Номер провадження: 11-сс/813/1003/22
Справа № 522/8180/22 1-кс/522/4079/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та Котовським міськрайонним судом Одеської області матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2022 року, -

встановив:

оскарженою ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 10.06.2022 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що заява ОСОБА_6 від 10.06.2022 року, подана Генеральному прокурору України та переадресована до Одеської обласної прокуратури, не відповідає вимогам ст.214 КПК України, оскільки не містить даних про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.374 КК України. Крім того, слідчий суддя констатував той факт, що доводи ОСОБА_6 стосовно можливого вчинення суддями Балтського районного суду Одеської області кримінального правопорушення, передбаченого ст.374 КК України, ґрунтуються на його власній суб`єктивній оцінці обставин, які не охоплюються поняттям злочину, визначеному ст.11 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати відповідальних посадових осіб Одеської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення суддями Балтського районного суду Одеської області кримінального правопорушення, передбаченого ст.374 КК України. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, ОСОБА_6 стверджує, що слідчий суддя безпідставно відмовив в задоволенні його скарги на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокурори щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою, незважаючи на те, що в діях суддів Балтського районного суду Одеської області є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.374 КК України, оскільки дії суддів були направленні на порушення його права на захист.

Прокурор, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Водночас, від прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на адресу апеляційного суду надійшла заява про здійснення апеляційного розгляду без участі прокурора. Прокурор просив апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення. Крім того, прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 подав до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , просив відмовити в її задоволенні, оскільки в заяві про вчинення злочину не міститься посилання на обставини, які свідчать про існування події вчинення суддями Балтського районного суду Одеської області кримінального правопорушення, передбаченого ст.374 КК України. Прокурор ОСОБА_8 також просив провести апеляційний розгляд без його участі та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
За таких обставин, враховуючи приписи ст.ст. 28, 405, 422 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутністю представників Одеської обласної прокуратури.
Щодо руху апеляційного провадження колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
20.07.2022 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2022 року апеляційна скарга розподілена для розгляду колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
20.07.2022 року Одеським апеляційним судом направлено запит до Приморського районного суду м. Одеси про термінове надання апеляційному суду матеріалів судової справи №522/8180/22 (провадження №1-кс/522/4079/22).
Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 призначено на 22.07.2022 року, на 09:30 год.
22.07.2022 року судове засідання було відкладено, у зв`язку із ненадходженням матеріалів судової справи з місцевого суду.
26.07.2022 року на адресу апеляційного суду з Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали за скаргою ОСОБА_6 (справа №522/8180/22, провадження №1-кс/522/4079/22).
29.07.2022 року Одеським апеляційним судом постановлено ухвалу про проведення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та Котовським міськрайонним судом Одеської області о 10:30 год. 08.08.2022 року.
29.07.2022 року з метою сповіщення ОСОБА_6 про дату та час розгляду апеляційної скарги, останньому через АСДС направлено sms-повідомлення на номер мобільного телефону, який вказаний останнім в апеляційній скарзі ( НОМЕР_1 ).
29.07.2022 року ОСОБА_6 подав до Одеського апеляційного суду заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_2 та членам колегії суддів: суддям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посилаючись на безпідставне, на його думку, не призначення до розгляду поданої ним апеляційної скарги.
01.08.2022 року на електронну адресу ОСОБА_6 (вказану апелянтом), Одеським апеляційним судом направлена інформація щодо проведених підготовчих дій для розгляду поданої ним апеляційної скарги, зокрема підтвердження щодо дати призначення судового засідання, вжиті заходи щодо забезпечення відео конференційного зв`язку (про який клопотав апелянт), а саме: копії ухвали про призначення проведення дистанційного провадження в режимі відео конференції та звіту про доставку до суду вказаної ухвали; копія направлення sms-повідомлення апелянту про сповіщення про дату та час призначеного судового засідання.
02.08.2022 року до апеляційного суду ОСОБА_6 направлено заяву про його відмову від раніше заявленого відводу колегії суддів, з посиланням на те, що після отриманих роз`яснень апеляційного суду щодо руху справи та вжитих судом заходів щодо підготовки до розгляду, апелянт пересвідчився, що раніше заявлений ним відвід членам колегії суддів апеляційного суду є безпідставним, а тому просив залишити його без розгляду.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтвердив відмову від раніше заявленого відводу складу колегії суддів.
Таким чином, враховуючи факт відмови ОСОБА_6 від раніше заявленого ним відводу, апеляційний суд вважає за можливе продовжити апеляційний розгляд у визначеному АСДС складі колегії суддів.
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.
Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.
Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 року №298).
Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.
Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК).
Апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.
З матеріалів судової справи вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до Генерального прокурора України із заявою від 10.06.2022 року, про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення суддями Балтського районного суду Одеської області злочину, передбаченого ст.374 КК України. Заявник просив розпочати досудове розслідування відносно суддів, відсторонити їх від посад та повідомити про підозру (а.п.6-9).
В мотивувальній частині заяви ОСОБА_6 посилається на його загальну незгоду із діяльністю органів прокуратури та судової системи України, а також фактично висловлює свою незгоду із процедурою проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням за ст.125 КК України, яке на даний час перебуває в провадженні Балтського районного суду Одеської області, а також з прийнятими судом та суддями цього суду процесуальними рішеннями. Зокрема, заявник посилається на тривалий розгляд кримінального провадження, не вирішення судом питання щодо закриття кримінального провадження, щодо неявки призначеного Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області захисника в судові засідання, а також необґрунтованої відмови в задоволенні заявлених ним відводів складу суду. Заявник вважає, що суд протиправно не вживав заходів щодо явки призначеного захисника та безпідставно викликав обвинуваченого ОСОБА_6 до суду.
Інших даних або відомостей щодо вчинення будь-яких злочинів суддями Балтського районного суду Одеської області вказана заява ОСОБА_6 не містить.
З матеріалів судової справи вбачається, що Одеською обласною прокуратурою ОСОБА_6 було надано відповідь вих.№31/1/3-1007ВИХ-22 від 21.06.2022 року на його звернення від 20.06.2022 року за №21315-22вх, яке надійшло із Офісу Генерального прокурора України, щодо неправомірних, на його думку, дій окремих суддів Балтського районного суду Одеської області, а також з інших питань розглянуто, йому роз`яснено норми ч.1 ст.2 КК України, ч.5 ст.214 КПК України та повідомлено, що в його заяві не міститься обставин, які б свідчили про вчинення суддями злочинів, у зв`язку із чим підстав для внесення відомостей до ЄРДР не вбачається (а.п.4).
В оскарженій ухвалі слідчий суддя послався на те, що у поданій заяві ОСОБА_6 відсутні об`єктивні дані, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 374 КК України, оскільки, викладені у ній обставини, за своїм змістом та суттю, не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та не містять даних, що вказують на факт скоєння злочину.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді та звертає увагу, що окрім фактичної незгоди заявника з ходом проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження Балтським районним судом Одеської області за його обвинуваченням, а також прийнятими процесуальними рішеннями під час розгляду кримінального провадження, заява ОСОБА_6 не містить будь-яких об`єктивних даних про вчинення суддями злочину, передбаченого ст. 374 КК України, а тому вказана заява не є такою, що підлягає безумовному внесенню до ЄРДР.
Висновок слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду викладеній в постанові від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, відповідно до якого - у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Колегія суддів звертає увагу, що в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 також не зміг пояснити в чому саме полягає протиправність дій суддів Балтського районного суду Одеської області в контексті наявності ознак в діях суддів складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.374 КК України, а обмежився лише констатацією своєї незгоди щодо пред`явленого йому обвинувачення у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 КК України, існуванням тривалого розгляду кримінального провадження щодо нього в різних судових інстанціях, а також безпідставних відмовах у заявлені заявлених відводів складу місцевого суду. Крим того, ОСОБА_6 вказував про не належне виконання призначеним Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги захисником своїх професіональних обов`язків. Також, апелянт висловлює загальні посилання про нібито існуючу неправильність судового провадження та безпідставну передачу вказаного кримінального провадження з одного місцевого суду до іншого. При цьому, апелянт вважає, що кримінальне провадження за його обвинуваченням повинно бути закрито у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що декларативно вказуючи в апеляційній скарзі про порушення суддями Балтського районного суду Одеської області ст.ст. 47, 49, 52, 54, 336, 374 КПК, ОСОБА_6 не зазначає в яких саме діях суддів полягає порушення його права на захист в контексті кваліфікації злочину, передбаченого ст.374 КК України.
