Справа №№ 148/917/20
В И Р О К
Іменем України

03 травня 2022 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінальних проваджень № 0000205 внесеного в ЄРДР від 06.06.2020 та № 0000035 внесеного в ЄРДР від 01.02.2020, об`єднаних в одне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Соснівка, Верхнєкаменського району, Кіровської області, РФ, жителя АДРЕСА_1 , неповна середня освіта, не одружений, не працює, судимий:

- 24.10.2007, Тульчинським р/с за ст. ст. 156 ч.2, 75 КК України на 3 роки об/в, з встановленням іспитового строку на 2 роки;

- 27.02.2009, Тульчинським р/с за ст. ст. 296 ч.3, 122 ч.1, 70, 71 КК України на 3 р. 6 міс. п/в;

- 10.01.2014, Тульчинським р/с за ст. ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 395, 70 КК України на 6 міс. арешту;

- 14.05.2015, Тульчинським р/с за ст. 185 ч.1 КК України на 180 год., громадських робіт;

- 15.10.2015, Тульчинським р/с за ст. ст. 185 ч.2, 71, 72 КК України на 3 міс. 10 днів арешту;

- 12.01.2016, Тульчинським р/с за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 71 КК України на 4 р. 1 міс. п/в;

- 15.01.2016, Томашпільським р/с за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 71, 70 ч.4 КК України на 3 р. 9 міс. п/в;

- 12.05.2016, Томашпільським р/с за ст. ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України на 4 р. 4 міс. п/в;

- 18.03.2021, Тульчинським р/с за ст. ст. 185 ч.2 КК України на 3 міс. арешту;

- 04.11.2021, Тульчинським р/с за ст. ст. 185 ч.2, 70 ч.4, 71 КК України на 3 р. 3 міс. п/в, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 289 ч.2, 125 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів проти власності - востаннє 12.05.2016 року Томашпільським районним судом Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 4 місяця, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом складання цього покарання з покараннями, призначеними 12.01.2016 року Тульчинського районного суду Вінницької області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць та 15.01.2016 року Томашпільського районного суду Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 9 місяців, будучи звільненим з місць позбавлення волі 21.11.2019 року по закінченню строку відбування покарання, за що відповідно до вимог ст. 89 КК України судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову скоїв новий корисливий злочин за наступних обставин:

Так, 06.06.2020 року близько 15:00 год. ОСОБА_5 , проходячи по вул. Незалежності в с. Тиманівка, Тульчинського району, побачив транспортний засіб марки «Honda Dio» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, об`ємом двигуна 49 куб. см. з номером шасі НОМЕР_2 , який знаходився припаркованим біля магазину «Продукти», що в с. Тиманівка, Тульчинського району, по вул. Незалежності, 85, де біля зазначеного транспортного засобу знаходився власник відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , після чого у ОСОБА_5 винник умисел на незаконне заволодіння чужим транспортним засобом.

З цією метою, реалізуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, не маючи права на користування ним, без дозволу власника, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою використати його для власних потреб, ОСОБА_5 підійшовши до ОСОБА_4 біля якого знаходився зазначений транспортний засіб під приводом порушення останнім напередодні правил дорожнього руху під час керування зазначеним транспортним засобом, діючи повторно, поєднавши свої протиправні дії із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, які виразились у спричиненні ОСОБА_4 двох ударів долонею правої руки в область голови, де за допомогою ключів, які знаходились в замку запалення завів транспортний засіб марки «Honda Dio» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_4 та поїхав в напрямку вулиці Відродження в с. Тиманівка, Тульчинського району, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом та в подальшому передав його у користування своїй сестрі ОСОБА_7 , тим самим розпорядився чужим майном на власний розсуд.

