на вилучене під час обшуку майно, дозвіл на відшукання якого прямо наданий слідчим суддею, необхідно поширювати режим тимчасово вилученого майна з відповідними наслідками накладення арешту або повернення особі, у якій воно було вилучене

А тому слідчий/прокурор після проведення обшуку у визначений КПК України строк повинен звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Зокрема, згідно з частиною 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до частини 6 статті 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Отже, за змістом наведених норм кримінального процесуального закону, клопотання про арешт майна, тимчасово вилученого під час обшуку, здійсненого на підставі ухвали слідчого судді, повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення такого майна, а арешт накладений не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Між тим, доказів звернення слідчого до суду з клопотанням та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно слідчому судді не надано. Арешт на вилучене майно не накладався.

З урахуванням вище наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що фактичне відшукання та вилучення під час обшуку даних речей без накладання на них арешту слідчим суддею суперечить положенням КПК України.

Органом досудового розслідування слідчому судді не доведено необхідність подальшого утримання вилученого в ході обшуку майна, яке є тимчасово вилученим.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на тривалість досудового розслідування подальше утримання органом досудового розслідування речей, зазначених у скарзі, є неспівмірним із завданням кримінального провадження, оскільки потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права володільця цих речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, майно, яке визнано речовим доказом, повинно бути якнайшвидше повернуте володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу, тобто крім випадків отримання їх слідчим на підставі ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів або ж шляхом накладення на них арешту.

Враховуючи, що арешт на вилучені в ході обшуку речі, які є тимчасово вилученим майном, не накладався, слідчому судді не надано докази необхідності проведення відповідних експертних досліджень, органом досудового розслідування не доведено, що останні є такими, що отримані в результаті вчинення злочину або були засобом вчинення злочину, слідчий суддя вважає, що скаргу необхідно задовольнити і вилучене майно, в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України, слід повернути особі, у якої його було вилучено.

Керуючись ст.ст. 110, 173, 174, 309, 369-372, 376, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.
Зобов`язати прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра негайно повернути ОСОБА_5 або його представнику/захиснику майно, вилучене 26.05.2022 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою в житлове приміщення № 10А-11А будинку АДРЕСА_1 , а саме:

1. кнопковий мобільний телефон «Nokia», який поміщено до спец пакету KIV2147478;

2. сенсорний мобільний телефон «Motorola», який поміщено до спец пакету SUD1133869;

3. мобільний телефон «iPhone 12», який поміщено до спец пакету SUD1133872;

4. мобільний телефон «iPhone 13 Pro max», який поміщено до спец пакету SUD2079546;

5. кнопковий мобільний телефон «Nokia», кнопковий мобільний телефон «Samsung», кнопковий мобільний телефон «Keneksi», сенсорний мобільний телефон «Samsung», які поміщені до спец пакету KIV2147479;

6. планшетний пристрій «Ipad», який поміщено до спец пакету SUD3082505;

7. маршрутизатор Інтернет «Wi-Fi», який поміщено до спец пакету ЕХР0214738;

8. карта пам`яті «Micro SD» на 32 GB, яка поміщена до спец пакету SUD1133870;

9. коробка з під сім-карти «Lifecell» з тримачем сім-карти з номером НОМЕР_1 , яка поміщена до спец пакету SUD1133855;

10. коробка з під сім-карти «Lifecell» з тримачем сім-карти, 2 коробки з під сім-карти «МТС» з тримачами сім-карток, 2 коробки з під сім-карти «Київстар» з тримачами сім-карток та 3 коробки з під сім-карти «Київстар» з сім-картами, які поміщено до спец пакету SUD2076984;

11. 1 коробка з під сім-карти «Київстар» з тримачем сім-карти, 2 коробки з під сім- карти «Life» з тримачами сім-карток та 1 коробки з під сім-карти «МТС» з тримачем сім-карти, які поміщено до спец пакету SUD1133857.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1