Справа № 359/3265/22
Провадження № 1-кп/359/794/2022
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу
04 червня 2022 року м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

в судовому засіданні з технічною фіксацією кримінального провадження № 0000050, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2022, розглянувши справу, що надійшла до суду з клопотанням слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно клопотання, у невстановлений досудовим слідством дату та час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання з метою подальшого збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, та подальший незаконний збут такого наркотичного засобу.

В подальшому реалізуючи вище вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим слідством дату та час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці відомим йому способом, діючи умисно, незаконно придбав у невстановлений спосіб особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, з метою його подальшого збуту.

Незаконно придбаний з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, ОСОБА_4 , діючи умисно, розпочав незаконно зберігати при собі з метою його подальшого збуту.

Продовжуючи реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, 02.06.2022 близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збув за чотири мішки сипучих круп, а саме три мішки з написами «Крупи ячмінні ячні №2» масою 40 кг кожен та один мішок з написом «Крупа Ячмінна перлова №2», особі, яка діяла на підставі співробітництва, засудженому ОСОБА_7 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-22/18608-НЗПРАП від 03.06.2022 надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 11,12 г.

Канабіс згідно «Списку № 1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 16.05.2000 року № 770 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

03.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавленням волі, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 перебуваючи на волі може знищити або спотворити речі, що мають істотне значення для досудового слідства, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу. При цьому, у ході досудового розслідування ОСОБА_4 стануть відомі анкетні дані свідків у провадженні, що з урахуванням характеру інкримінованого злочину свідчить про можливість впливу на учасників кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на можливих співучасників злочину, оскільки на даний час не встановлено всіх осіб, причетних до його вчинення, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працює, не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні двох злочинів, а тому може вчинити інші злочини, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши документи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

За правилом ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Встановлено, що 02.06.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

03.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практики ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 підтверджується: даними протоколу обшуку від 02.06.2022; даними протоколу огляду покупця та вручення мішків з сипучими крупами від 02.06.2022; даними протоколу добровільної видачі від 02.06.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/111-22/18608 від 03.06.2022.

З огляду на це слідчий суддя дійшов переконання, що в ході досудового розслідування зібрана достатня кількість належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити ці дії.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавленням волі, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 перебуваючи на волі може знищити або спотворити речі, що мають істотне значення для досудового слідства, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу. При цьому, у ході досудового розслідування ОСОБА_4 стануть відомі анкетні дані свідків у провадженні, що з урахуванням характеру інкримінованого злочину свідчить про можливість впливу на учасників кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на можливих співучасників злочину, оскільки на даний час не встановлено всіх осіб, причетних до його вчинення, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працює, не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні двох злочинів, а тому може вчинити інші злочини, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Тримання ОСОБА_4 під вартою сприятиме забезпеченню кримінального судочинства та правопорядку. Безумовно, досягнення таких цілей становить суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

З огляду на це слідчий суддя вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 314, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 днів без визначення розміру застави та утримувати його у державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 з 19 год. 10 хв. 02.06.2022.

Дія ухвали закінчується 31 липня 2022 року о 19 год. 10 хв.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 09 червня 2022 року о 08 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1