Провадження №1-в/127/773/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області, проживаючого до засудження по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого,

у даній справі засудженого 22.04.2020 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 126-1 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст. 82 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст. 82 КК України.
Заява мотивована тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", відбув більше 1/2 частини строку покарання. Просить замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав заяву та просив її задовольнити. Пояснив, що в установі був непрацевлаштований, заробітну плату не отримував, однак виконував роботи по благоустрою, мав дисциплінарне стягнення, також мав декілька заохочень. Просив замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, щоб він мав можливість заробляти кошти.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви та зазначив, що засуджений ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Як вбачається з характеристик засудженого, він характеризується посередньо, працевлаштований не був. Комісією установи засудженому було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі, яка не стає на шлях виправлення, також було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. При вирішенні даного клопотання слід враховувати весь період відбування покарання. Засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що став на шлях виправлення, а не в окремі періоди. Як вбачається з матеріалів особової справи, на засудженого накладалося дисциплінарне стягнення, хоча воно на даний час погашенно, однак це характеризує особу засудженого. Двічі заохочувався адміністрацією установи. Вважає, що під час судового розгляду заяви не доведено, що засуджений став на шлях виправлення, а тому в задоволенні заяви просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 22.04.2020 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 126-1 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

Даний вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Згідно статті 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Як вбачається з матеріалів заяви та з оглянутої в судовому засіданні особової справи засудженого, початок строку покарання рахується з 22.04.2020 року, кінець строку покарання - 10.03.2023 року.

На даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений з 06.08.2020 року відбував покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)".

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_3 засуджений на даний час в установі характеризується негативно. Притягувався до дисциплінарної відповідальності. Працевлаштований у виробничій майстерні та на роботах із господарського обслуговування установи не був з власних переконань. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, легко піддається чужому впливу. По відношенню до представників адміністрації поводиться ввічливо з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для їх самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи намагається ставитися із розумінням та ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, але не завжди робить для себе належні висновки. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення", однак активної участі не проявляє. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Приймати участь в самодіяльних організаціях не бажає. Соціально-корисні зв`язки підтримує з родичами. Має заборгованість за виконавчими листами на загальну суму 1892 грн. 99 коп. На профілактичних обліках не перебуває.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення визначеної з використанням підсистеми "КАСАНДРА" Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_3 встановлено середній рівень ризику (222 бали).

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, 02.02.2021 року комісією установи засудженому було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації , як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Крім того, 17.08.2021 року комісією установи засудженому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Суд зазначає, що при вирішенні даного клопотання слід враховувати весь період відбування покарання. При цьому, засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що стає на шлях виправлення, а не лише в окремі періоди відбування покарання.

Як вбачається з довідки про наявність стягнень та заохочень від 26.07.2021 року, засуджений мав дисциплінарне стягнення.

Відповідно до витягів з наказів начальника установи № 310/ОД-21 від 05.10.2021 та № 29/ОД-22 від 06.01.2022, засудженому ОСОБА_3 оголошено подяки.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, а також наявність заохочень за весь період відбування покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Наявність декількох заохочень, застосованих адміністрацією установи до засудженого не доводять того, що засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього строку відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 КПК України, -
У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя