Справа № 588/576/22
Провадження № 1-кп/588/88/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному 03.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 відносно,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 111-1 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 перебуваючи на території с. Боромля Охтирського району Сумської області в умовах здійсненої окупації, у період з 15 по 26 березня 2022 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) вчинив кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України за наступних обставин.
У період з 24 лютого 2022 року по 26 березня 2022 року збройними силами Російської Федерації військовослужбовцями країни агресора, у силовому виді за допомогою військової техніки шляхом вторгнення було захоплено - окуповано с. Боромля Охтирського району Сумської області. Для запровадження та утримання у незаконний спосіб місцевих мешканців села Боромля військовослужбовці Російської Федерації, з метою повного контролю над захопленою територією, використовуючи силу та вогнепальну зброю на в`їздах та виїздах з території вказаного села обладнали ворожі бойові озброєні блокпости, а також ними введено спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією. Крім цього, військовослужбовці Російської Федерації, перебуваючи у незаконний спосіб на території села, проводили обшуки домоволодінь місцевого населення та фактично захопили ряд будівель Боромлянської сільської ради.

В той час, коли 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил Російської Федерації вчинили військову агресію та вторгнення на територію України, у тому числі в с. Боромля Охтирського району Сумської області, при цьому здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе господарське та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти з метою окупації України, у ОСОБА_3 , за відсутності будь-якого примусу та погроз з боку військових, виник умисел добровільно вступити в контакт з солдатами Російської Федерації представниками збройних та воєнізованих формувань держави-агресора, запропонувавши їм матеріальні ресурси для нормальної життєдіяльності та виконання своїх незаконних дій по захопленню населеного пункту на території України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, на вчинення умисних дій щодо надання матеріальних ресурсів військовослужбовцям держави агресора (Російської Федерації), ОСОБА_3 у період з 15 по 26 березня 2022 року, за місцем свого проживання, а саме у будинку, подвір`ї, поблизу господарства по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з власної ініціативи та підтримуючи збройну агресію Російської Федерації на території України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи демонстративний та відкритий перед населенням громади села постійний зв`язок з військовими держави агресора (Російської Федерації), неодноразово, добровільно та безоплатно надавав матеріальні ресурси в розпорядження військовослужбовцям кожної ротації окупаційних військ Російської Федерації, а саме наявні у нього продукти харчування, алкогольні напої, надавав можливість заряджати мобільні телефони через електромережу свого господарства. При цьому у період окупації вказаного населеного пункту ОСОБА_3 не надавав зазначених матеріальних ресурсів місцевим мешканцям, тим самим інтереси та потреби окупантів ставив у пріоритет перед односільчанами. Крім того, ОСОБА_3 на прохання військових держави агресора (Російської Федерації) у вказаний період провів їх представників та показав на місцевості розташування молочно-товарної ферми ТДВ «Маяк» по вул. Скринько в с. Боромля, що було необхідно останнім для здійснення привласнення матеріальних ресурсів ферми.

Переслідуючи мету надання допомоги збройним силам Російської Федерації протягом окупації, ОСОБА_3 підтримував дружні стосунки з військовими збройного формування країни-агресора, забезпечував їх матеріальними ресурсами, у зв`язку з чим користувався прихильністю з боку військовослужбовців Російської Федерації, мав привілеї перед іншими місцевими мешканцями, зокрема: при використанні посилання на позивні окремих військовослужбовців Російської Федерації з їх дозволу та використанні отриманих від них паролів міг безперешкодно переміщуватись по території окупованих с. Боромля та с. Новгородське Охтирського району Сумської області через блокпости та патрулі окупантів, міг користуватись після відключення електроенергії в селі електричним генератором, встановленим військовими держави агресора (Російської Федерації) у захопленій ними будівлі по АДРЕСА_2 .

Вказані протиправні дії ОСОБА_3 вчиняв добровільно, без застосування відносно нього або членів його родини фізичного чи психологічного впливу, а також без погроз застосування зброї військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто колабораційна діяльність, передача матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження начальником Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду від 22 липня 2022 року про визнання винуватості ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому проваджені та на стадії судового розгляду активно співпрацювати з прокурором та суддею з метою повного та найшвидшого розгляду провадження.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за частиною 4 статті 111-1 КК України у виді штрафу у розмірі 17 850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень, що відповідає 1050 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права займати виборні посади в органах влади та місцевого самоврядування, та на підставі ст. 69 КК України без конфіскації майна.
В угоді передбачені як наслідки її укладення та затвердження, визначені статтею 473 КПК України, так і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Розглядаючи угоду про визнання винуватості, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 111-1 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_3 визнав себе винуватим, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до нетяжких злочинів.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 4 ст. 111-1 КК України, вказав, що не оспорює пред`явлене обвинувачення, що повністю розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, розуміє покарання передбачене угодою, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.
Обвинуваченому судом роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені статтею 476 КПК України, а також роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Шляхом опитування обвинуваченого суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Захисник ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.
Прокурор ОСОБА_4 також підтримав укладену угоду, просив суд її затвердити, та вказав, що узгоджена міра покарання відповідає вимогам закону. Також прокурор вказав на те, що речові докази у кримінальному провадженні можливо повернути власникам.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не установлено.
Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого суд встановив, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Ураховуючи викладене, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості міра покарання, відповідає закону про кримінальну відповідальність, особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Відтак, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості з призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої в угоді міри покарання.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема: сім блокнотів, один зошит, вісім аркушів паперу з іменами, номерами (мобільних телефонів та іншими номерами), упаковку з-під sim-картки «Vodafone» НОМЕР_1 , системний блок чорного кольору з написом «Kintar», мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_2 з sim-карткою НОМЕР_3 , що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного ВПГУ НП в Сумській області необхідно повернути власнику ОСОБА_3 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_4 з sim-карткою НОМЕР_5 , що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного ВПГУ НП в Сумській області необхідно повернути власниці ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_7 від 22.06.2022 на речові докази у цьому кримінальному провадженні накладено арешт, який на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 липня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному 03.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223, укладену між начальником Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1050 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень, із позбавленням права займати виборні посади в органах влади та місцевого самоврядування строком на десять років, а також із застосуванням ст. 69 КК України до додаткового покарання без конфіскації майна.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_7 від 22.06.2022 у справі № 588/389/22 (провадження № 1-кс/588/81/22) навилучені 17.06.2022 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в ході проведення 17.06.2022 року обшуку: сім блокнотів, один зошит, вісім аркушів паперу з іменами, номерами (мобільних телефонів та іншими номерами); упаковку з-під sim-картки «Vodafone» НОМЕР_1 ; системний блок чорного кольору з написом «Кintar»; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_4 з sіm-карткою НОМЕР_5 , виданий ОСОБА_6 ; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_2 з sіm-карткою НОМЕР_3 , виданий ОСОБА_3 .

Речові докази: сім блокнотів, один зошит, вісім аркушів паперу з іменами, номерами (мобільних телефонів та іншими номерами), упаковку з-під sim-картки «Vodafone» НОМЕР_1 , системний блок чорного кольору з написом «Kintar», мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_2 з sim-карткою НОМЕР_3 , що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного ВПГУ НП в Сумській області повернути власнику ОСОБА_3 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_4 з sim-карткою НОМЕР_5 , що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного ВПГУ НП в Сумській області повернути власниці ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1