Справа № 373/510/22
УХВАЛА

10 червня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

його захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Переяславі клопотання представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна у вигляді грошей у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 3692 КК України,

встановив:

У провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження. В ході підготовчого судового засідання представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав до суду клопотання про повернення тимчасово вилученого майна у вигляді грошей у цьому кримінальному провадженні.

Зазначає про те, що в ході досудового розслідування в даному кримінальному провадженні 25.11.2021 у будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 , був проведений обшук. В результаті обшуку було вилучено 16 000 євро, купюрами номіналом 500 євро (20 шт.), номіналом 200 євро (4 шт.), номіналом 100 євро (42 шт.), номіналом 50 євро (20 шт.). Дані грошові кошти належать ОСОБА_7 , про що було завлено її сином ОСОБА_10 , в присутності якого здійснювався обшук, котрий доводиться онуком ОСОБА_9 .

Зазначені кошти були передані на зберігання до установи банку відповідно до постанови про передачу грошових коштів на депозитний рахунок від 28.12.2021, що винесена заступником керівника відділу ГСУ ДБР ОСОБА_11 .

Вказує на те, що вилучені кошти підлягають поверненню її власнику ОСОБА_7 , оскільки вона не є учасником кримінального провадження, а обвинуваченим у справі було змінено правову кваліфікацію діянь, у вчиненні яких вони обвинувачується, із ч. 4 ст. 190 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію, на ч. 2 ст. 3692 КК України, санкція якої конфіскації не передбачає. Окрім того, цивільного позову в даній справі не заявлено.

Звертає увагу на протиправність проведення невідкладного обшуку органом досудового розслідування під час якого були вилучені зазначені кошти як підставу для їх повернення. Також, посилається на вимоги ст. 169 КПК України, що передбачають повернення тимчасового вилучення майна та відсутність ухвали слідчого судді про арешт майна зазначених у клопотанні грошових коштів.

Прокурор по суті даного клопотання заперечень не висловив і погодився із клопотанням адвоката ОСОБА_6 .

З наданих адвокатом ОСОБА_6 копій документів, що надані суду як докази правомірності заявленого клопотання, судом встановлено таке.

Із постанови про передачу грошових коштів на депозитний рахунок від 28.12.2021, що винесена заступником керівника Відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_12 вбачається, що ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_13 від 26.11.2021 (справа № 757/63118/21-к) та від 17.12.2021 (справа № 757/63123/2-к) накладений арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуків у даному кримінальному провадженні, у тому числі і на 16 000 євро (абз 2 стор. 2).

У розпорядження суду зазначені документи надані не були. Можливості перевірити дану обставину суд не мав.

Від моменту вилучення спірних грошових коштів у розмірі 16 000 Євро жодна особа не зверталася до слідчого судді із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна чи скасування його арешту. Вилучені під час обшуку грошові кошти знаходилися у домоволодінні ОСОБА_9 , яка не підтвердила і не спростувала ту обставину, що вилучені грошові кошти належать не їй, а іншій особі.

Пояснення її онука ОСОБА_10 про те, що гроші належать його матері ОСОБА_7 суд приймає до уваги, але не сприймає їх як належний та допустимий доказ.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження за приписами ч. 2 ст. 131 КПК України є, у тому числі для цілей даного клопотання, тимчасове вилучення майна та арешт майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Суд не має змоги переконатися в обґрунтованості заявленого клопотання на предмет того, що гроші були вилучені тимчасово і на них не було накладено арешту, оскільки будь-які дані щодо цього судом не досліджувалися і не можуть бути досліджені на стадії підготовчого судового засідання. З огляду на зміст обвинувального акту та Реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається за можливе визначити статус зазначених грошей, що передані на депозитний рахунок в банківську установу.

Окрім того, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, а в разі неможливості іншій уповноваженій особі за її згодою. Такі обставини захисником не зазначені та не доведені.

Також слід звернути увагу, що скасуванням заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасово вилученого майна є припинення тимчасового вилучення майна, а арешту майна скасування арешту майна. Вирішення долі речових доказів здійснюється судом у відповідності до вимог ст. 100 КПК України під час ухвалення вироку.

Також за приписами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

За таких обставин у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна слід відмовити.

На підставі викладеного, згідно ст. 169, 174, 376 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна у вигляді грошей відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлений 14.06.2022.

Суддя ОСОБА_1