№ 143/1394/20
ВИРОК
Іменем України

25.10.2022р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в місті Погребище кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 28.08.2020 за № 0000010 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Борівка Чернівецького району Вінницької області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, розлученої, на утриманні має малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимої, а саме:

-22.11.2019 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік, на підставі ст. 75 п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнена від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік;

-28.11.2019 Шаргородським районним судом Вінницької області за вчинення злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки;

-11.12.2020 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - 2 роки позбавлення волі, а попередні вироки виконувати самостійно;

-09.09.2021 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - 2 роки 1 місяць позбавлення волі, вироки Могилів-Подільського міськрайонного суду від 22.11.2019 і Шаргородського районного суду від 28.11.2019 виконувати самостійно,

-12.10.2021 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - 2 роки 3 місяці позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України - 2 роки 6 місяців позбавлення волі,

-31.01.2022 Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 роки позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - 2 роки 8 місяців позбавлення волі,

-03.02.2022 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 роки позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - 2 роки 8 місяців позбавлення волі,

-09.02.2022 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 роки 7 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - 3 роки позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В с т а н о в и в:

11.05.2020 ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами для задоволення власних потреб, повторно, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи відношення до виготовлення висновків медико-соціальної експертизи Вінницької МСЕК та не перебуваючи на посаді пов`язаної із виготовленням даних висновків, зателефонувала на абонентський номер мобільного телефону ОСОБА_7 , з якою була заочно знайома, представившись останній вигаданими анкетними даними, а саме ОСОБА_8 , та під час розмови ввівши останню в оману, повідомила ОСОБА_7 недостовірні відомості про те, що вона має можливість посприяти у виготовлені висновків медико-соціальної експертизи Вінницької МСЕК про встановлення групи інвалідності. Після чого ОСОБА_7 , повіривши у достовірність вказаної ОСОБА_4 інформації, будучи введена в оману, повідомила свою сестру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_2 , про можливість виготовлення висновку медико-соціальної експертизи про продовження групи інвалідності, лише за умови передачі незаконної грошової винагороди в сумі 14200 грн. 11.05.2020 ОСОБА_9 , з метою продовження третьої групи інвалідності у її чоловіка ОСОБА_10 , не маючи змоги перерахувати грошові кошти, попросила свого сина ОСОБА_11 , який за допомогою інтернет-банкінгу «Приват 24», перерахував на вказану ОСОБА_4 банківську картку ПАТ АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 , що зареєстрована на ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 14200 грн., двома платежами по 7100 грн. кожен, які ОСОБА_4 зняла з рахунку та розпорядилася ними на власний розсуд. Окрім цього, 12.05.2020 ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи єдиний злочинний умисел спрямований на заволодіння коштів ОСОБА_9 , з метою повторного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , діючи умисно, не маючи відношення до виготовлення висновків медико-соціальної експертизи та не перебуваючи на посаді, пов`язаній із виготовленням даних висновків, зателефонувала до ОСОБА_9 , та запропонувала оформити останній групу інвалідності, однак за умови передачі незаконної грошової винагороди в сумі 7100 грн. Цього дня ОСОБА_9 , повіривши у достовірність вказаної ОСОБА_4 інформації, з метою оформлення для себе групи інвалідності, не маючи змоги перерахувати грошові кошти, попросила свою знайому ОСОБА_12 , яка за допомогою терміналу самообслуговування, перерахувала на вказану ОСОБА_4 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , зареєстровану на ОСОБА_13 , грошові кошти в сумі 7100 грн., які ОСОБА_4 використала для оплати юридичних послуг ОСОБА_13 . Своїми діями ОСОБА_4 завдала потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 21300 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, за обставин викладених у обвинувальному акті. Вказала, що раніше працювала медсестрою у дитячій обласній лікарні м. Вінниця. До складу МСЕК ніколи не входила. З потерпілою познайомилася через її сестру. Скільки грошових коштів отримала від ОСОБА_9 не пам`ятає, однак про вчинене шкодує.

Потерпіла ОСОБА_9 вказала, що шкода завдана кримінальним правопорушенням їй не відшкодована, а тому просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь 21300 грн. завданої шкоди та призначити обвинуваченій покарання згідно з законом. Пояснила, що ОСОБА_4 , представившись працівником СМЕК, пообіцяла допомогти їй з оформленням групи інвалідності за грошову винагороду. Грошові кошти, на вказані обвинуваченою рахунки, вона перераховувала трьома платежами по 7100 грн., на загальну суму 21300 грн., однак своїх обіцянок обвинувачена не виконала. Згодом її дочка, за допомогою мережі Інтернет, вичислила ОСОБА_4 як шахрайку.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення повністю, її показання відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, її позиція є добровільною та істинною, то суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілої та дослідженням характеризуючи особу обвинуваченої матеріалів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно (а. с.173). На обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває (а. с.170). Раніше неодноразово судима за аналогічні корисливі злочини (а. с.175-200). На утриманні має малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 173).

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, конкретні обставини справи, вказані дані про особу ОСОБА_4 , її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що відповідно до ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставини, які б згідно зі ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченій відсутні.

Згідно з висновком Чернівецького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, наданого у досудовій доповіді, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе у винятковому випадку. На думку органу пробації, для виправлення ОСОБА_4 та з метою запобіганню вчинення нею повторних кримінальних правопорушень у подальшому, необхідно сприяти у її працевлаштуванні або постановці на облік ЦНЗ як безробітної, а також впливати на її про кримінальне мислення в умовах інтенсивного нагляду та контролю за її поведінкою (а. с. 65-73).

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, що дає підстави суду призначити їй покарання в межах санкцій ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

У ході судового провадження потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди у сумі 21300 грн. та стягнення понесених потерпілою судових витрат.

Згідно з положенням ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки вказаний цивільний позов визнається обвинуваченою ОСОБА_4 та підтверджується матеріалами кримінального провадження, то підлягає задоволенню у повному обсязі.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати відсутні.

Речових доказів немає.

Керуючись ч.2 ст.190 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком, вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 31.01.2022 та вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.02.2022, більш суворим покаранням за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.02.2022, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70, ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_4 зарахувати частково відбуте покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.02.2022.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_9 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , матеріальну шкоду в розмірі 21300 (двадцять одна тисяча триста) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_9 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя