Справа № 404/1274/22
Номер провадження 1-кп/404/55/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000174 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07.12.2010 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда за ч.2 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі. 22.02.2011 року Апеляційним судом Кіровоградської області змінено вирок за засуджено за ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі на підставі ст.75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

-14.08.2014 року вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда за ч.2 ст.187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 23.10.2014 року Апеляційним судом Кіровоградської області змінено вирок та засуджено за ч.2 ст.187, ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна. 08.12.2015 року вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси на підставі ст.82 КК України не відбуту частину покарання 1 рік 10 місяців та 12 днів замінено на обмеження волі;

- 18.05.2020 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда за ч.1 ст.309 КК України призначено покарання у виді штрафу 1020 грн.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
03 січня 2022 року,близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи біля приміщення кафе «Вогник», яке розташоване по вул. Короленка, 38 у м.Кропивницькому, де в цей час помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 .

Розуміючи те, що у потерпілого ОСОБА_5 можуть бути при собі матеріальні цінні речі, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите повторі викрадення належного ОСОБА_5 майна.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи, штовхнув потерпілого ОСОБА_5 в спину, після чого наніс один удар кулаком в область правого ока, внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу і впав на землю. Продовжуючи реалізацію свого злочинно умислу, ОСОБА_3 відкрито викрав із лівої внутрішньої кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia 5.4» ТА-1337 4/64 Gb Polar Night чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 3 530,00 гривень.

Заволодівши вищевказаним майном, утримуючи його при собі, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3 530,00 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 03.01.2022 року за обставин, часу та місця, встановлених судом, біля кафе «Вогник», що по вул.Короленка, 38 у м.Кропивницькому, побачив потерпілого ОСОБА_5 , якого штовхнув, наніс один удар кулаком в область і ока, внаслідок чого останній впав, а він забрав з кишені куртки мобільний телефон, які належить потерпілому, підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є умисним закінченим тяжким злочином, особу винного, який характеризується негативно (т.1 а.п.99), не працює, осудний, не одружений, не перебуває на обліку в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» (т.1 а.п.94) та з 2018 року перебуває на обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР» внаслідок вживання опіоїдів синдром залежності (т.1 а.п.96), раніше судимий.
До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття.
Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).
Із врахуванням наведеного, характеру та тяжкості наслідків вчиненого кримінального правопорушення, вищенаведених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 який характеризується негативно (т.1 а.п.99), не працює, осудний, раніше неодноразово судимий, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий злочин, суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк, яке обвинувачений повинен відбувати реально.
Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів, оскільки останній повністю визнав факт вчинення протиправних дій по відношенню до потерпілого та усвідомив їх протиправність. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Так як судом призначається покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, враховуючи встановлені раніше обставини, які визначені ст.178 КПК України та ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду неможливе у разі застосування до вказаного обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Тому до набрання вироком законної сили суд залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

До набрання вироком законної сили обраний щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 16.02.2022 року.

Речові докази: коробка від мобільного телефону, мобільний телефон «Nokia 5.4» ТА-1337 4/64 Gb Polar Night чорного кольору залишити потерпілому ОСОБА_5 ;

диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 1029 грн. 72 коп.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1