Справа № 243/2826/22
Провадження № 1-кс/243/570/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000907 від 05.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, маючого середню спеціальну освіту, військовослужбовця військової служби на контрактом, який проходить військову службу на посаді навідника-оператора відділення управління командира батальйону взводу зв`язку десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

07.10.2022 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000907 від 05.10.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

З клопотання вбачається, що слідчими СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000907 від 05 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді навідника-оператора відділення управління командира батальйону взводу зв`язку десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 41, 68 Конституції України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 05.10.2022 року, близько 15 год 10 хв, знаходячись на відкритій ділянці місцевості поруч з будинком АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи при собі ввірену йому автоматичну зброю: автомат АКМС № НОМЕР_2 , 1963 року випуску, з магазином до нього, спорядженим 30 патронами калібру 5,45 мм, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпідставно, нахабно і зневажливо ставлячись до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці, намагаючись самоутвердитись за рахунок пошкодження чужого майна і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, перебуваючи у громадському місці, ігноруючи присутніх на вулиці інших осіб, здійснив постріл з автомата АКМС № НМ3892, влучивши в колесо автомобіля Благодійного фонду «Центр спасіння життя» марки OPEL, модель MOVANO, без державного номеру.

Тобто, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням вогнепальної зброї.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події, допитами свідків та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Прокурор вважає, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, а також запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення, на теперішній час виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба, згідно з клопотанням, обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам підозрюваного:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 може вплинути на свідків кримінального правопорушення, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Прокурор зауважує, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні, відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Отже, на думку прокурора, ризик впливу підозрюваного на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й в подальшому - на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи, або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

-вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний, враховуючи тяжкість можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може самовільно залишити місце несення служби, що само по собі утворює склад іншого злочину, передбаченого ст. 408 ч. 4 КК України.

Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризикам та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Прокурор звертає увагу слідчого судді на ту обставину, що у разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що є найбільш м`яким із можливих запобіжних заходів, можуть виникнути певні перепони для виконання підозрюваним певних обов`язків, які будуть покладені на нього в такому разі, зокрема, обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_6 повинен повернутися до місця мешкання, реєстрації або місця служби, тобто на територію Донецької області до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка в будь-який час змінює своє місце розташування, що може створити умови для здійснення впливу підозрюваного на свідків та переховування від органу досудового розслідування. Крім того підозрюваний зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного.

Також той факт, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в м. Києві, що значно віддалено від органу досудового розслідування, вказує на неможливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки його застосування в умовах воєнного стану може створити негативну тенденцію для інших військовослужбовців, а також може створити передумови для переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду.

У випадку застосування судом відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, прокурор звертає увагу, що підозрюваний, будучі військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуває в зоні проведення бойових дій на території Донецької області, та бере безпосередню участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, та отримує грошове забезпечення та додаткові винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, що регламентується Постановою Кабінету Міністру України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Прокурор вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчать про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та у разі обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він матиме можливість впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з утриманням останнього на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 . У разі обрання судом альтернативного виду запобіжного заходу підозрюваному у виді застави, прокурор просить, з урахуванням майнового становища підозрюваного, зокрема рівня матеріального забезпечення військовослужбовців, тяжкості кримінального правопорушення в якому він підозрюється, визначити заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, посилаючись на обставини, зазначені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши надані матеріали, приходжу до наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що 05.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000907 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у відповідності до яких 05.10.2022 року до ЧЧ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло звернення від гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_4 , який повідомив про те, що невстановлена особа, перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_2 , здійснила постріли з автоматичної зброї в напрямку автомобіля(ЖЄО № 12287 від 05.10.2022 року)

06.10.2022 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано громадянина ОСОБА_4 , та 06.10.2022 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

-повідомленням ст. інспектора-чергового ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, згідно з яким 05.10.2022 року о 15-49 год. до чергової частини ВП № 4 Краматорського РУП звернувся ОСОБА_7 , який повідомив, що по АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з ОСОБА_7 невстановлений військовослужбовець здійснив один постріл в праве заднє колесо автомобіля, пошкодивши його;

-заявами гр-на ОСОБА_8 та гр-на ОСОБА_7 від 05.10.2022 року, в якій останні просили притягнути до відповідальності невідомого чоловіка у військовій формі, який, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , погрожуючи автоматичною зброєю, прострелив колесо автомобіля, який розвозить гуманітарну допомогу;

-протоколом затримання ОСОБА_4 від 06.10.2022 року в порядку ст. 208 КПК України;

-протоколом огляду місця події від 05.10.2022 року, з якого вбачається, що 05.10.2022 року в період часу з 16-10 год до 16-40 год, під час огляду ділянки місцевості біля будинку № 46 по вул. І. Мазепи м. Святогірська Краматорського району Донецької області було виявлено: гільзу калібром 7,62, яка має нашарування 3-64, яку в подальшому було вилучено, поміщено в сей-пакет та опечатано з підписами всіх учасників слідчої дії;

-протоколом огляду місця події від 05.10.2022 року, з якого вбачається, що 05.10.2022 року в період часу з 17-10 год до 17-30 год, під час огляду ділянки місцевості по АДРЕСА_2 було виявлено: предмет, схожий на АКС з маркуванням « НОМЕР_3 », який було поміщено до поліетиленового пакету, склеєно паперовою біркої, на якій поставили підписи всі учасники слідчої дії; магазин до АКС «НК 3892 1963» з 29 набоями, калібром 7,62 мм, маркуваннями: один з яких - 539-79 мм., два з яких - 60-52 мм., шість з яких - 3-59 мм., шість з яких - 47-75 мм., три з яких - 539-9-мм., одинадцять з яких - 3-64 мм. Набої у кількості 29 штук, калібром 7,62, було поміщено до сейф-пакету № 7027041 та опечатано з підписами всіх учасників слідчої дії;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що він займається волонтерством, та 05.10.2022 року, близько 14-55 год., він знаходився біля буд. 46 по вул. І. Мазепи м. Святогірська, де займався видачею гуманітарної допомоги. В той час біля їхнього автомобіля зупинився автомобіль Volkswagen Golf, червоного кольору, з якого вийшов чоловік в цивільному одязі, який підійшов до їхнього співробітника ОСОБА_9 , вони привіталися та почали розмовляти. Потім з того ж автомобіля вийшов чоловік у військовій формі, який мав ознаки сп`яніння, та почав вимагати дати йому пляшку олії, на що йому відповіли, що окремої олії немає, вся олія запакована в окремі пакети для населення. Після цього вказаний чоловік у військовій формі прострелив колесо їхнього автомобіля, на якому вони розвозили гуманітарну допомогу;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.10.2022 року, який повідомив, що 05.10.2022 року біля буд. 46 по вул. Івана Мазепи в м. Святогірську він був свідком того, як невідомий військовослужбовець, який під`їхав до місця видачі гуманітарної допомоги на червоного автомобілі, вийшовши з автомобіля, почав сперечатися з іншим чоловіком, після чого поцілив у колесо автомобіля, який розвозив гуманітарну допомогу;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що він працює на посаді логіста у World Central Kitchen та до його обов`язків входить розвезення гуманітарної допомоги. Так, 05.10.2022 року, коли вони роздавали гуманітарну допомогу в АДРЕСА_2 , до них під`їхав на своєму автомобілі його знайомий на ім`я ОСОБА_9 , з яким вони почали розмовляти. Потім з автомобіля ОСОБА_9 вийшов військовослужбовець, який почав вимагати пляшку олії, на що йому відповіли, що вся олія запакована для населення, окремої пляшки немає. Після цього вказаний військовослужбовець попередив, що прострелить в авто ОСОБА_7 колеса, та здійснив постріл в колесо автомобіля, на якому ОСОБА_7 привіз гуманітарну допомогу;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що у нього є в користуванні автомобіль Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 , на якому він постійно їздить. 05.10.2022 року, приблизно о 09 год. 00 хв, ОСОБА_9 знаходився за адресою мешкання своєї тітки, в АДРЕСА_5 , номер будинку не пам`ятає. В цей час він почув голос, який лунав біля автомобіля. Вийшовши з будинку, ОСОБА_9 побачив чоловіка у військовій формі, середніх літ, з автоматичною зброєю в руках. Побачивши свідка, військовослужбовець швидко дістав патрон в патронник та направив зброю в його сторону. ОСОБА_11 попрохав не стріляти, на що військовий відповів, що йому необхідно потрапити в Харківську область, с. Студенок, де дислокуються військові. Злякавшись, ОСОБА_11 сів у свій автомобіль та вони разом з військовим попрямували по вищевказаному маршруту. Варто зауважити, що всю дорогу військовий поводив себе дуже дивно, а саме: скрипів зубами, постійно стискав скули, тощо. Заїхавши на ділянку у с. Студенок, військовий наказав ОСОБА_11 їхати до м. Святогорськ, на що останній погодився. Протягом усієї дороги військовий погрожував ОСОБА_9 розправою. У м. Святогірськ вони зупинилися за адресою: АДРЕСА_2 , де видавали гуманітарну допомогу. В цей час ОСОБА_11 побачив свого знайомого на ім`я ОСОБА_12 , який займається гуманітарною допомогою, та пішов до нього. В цей момент військовий вийшов з автомобіля, підійшов до ОСОБА_13 та почав вимагати в нього пляшку олії. ОСОБА_9 відповів, що олія розфасована по пакетах та кожний пакет призначений для окремої людини. Після цього військовий почав погрожувати та сказав, що прострелить колеса автомобіля, який розвозить гуманітарну допомогу. Через 3-5 секунд військовий почав стріляти та кликати на допомогу військових. Після цього підбігли військові, відвели свого напарника в сторону та почали заспокоювати;
-повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, від 06.10.2022 року, врученим ОСОБА_4 06.10.2022 року о 14-50 год.;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 06.10.2022 року, який повідомив, що він з 2019 року проходить службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 на посаді навідника-оператора відділення управління командира батальйону взводу зв`язку десантно-штурмового батальйону. Так, з 24.02.2022 року через повномасштабну збройну агресію Росії проти України, їх батальйон було задіяно у збройній відсічі окупаційним військам. 05.10.2022 року в м. Святогірську Донецької області, коли у ОСОБА_4 був вихідний, він допоміг місцевому мешканцю на ім`я ОСОБА_9 перевірити будинок матері останнього в с. Оскіл Харківської області на наявність вибухових предметів. Після цього, коли ОСОБА_4 чекав на ОСОБА_9 , він випив самогону, та потім вони із ОСОБА_9 на автомобілі останнього та під керуванням цього ОСОБА_9 поїхали до м. Святогірська. В м. Святогірську по АДРЕСА_2 перебували волонтери та ОСОБА_4 пішов до них та попросив пляшку олії та борошно, але йому відмовили, внаслідок чого стався конфлікт між ОСОБА_4 та одним із волонтерів, в ході якого ОСОБА_4 застосувавши закріплену за ним вогнепальну зброю, яка в той момент була при ньому, зробив постріл в колесо автомобіля типу бус. Провину ОСОБА_4 визнав, покаявся;

-військовим квитком серії НОМЕР_5 від 28.10.2020 року на ім`я ОСОБА_4 та витяг із Наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 30.06.2021 року № 134, за яким солдата ОСОБА_4 призначено навідником-оператором відділення управління командира батальйону взводу зв`язку десантно-штурмового батальйону.

Сукупність зазначених доказів на початковій стадії досудового розслідування не викликають сумнівів у слідчого судді щодо причетності ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, тим паче, сам підозрюваний не заперечує свою провину, про що заявляє особисто.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю реальним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ймовірність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, оскільки з огляду на невідворотність та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, останній може вчинити спробу переховування задля уникнення кримінального відповідальності.

Що стосується інших, заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість впливу підозрюваного на свідків кримінального правопорушення, можливість перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення вважаю не доведеними, у підтвердження вказаного судді не надано доказів того, що підозрюваний раніше вже був судимий, що може свідчити про його схильність до порушення Закону, не надано також будь-яких відомостей, які можуть охарактеризувати підозрюваного з компрометуючого боку, як то негативні характеристики з місця мешкання, місця роботи тощо.
Підсумовуючи вищенаведене, вважаю, що є законні підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04 грудня 2022 року включно, оскільки саме такий запобіжний захід здатен у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.
Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Пунктом другим частини п`ятої статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім цього, вказаною статтею також передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, з урахуванням майнового становища обвинуваченого, зокрема рівня матеріального забезпечення військовослужбовців, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, згідно з яким місячний дохід підозрюваного становить 100000,00 грн, що також підтверджено самим ОСОБА_4 в судовому засіданні, враховуючі тяжкість кримінального правопорушення, яке ОСОБА_4 інкримінується, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 156000,00 грн., та вважає, що застава в такому розмірі здатна запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
У разі внесення обвинуваченим у будь-який момент до 04 грудня 2022 року застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені частиною 5 статті 194 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131-132, 177-178, 181-184, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000907 від 05.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 60 днів, - до 04 грудня 2022 року включно.
Підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти у разі внесення застави у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 156000,00 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем)на депозитний рахунок: UA0011792, отримувач коштів ТУ ДСА України в Донецькій області, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, , в будь-який момент протягом дії цієї ухвали, до 04 грудня 2022 року включно.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави - до 04 грудня 2022 року включно.
У разі невиконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього вищевказаних обов`язків, до нього буде застосований інший запобіжний захід, а застава буде звернута в дохід держави.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 07.10.2022 року о 16-15 год.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду

ОСОБА_14