Провадження № 1-кп/947/129/22
УХВАЛА
06.07.2022 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002049 від 31.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0002049 від 31.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні, прокурор заявив клопотання про продовження до обвинуваченого ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з триманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор», мотивуючи своє клопотання тим, що на теперішній час не зникли ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має на утриманні дітей та будь-яких інших міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, а також може незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити інше правопорушення чи переховуватись від суду.
Продовження до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Розгляд судового засідання було призначено в режимі відеоконференції між Київським районним судом м.Одеси та ДУ "Одеський слідчий ізолятор", однак із технічних причини зв`язок з ДУ "Одеський слідчий ізолятор" встановлено не було.
З 24.02.2022 року на всій території України було введено воєнний стан указом Президента № 64/2022, який був продовжений до 24.08.2022 року. У листі Верховного суду від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» вказано, що ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі обвинуваченого, з належною мотивацією такої процедури розгляду. Враховуючи вище викладене та факт того, що на території Україні відбуваються бойові дії, суд приходить до висновку про розгляд клопотання без участі обвинуваченого.
Захисник обвинуваченого заперечував проти клопотання прокурора. Разом з тим подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на домашній арешт в період з 23:00 до 07:00 годин з підстав, зазначених в письмовому клопотанні, на які він послався в судовому засіданні.

Прокурор заперечував проти заявленого клопотання, вказавши, що клопотання необґрунтоване та на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та не відпали, для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків необхідно відмовити в задоволенні клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання прокурора та захисту, суд приходить до наступного.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477, суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням ЄСПЛ у справі Орловський проти України, засудженого за вчиненого ряду особливо тяжких злочинів, було встановлено порушення п.3 ст.5 Конвенції - право на судовий розгляд протягом розумного строку або на звільнення під час розгляду справи з гарантією явки в судове засідання.

Згідно рішень ЄСПЛ у справі Панченко проти Росії ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; Бегчіев проти Молдови - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа Ньюмейстер проти Австрії - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; Ідалов проти Росії, Гаріцкі проти Польщі, Храіді проти Німеччини, Іліжков проти Болгарії - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003.

ОСОБА_5 перебуває під вартою з 31.07.2020 року, тобто майже два роки.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України» зазначено, що визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Так, на даній стадії судового провадження вивчено матеріали кримінального провадження, допитана потерпіла, а при вказаних обставинах, з урахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, суд вважає, що під час судового засідання прокурором доведені обставини, викладені в п.п. 1, 2 ч.1 ст. 194 КПК України, однак, прокурором не доведені обставини, щодо неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також, суд зазначає, те що наступним етапом, згідно встановленого судом порядку дослідження доказів є допит потерпілої та свідків, які до суду не з`являються, що може привести до порушення розумних строків розгляду кримінального провадження та того факту, що у суду не залишиться альтернативи, окрім продовження обвинуваченому строків тримання під вартою.
Однак, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.187 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд приходить до переконання про наявність хоча і мінімального, але ризику у вигляді можливого переховування обвинуваченого від суду.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено, що наявному ризику не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, серед яких, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Як встановлено судом під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 має місце проживання на території м.Одеси згідно доданого до клопотання договору орегди житла, також до суду надана медична довідка стану здоров`я ОСОБА_5 , згідно якої останній має вірусне інфекціонне захворювання гепатит "С", страждає на вроджену відсутність лівої нирки та гострий пієлонефрит, а на території ДУ "Одеський слідчий ізолятор" відсутні профільні лікарі та повноцінне лікування хвороб нирок неможливе.

Крім того відомостей про те, що обвинувачений раніше переховувався від органів досудового розслідування чи суду в рамках цього чи іншого кримінального провадження у суду не має та враховуючи вік обвинуваченого, його стан здоров`я, з урахуванням викладеного в сукупності, керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 7 Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку про те, що на даній стадії судового провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372, 132, 177, 178, 182, 183 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" - відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Змінити застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зобов`язавши його не залишати житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду, строком на 60 діб та негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: за першою вимогою прибувати до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду та утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Виконання ухвали суду та контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за місцем проживання обвинуваченого.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України визначити строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом 60 діб, тобто до 04.09.2022 року.

Ухвалу суду вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ "Одеський слідчий ізолятор" для виконання.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду в частині визначеною чинним законодавством.

Суддя ОСОБА_1