Справа № 947/7544/22
Провадження № 1-кс/947/3132/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000119 від 24.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, окремі службові особи ГУНП в Одеській області сприяють у переміщенні через державний кордон України осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 років.
Крім того, до вказаної протиправної діяльності можуть бути причетні службові особи ДПСУ та цивільні особи.
Допитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_5 показав, що він з належного йому мобільного телефону зв`язувався зі невідомою йому службовою особою ДПСУ, яка мала сприяти у переміщенні через державний кордон України третіх осіб.
Так, 25.03.2022 ОСОБА_5 добровільно видав належний йому мобільний телефон «Iphone 12 Pro» з серійним номером: НОМЕР_1 IMEI: НОМЕР_2 з фізичної сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 з можливістю проведення огляду мобільного телефону та наявних в ньому додатків та месенджерів.
Того ж дня, слідчим винесено постанову про визнання вищевказаного предмету речовим доказом у кримінальному провадженні.
В подальшому 26.03.2021 винесено постанову про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи, виконання якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та на дослідження надано мобільний телефон «Iphone 12 Pro» з серійним номером: НОМЕР_1 IMEI: НОМЕР_2 з фізичної сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 .
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.
Власник майна про дату та час судового засідання сповіщений.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Так, тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зокрема, зберегли на собі сліди кримінальних правопорушень, та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та потребують детального дослідження за участі спеціалістів, особливо з огляду на те, що в рамках вказаного кримінального провадження постановою слідчого від 26.03.2022 року призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу.
Відповідно до постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні від 25.03.2022 року, вилучені під час проведення огляду місця події речі визнані речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також з метою проведення експертних досліджень з вказаними речами. В свою чергу, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його відчуження або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення експертних досліджень та ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000119 від 24.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити .
Накласти арешт з забороною користування та відчуження на добровільно виданий ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон «Iphone 12 Pro» з серійним номером: НОМЕР_1 IMEI: НОМЕР_2 з фізичної сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 .
Виконання ухвали покласти на слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1