Справа № 303/2573/22
1-кп/303/132/22
У Х В А Л А
17 травня 2022 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2022 року за № 0000265 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю : прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться кримінальне провадження № 0000265, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 із можливістю внесення застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке мотивував наступним.
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 22 березня 2022 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави, строк яких закінчуються 18.05.2022 року. На даний час, ризики, у зв`язку з якими під час досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим суддею обрано вказаний запобіжний захід обвинуваченому не зменшився і виправдовують його подальше тримання під вартою. Зокрема, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який вчинив під час іспитового строку, в умовах воєнного стану та такий відносяться до категорії тяжких злочинів. У зв`язку з чим, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_3 може переховуватись від суду, вчиняти тиск на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні або вчинити інші кримінальні правопорушення, з урахуванням того, що обвинувачений є раніше судимий, а тому з метою запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є необхідність у продовженні відносно ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З огляду

Ст.2 із 5
на викладене, застосування відносно обвинуваченого інших запобіжних заходів в даному випадку є неможливим.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання та просив продовжити стосовно ОСОБА_3 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наведених у клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому не обґрунтував підстав для відмови у задоволенні вказаному клопотанні.
Захисник ОСОБА_5 заперечила проти задоволення даного клопотання та вказала на те, що обставини на які посилається сторона обвинувачення, є безпідставними і не мають свого обґрунтування, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України на даний час є відсутніми. Те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення у період воєнного стану, не може свідчити, що він буде переховуватися від суду, а також ОСОБА_3 не може впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному правопорушенні, оскільки такі вже допитані під час досудового розслідування. Крім того, ті обставини, що ОСОБА_3 є особою раніше судимою та тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, не може бути безумовною підставою для продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про судовий розгляд даного кримінального провадження без його участі.
Заслухавши клопотання прокурора, думки інших учасників судового провадження з приводу клопотання прокурора, суд прийшов до наступного.
Досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження встановлено та ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 18 березня 2022 року близько 22 години 30 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою заволодіння чужим майном, знаючи, що в Україні введено воєнний стан, шляхом вільного доступу, через огорожу заліз на дах будівлі, через яку переліз на сусідське подвір`я загального користування, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де з метою проникнення до приміщення підійшов до дверей квартири АДРЕСА_3 , в подальшому скориставшись тим, що двері були не замкнені на ключ, проник в середину вказаної квартири, переконавшись у тому, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно, у два етапи із спальної кімнати викрав електронну гітару, мобільний телефон з сім-картою та флеш-картою, грошові кошти в сумі 2400 доларів США та 5000 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 87224 грн. 76 коп.
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 травня 2022 року включно із можливістю внесення застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240 гривень.
До вказаної дати суд не має можливості закінчити розгляд вказаного кримінального провадження.
У відповідності до вимог частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ст. 3 із 5
Згідно вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи питання щодо необхідності продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).
Підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Зокрема, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, а тому може переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж провадженні, які безпосередньо в судовому засіданні на даний час ще не допитані, а наявне обвинувачення у вчинені тяжкого злочину, може стати вагомим інструментом залякування. Зокрема, обвинувачений може вчиняти погрози, умовляння потерпілого чи свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, що склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати потерпілого та свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх змінити або відмовитись від своїх показань, а також схиляти їх до дачі неправдивих показань, що в сукупності може унеможливити повноту, всебічність та неупередженість судового розгляду даного кримінального провадження.
Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_3 є раніше судимим, вчинив інше кримінальне правопорушення у період іспитового строку, та на даний час у Мукачівському міськрайонному суді знаходяться на розгляді інші кримінальні провадження про кримінальні правопорушення, які внесені до ЄРДР 10.02.2021 року за №0000088 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України та 18.02.2022 року за №0000189 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що може свідчити про достатність підстав вважати, що ОСОБА_3 може вчинити також інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів повно і всебічно оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі зазначені в ст.178 КПК України, зокрема : вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у

Ст. 4 із 5
вчиненні якого він обвинувачується; молодий вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; відсутність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання; відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи та навчання; негативну репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність у обвинуваченого судимості; наявність повідомлення обвинуваченому ОСОБА_3 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_3 ; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Тому обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недоцільним і неефективним.
Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає перебування обвинуваченого під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. Осіб, які заслуговують на довіру і бажають поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є неможливим, за відсутності у матеріалах справи відомостей про належність останньому нерухомого майна, оскільки як свідчить копія обвинувального акту у іншому кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України, то він проживає за іншою, ніж в цьому обвинувальному акті, адресою, а саме АДРЕСА_4 , що дає суду підстави для висновку про відсутність у нього постійного місця проживання та реєстрації.
За таких обставин, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
З урахуванням вищенаведених обставин, суд прийшов до висновку, що на даний час ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, не зменшилися, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду вказаного клопотання ризикам, наявність яких яка була встановлена слідчим суддею при обранні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу 22 березня 2022 року.
Тому необхідно продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на шістдесят днів.
Доводи та заперечення захисника, висловлені у судовому засіданні з приводу відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які є підставою для продовження строку запобіжного заходу у вищевказаному вигляді, судом відхиляються з огляду на те, що ОСОБА_3 засуджений вироком Мукачівського міськрайонного суду від 18.11.2020 року, вчинив вказане кримінальне правопорушення не відбувши покарання за вказаним вироком у виді іспитового строку терміном в 1 рік 6 місяців, на розгляді Мукачівського міськрайонного суду перебувають два обвинувальні акти, відомості про які внесено до ЄРДР - 10.02.2021 року за №0000088 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України та 18.02.2022 року №0000189 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, дає обґрунтовані підстави вважати, що застосування до обвинуваченого іншого альтернативного -більш м`якого запобіжного заходу не буде забезпечувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ст. 5 із 5
Вирішуючи питання про визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він у даний час не має заробітку, тому суд вважає за можливе встановити розмір застави стосовно ОСОБА_3 , а саме 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого у разі внесення такої застави, і буде достатнім стримуючи фактором, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, і такий розмір не є завідомо непомірним для обвинуваченого.
З урахуванням вищенаведеного, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково із визначенням застави у меншому розмірі, ніж зазначено у клопотанні прокурора.
Також, враховуючи доведені стороною обвинувачення обставини, у випадку внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 певні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 331, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 липня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , в разі внесення ним застави, такі обов`язки:
- прибувати до суду за кожним викликом;
- не відлучатися за межі м. Мукачево без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідного органу влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Головуючий ОСОБА_1