Справа № 740/3207/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/354/22
Категорія - ч.3 ст. 191 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12 червня 2020 року за №0000658 за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 червня 2022 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не судимого в порядку ст.89 КК України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.3 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 червня 2022 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.185, ч.3 ст.191 КК України, і призначено покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 2(двох) років позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч.3 ст.191 КК України у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням товарно-матеріальними цінностями на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_8 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням товарно-матеріальними цінностями на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладенням на нього обов`язків, на підставі ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не застосовано.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн 80 коп. витрат за залучення експерта.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 03 липня 2020 року, на електричний фен з набору для укладки волосся марки «VITEK» модель VT-2503BW, інструкцію та гарантійний талон до фена.

Питання про долю речових доказів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що в період часу з 20.05.2019 по 29.05.2019 ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрав бензопилу марки «STIHL 280» вартістю 1200 грн, що належить ОСОБА_10 , завдавши останній матеріальної шкоди.

В період часу з 01.11.2019 по 05.11.2019 ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , повторно таємно викрав котушку риболовецьку марки «LINE WINDER» модель RD 84 вартістю 288,33 грн, що належить ОСОБА_10 , завдавши останній матеріальної шкоди.

В період часу з 12.02.2020 по 06.03.2020 ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , повторно таємно викрав пристрій для нагрівання тютюну марки «Glo» модель №G004 вартістю 400 грн, що належить ОСОБА_10 , завдавши останній матеріальної шкоди.

Близько 18-00 год 10.03.2020 ОСОБА_8 , в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав будівельний фен марки «Буран» модель ФТ 45200 вартістю 506,01 грн, що належить ОСОБА_11 , завдавши останньому матеріальної шкоди.

У період часу з 01.05.2020 по 05.05.2020 ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , повторно таємно викрав фен марки «VITEK» модель VT-2503BW потужністю 2200 Вт вартістю 600 грн, що належить ОСОБА_10 , завдавши останній матеріальної шкоди.

У період часу з 25.05.2020 по 30.05.2020 ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав із жіночої сумочки ОСОБА_12 - дочки потерпілої ОСОБА_10 - зовнішній акумулятор марки «JOYROOM» модель D-M196 об`ємом 10000 mAh вартістю 400,2 грн, що належить ОСОБА_10 , завдавши останній матеріальної шкоди.

О 17-41 год 29.05.2020 ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно, здав до ломбарду «Діамантовий дім» велосипед марки «Ardis» модель SILVER BIKE 500 вартістю 5004,80 грн, що був ввірений йому потерпілою ОСОБА_10 12.05.2020 на підставі цивільно-правової угоди, чим вчинив розтрату чужого майна.

У період часу з 07-00 год по 10-30 год 10.06.2020 ОСОБА_8 , проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та повторно таємно викрав металеву піч (буржуйку) вартістю 342 грн, що належить ОСОБА_10 , завдавши останній матеріальної шкоди.

Оскаржуючи рішення суду суду першої інстанції заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури просить змінити вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 , у звязку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_8 винуватим за ч.2, 3 ст.185, ч.3 ст.191 КК України та засудженим до покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 2(двох) років позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч.3 ст.191 КК України у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 (два) роки та покладенням на нього обов`язків, на підставі ст. 76 КК України.

У решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що хоча санкцією ч.3 ст. 191 КК України і передбачена можливість застосування до особи, визнаної винною у вчиненні привласнення чи розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, проте, відповідно до ст. 55 КК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 судам роз`яснено, що відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою обвинуваченого або із заняттям ним певною діяльністю.

Однак, вказані норми, при призначенні покарання ОСОБА_8 за ч.3 ст. 191 КК України не дотримано вказаних норм.

Відповідно до встановлених анкетних відомостей про обвинуваченого, а також обставин вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з відчуженням велосипеду потерпілої, обвинувачений ОСОБА_8 на вчинення кримінального правопорушення не обіймав посади на підприємствах, установах та організаціях, які б були пов`язані із зберіганням товарно-матеріальних цінностей. Крім того, відповідно до викладу фактичних даних ОСОБА_8 отримав велосипед марки «Ardis» вартістю 5004,80 грн. від потерпілої ОСОБА_10 12.05.2020 на підставі цивільно-правової угоди.

За таких умов, вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, не було пов`язане з посадою обвинуваченого або із заняттям ним певною діяльністю, а тому суд поклав на обвинуваченого надмірний тягар відповідальності, застосувавши закон, який не підлягає застосуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення поданої скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.3 ст. 191 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.

Відповідно до ст.55 КК України та роз`яснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою обвинуваченого або із заняттям ним певною діяльністю.

Як слідує із матеріалів провадження ОСОБА_8 на момент вчинення кримінального правопорушення, в тому числі за ч.3 ст. 191 КК України, не обіймав посади на підприємствах, установах та організаціях, які б були пов`язані із зберіганням товарно-матеріальних цінностей. Крім того, відповідно до викладу фактичних даних ОСОБА_8 отримав велосипед марки «Ardis» вартістю 5004,80 грн. від потерпілої ОСОБА_10 12.05.2020 на підставі цивільно-правової угоди.

За таких обставин призначення ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням товарно-матеріальними цінностями на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, строком на 1 (один) рік, згідно п.2 ч.1 ст.413 КПК України, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню і відповідно до п.4 ч.1 ст.408 КПК України підставою для зміни вироку.

Позиція сторони захисту щодо заперечення проти апеляційної скарги прокурора є нелогічною і непослідовною а також нічим не вмотивованою, тому до уваги колегією суддів вона не береться.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 413, 418-419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Виключити з вироку призначення ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням товарно-матеріальними цінностями на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, строком на 1 (один) рік.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4