Ринкова вартість мопеда «Honda Dio», 1997 року випуску, об`ємом двигуна 49 куб. см., бувшого у використанні, в технічно справному стані, без пошкоджень, складала станом на 06.06.2020 року величину 5870,00 гривень.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 спричинив матеріального збитку потерпілому ОСОБА_4 на суму 5870,00 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 , 31.01.2020 року біля 01:30 год. знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої та перебував в стані алкогольного сп`яніння. В цей час ОСОБА_5 вирішив розбудити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , який спав у кімнаті на дивані, де проходило застілля, щоб запропонувати йому випити. В подальшому розбудивши ОСОБА_9 , ОСОБА_5 запропонував йому випити, але останній на його пропозицію відмовився та відмахнувся рукою, що визвало у ОСОБА_5 обурення на поведінку та висловлювання ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, переслідуючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання взявши із столу кухонного ножа та діючи умисно наніс ОСОБА_9 вказаним ножем один удар в область лівої лопатки спини, внаслідок чого ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого ножового поранення задньої поверхні грудної клітки, зліва, які згідно висновку експерта № 17 від 12.02.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 289 ч.2, 125 ч.2 КК України визнав повністю і суду показав, що в червні 2020 року, він проходив по одній із вулиць с. Тиманівка, біля магазину та побачив мопед, який належав ОСОБА_4 . Він підійшов до останнього та запитав в нього, навіщо той збив собаку його знайомої. Коли ОСОБА_4 , сказав, що він не хотів цього зробити, він в свою чергу, лодонею руки надав йому два ляпаси по обличчю та забрав ключі від мопеда, і сказав, що мопед забирає доки той не навчиться їздити, і не відшкодує збитки за збиту собаку. Після цього він завів мопед і на ньому поїхав та в подальшому віддав своїй сестрі і та на протязі дня каталася на ньому. Після того, як він дізнався, що його розшукують працівники поліції, він вказаний мопед повернув потерпілому. Що стосується спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , то він дійсно під час розпиття спиртних напоїв, під час сварки з останнім наніс йому один удар кухонним ножем в область лопатки. Всі обставини викладенні в обвинувальних актах повністю відповідають дійсності та ним не оспорюються. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 06.06.2020, в обідню пору, він перебував біля магазину «Продукти» с. Тиманівка, та сидів за столиком. В цей час до нього підійшов ОСОБА_5 і сказав, що він збив собаку своїм мопедом. За це він в нього забирає мопед, давши два ляпаси по обличчю. Після цього ОСОБА_5 забрав зі столу ключі, завів мопед і поїхав в невідомому йому напрямку. Зразу же після цього, він звернувся до поліції. Вважає, що ОСОБА_5 має понести покарання згідно закону.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, оголошенням висновків експертиз та характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в незаконному заволодінні транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого являється ті самі дії вчинені повторно, поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, тому дії останнього вірно кваліфіковані за ст. 289 ч.2 КК України.

Також в судовому засіданні в повному обсязі доведена вина обвинуваченого ОСОБА_5 в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, в зв`язку з чим його дії мають кваліфікуватись за ст. 125 ч.2 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обтяжуючими покарання обставинами являється вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.2 КК України в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який маючи непогашену судимість за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти злочини, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення. Відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, обвинуваченим вчинено тяжкий злочин передбачений ст. 289 ч.2 КК України та кримінальний проступок передбачений ст. 125 ч.2 КК України. За місцем проживання останній характеризується негативно, на обліку і лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутністю пом`якшуючих та наявністю обтяжуючих покарання обставин.

В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної ст. 289 ч.2 КК України без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна та за ст. 125 ч.2 КК України у виді арешту, призначивши покарання за кожен злочин окремо, і остаточне покарання призначити на підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі без конфіскації майна, яке останній повинен відбувати.

Разом з тим, враховуючи вирок Тульчинського районного суду від 04.11.2021, яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і три місяці, за яким останній покарання не відбував, остаточне покарання необхідно призначити на підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, з врахуванням положень ст. 70 ч.1 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.

Строк відбування остаточного покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з часу набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою (попереднього ув`язнення) в період з 03.05.2022, за правилами ст. 72 ч.5 КК України, по день набрання вироком законної сили.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 ухилявся від явок в судове засідання, також розуміючи, що йому призначено реальну міру покарання, може ухилитись від його відбування, суд вважає, що до вступу вироку в законну силу, обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із зали судового засідання.

Процесуальні витрати понесенні на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі, в сумі 653,76 грн.

Питання речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 70 ч.1, ч.4, 72, 289 ч.2, 125 ч.2 КК України, ст. ст. 369-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 289 ч. 2, 125 ч.2 КК України і призначити йому покарання:

по ст. 289 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна;

по ст. 125 ч.2 КК України у виді арешту строком на шість місяців.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, з врахуванням вироку Тульчинського районного суду від 04.11.2021, остаточне покарання призначити на підставі ст. 70 ч.4, 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на п`ять років і шість місяців без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 за даним вироком, на підставі ст. 72 ч.5 КК України, рахувати з часу набрання даним вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування остаточного покарання, строк перебування під вартою (попереднього ув`язнення) з 03.05.2022 по день набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили, обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із зали суду.

Стягнути з ОСОБА_5 понесенні процесуальні витрати в дохід держави в сумі 653,76 грн. (шістсот п`ятдесят три гривні 76 коп.) за проведення експертиз.

Речові докази:

- мопед марки «Honda Dio» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_4 , з номером шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 повернути потерпілому ОСОБА_4 , скасувавши арешт накладений на вказане майно ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду від 10.06.2020 в кримінальному провадженні № 0000205 внесеного в ЄРДР від 06.06.2020;

- кухонний ніж з лезом білого кольору, рукояткою блакитного кольору, зразок марлевої тканини з слідами бурого кольору знищити, скасувавши арешт накладений на вказане майно ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду від 05.02.2020 в кримінальному провадженні № 0000035 внесеного в ЄРДР від 01.02.2020.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: