Справа № 206/1416/22
Провадження № 1-і/206/10/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 Самарський районний суд
міста Дніпропетровська
у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря с/з ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора-начальника Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000336, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.09.2021, -

ВСТАНОВИВ:
26.05.2022 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання начальника Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000336, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.09.2021.
Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» змінено територіальну підсудність Якимівського районного суду Запорізької області на Самарський районний суд м. Дніпропетровська.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України постановила: затвердити Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
Відповідно до поданого прокурором клопотання зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого. На даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування даного запобіжного заходу, а саме залишаються актуальними ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, не працевлаштований, не одружений, не має місця реєстрації, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та вказує на можливість переховування від суду у разі не продовження йому запобіжного заходу, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженні. Також, в ході судового розгляду безпосередньо судом не допитано всіх свідків, що надає можливість обвинуваченому, у разі не продовження йому запобіжного заходу, незаконно впливати на них з метою зміни наданих показів та уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений не має постійного місця роботи, раніше судимий, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та його не бажання стати на шлях виправлення, що вказує на можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у разі не продовження йому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Застосування особистої поруки до ОСОБА_4 не є можливим, оскільки під час досудового розслідування та до теперішнього часу особи, які б виявили бажання поручитися за належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 не зверталися, заяви та клопотання з вказаних питань не надходили. Аналізуючи факт скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого (офіційно не працевлаштований, не має постійного офіційного джерела прибутку, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на життя заробляє шляхом вчинення крадіжок), виникають достатні підстави вважати, що, знаходячись на свободі, обвинувачений ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення (злочини), що унеможливлює застосування до нього запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, оскільки застосування таких запобіжних заходів передбачає перебування ОСОБА_4 у певному відомому прокурору або суду населеному пункті, проживання у відомому житлі за певною адресою, вільне безконтрольне пересування та можливість залишення житла з метою переховування від суду або вчинення нових кримінальних правопорушень. Обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований, не має джерела доходів та будь-якої власності, що виключає можливість внесення ним застави. Також слідчому або прокурору не надходили від будь-яких осіб клопотання про внесення застави за обвинуваченого. Враховуючи наведене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є продовження строку дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою щодо обвинуваченого на два місяці.

Крім того, в період воєнного стану та збройної агресії в Україні, в разі не продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання вартою, обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може виїхати на непідконтрольну Україні територію. Враховуючи викладене, прокурор просив суд продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , не заперечував проти задоволення клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 також не заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 19.09.2021 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 30 днів (з 17.09.2021 до 16.10.2021) у кримінальному провадженні № 0000336, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 07.10.2021, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 42 дні , тобто з 07.10.2021 до 17.11.2021.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 11.11.2021, продовжено строк дії запобіжного заходу обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10.01.2022.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 29.12.2021, продовжено строк дії запобіжного заходу обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 27.02.2022.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 23.02.2022, продовжено строк дії запобіжного заходу обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24.04.2022.
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 07.04.2022, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03.06.2022.
Однак, зважаючи на те, що дане кримінальне провадження скеровано для розгляду до суду та завершити судовий розгляд до завершення дії запобіжного заходу не можливо, а тому є необхідність вирішити питання про можливість продовження раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу.
Суд погоджується з доводами прокурора та встановлені обставини під час розгляду клопотання, дійсно свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Вказаного висновку суд прийшов з огляду на те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за злочин, у виді позбавленні волі на строк від 7 до 10 років, не маючи стійких соціальних зв`язків, не працюючи, не маючи постійного законного заробітку, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
В той же час, суд не може погодитись з твердженням прокурора щодо відсутності у обвинуваченого місця реєстрації, оскільки самим прокурором і в клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і у долученій до клопотання копії обвинувального акту, містяться відомості, що ОСОБА_4 зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім цього, в ході досудового розслідування та в ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 стали відомі адреси свідків, а тому, наявний ризик впливу на свідків.
Однак, суд не може погодитись з твердженням прокурора щодо наявності ризиків незаконного впливу обвинуваченим на потерпілого, оскільки як встановлено з долученої копії обвинувального акту, потерпілим у даному кримінальному правопорушенні є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер, інші особи в процесуальному статусі потерпілого до кримінального провадження не залучались.
Крім того, суд не погоджується з твердженнями прокурора щодо наявності ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки як зазначив сам прокурор у поданому ним клопотанні та у відомостях з обвинувального акту ОСОБА_4 не судимий в силу ст. 89 КК України. Крім цього, будь-яких доказів на підтвердження неодноразового притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та вчинення останнім постійних крадіжок з цілю заробітку на життя, прокурором до клопотання про продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, долучено не було.
В той же час, суд погоджується з доводами прокурора, що у зв`язку з періодом воєнного стану та збройної агресії в Україні, в разі не продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання вартою, обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може виїхати на непідконтрольну Україні територію. Тим паче, зареєстроване місце проживання обвинуваченого ОСОБА_4 на теперішній час перебуває під тимчасовою окупацією.
До того ж, дослідженні судом матеріали справи під час розгляду клопотання (обвинувальний акт, ухвали слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області, тощо) свідчать про доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне продовжити строк дії раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити на даному етапі виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 28, 131, 132, 176-178, 197, 369 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора-начальника Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000336, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.09.2021 задовольнити.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України тримання під вартою - залишити без змін. Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до 29 липня 2022 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1