Водночас, апеляційний суд враховує те, що з інформації, яка міститься в ЄДРСР вбачається, що ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 06.09.2021 року за клопотанням обвинуваченого судом призначено захисника для здійснення захисту ОСОБА_6 через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області (справа №505/1451/17, провадження №1-кп/493/130/21).
20.10.2021 року Балтським районним судом Одеської області постановлено ухвалу про заміну адвоката ОСОБА_9 , призначеної для захисту обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 05.11.2019 року №015-0005568, іншим захисником через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області.
Згідно ухвал Балтського районного суду Одеської області від 22.12.2021 року та від 26.04.2022 року вбачається, що судом задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 та прийнято рішення про проведення підготовчого судового засідання в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» захисника ОСОБА_10 .
З викладеного вбачається, що судом першої інстанції було задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , тобто в порядку ст.ст. 48, 49 КПК, судом забезпечено його право на захист.
В апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду, між іншим, ОСОБА_6 фактично вказує на свою незгоду із ходом проведення судового розгляду в суді першої інстанції та незгоду із прийнятими рішеннями суддів щодо відмови в неодноразово заявлених ним відводів головуючому судді, який розглядає кримінальне провадження.
При цьому, на противагу мотивувальній частині оскарженої ухвали, в якій міститься системний аналіз норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, з посиланням на практику Верховного Суду та ЄСПЛ, з врахуванням конкретних обставин вказаного кримінального провадження, апелянт, окрім декларативного твердження про незаконність ухвали слідчого судді, не вказує на конкретні обставини та не наводить будь-яких раціональних доводів відносно того в чому полягає незаконність дій суддів Балтського районного суду Одеської області щодо порушення його права на захист.
Колегія суддів звертає увагу апелянта, що станом на даний час апеляційним судом перевіряється лише законність рішення слідчого судді, яким відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.303 КПК, та не вирішується питання щодо законності дій суду під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та прийнятих в його рамках процесуальних рішень, оскільки перевірка вказаних обставин має бути здійснена в рамках апеляційного перегляду рішення суду у вказаному кримінальному провадженні.
Апеляційний суд наголошує, що лише після прийняття місцевим судом остаточного рішення в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, останній може скористатися своїм правом на оскарження цього рішення шляхом подання апеляційної скарги, і лише за таких підстав у суду апеляційної інстанції з`являться повноваження для перевірки законності дій та прийнятих судом першої інстанції процесуальних рішень.
Таким чином, перевіривши оскаржену ухвалу слідчого судді, колегією суддів встановлено, що доводи щодо існування факту незаконної бездіяльності посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей за його заявою від 10.06.2022 року до ЄРДР, є необґрунтованими та безпідставними.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу ОСОБА_6 , що його незгода з відповіддю Одеської обласної прокуратури про відсутність обставин, які б свідчили про вчинення окремими суддями злочинів, що унеможливлює внесення відомостей до ЄРДР, тобто його фактична незгода з діючою нормою кримінального процесуального закону України, за умови відсутності будь-яких раціональних доводів відносно доведеності конкретних фактів існування події кримінального правопорушення, передбаченого ст.374 КК України, не може бути компенсована шляхом невиконання цього закону органом досудового розслідування, слідчим суддею та апеляційним судом.
Твердження апелянта про безпідставність посилання слідчим суддею в оскарженій ухвалі на рішення ЄСПЛ та практику ВС через те, що вказані рішення стосуються інших справ, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки згідно ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Доводи апелянта про незаконність оскарженої ухвали через те, що подану ним скаргу слідчим суддею розглянуто із недотриманням 72 годинного строку, передбаченого ст.306 КПК, колегія суддів визнає також безпідставними та жодним чином не свідчить про незаконність судового рішення по суті розглянутого питання.
Більш того, колегія суддів звертає увагу апелянта на загальновідомий факт великого навантаження на всі, без виключення, суди Одеської області, що особливо в умовах воєнного стану фактично впливає на динаміку розгляду справ, оскільки судові засідання вимушено відкладаються у зв`язку із оголошенням повітряних тривог, що також має з розумінням враховуватись учасниками кримінального провадження.
Доводи ОСОБА_6 про те, що головуючий суддя суду першої інстанції протиправно задовольнив клопотання призначеного йому захисника про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon», колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки проведення судового засідання в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів захисника та відповідного програмного забезпечення «EasyCon» не суперечать положенням ст.336 КПК та не перешкоджає в реалізації права обвинуваченого на захист, та більш того є особливо актуальним в умовах введеного в країні воєнного стану.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу ОСОБА_6 на те, що у разі його незгоди з діями чи бездіяльністю захисника призначеного йому Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області, він має право заявити в суді відвід вказаному захиснику, який повинен бути розглянутий судом та прийнято відповідне судове рішення. При цьому, обвинувачений має право клопотати перед судом про призначення йому іншого захисника. Крім того, обвинувачений не позбавлений права звернутися з відповідною скаргою до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області, або до Ради адвокатів Одеської області.
Посилання апелянта про те, що працівники Приморського районного суду м. Одеси надіслали йому смс-повідомлення в нічний період часу, а саме о 23:47 год., 11.07.2022 року, хоча він поважного віку та має незадовільний стан здоров`я, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки доставлення смс-повідомлень адресатам, які формуються працівниками суду, здійснюється АСДС автоматично відповідно до налаштувань програмного забезпечення системи документообігу суду та вказана обставина, за будь-яких умов, не свідчить про незаконність оскарженої ухвали.
Доводи ОСОБА_6 про те, що кримінальне провадження безпідставно розглядається Балтським районним судом Одеської області та йому неправомірно відмовлено в направлені кримінального провадження до Приморського районного суду м. Одеси, колегія суддів визнає неспроможними, оскільки ст.34 КПК регламентований чіткий порядок передачі кримінального провадження з одного суду до іншого.
Згідно інформації з ЄДРСР, ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.08.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_11 , задоволено подання голови Котовського міськрайонного суду Одеської області та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000347 від 19.03.2017 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, направлено для розгляду до Балтського районного суду Одеської області. Тобто підсудність вказаного кримінального провадження визначена судом апеляційної інстанції відповідно до вимог ст.34 КПК.
Апеляційний суд звертає увагу ОСОБА_6 , що вказане рішення суду апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.
Водночас, колегія суддів враховує доводи ОСОБА_6 стосовно його поважного пенсійного віку, стану його здоров`я, та вважає цілком логічним, закономірним та законним бажання останнього щодо забезпечення швидкого, повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням та прийняття остаточного судового рішення по ньому.
Однак, слід звернути увагу апелянта, що відповідно до положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Положення ст.2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно положень ч.1 ст.9 КПК що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.
Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.
Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.
Таким чином, подальша реалізація прав ОСОБА_6 , зокрема посилання останнього на наявність підстав для закриття кримінального провадження, необхідність забезпечення явки захисника до суду, має бути вирішена в ході подальшого судового провадження в передбаченому законодавством порядку.
При цьому, апеляційний суд враховує пояснення ОСОБА_6 стосовно того, що під час розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням у Балтському районному суді Одеської області, обвинувачений до теперішнього часу не скористався своїм правом на подачу відповідного клопотання про закриття кримінального провадження.
Колегія суддів роз`яснює апелянту, що під час здійснення судового провадження ОСОБА_6 , маючи статус обвинуваченого, має право у разі наявності на те підстав, звернутися до суду, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження, із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, яке згідно ч.4 ст.286 КПК невідкладно має бути розглянуто судом.
За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею місцевого суду не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому оскаржена ухвала визнається судом законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.
Водночас, колегія суддів вважає, що повідомлені ОСОБА_6 обставини щодо тривалого розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням не можуть залишатися поза увагою суду апеляційної інстанції, а тому про існування цих обставин, апеляційний суд вважає за необхідне повідомити окремим листом керівництво Балтського районного суду Одеської області та звернути увагу на необхідність дотримання судом вимог ст.28 КПК.
Керуючись вимогами ст.ст. 2, 9, 303, 306, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 10.06.2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4