Справа № 461/9196/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/255/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 березня 2022 року про продовження підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 березня 2022 року задоволено клопотання та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою на 60 діб, тобто до 15.05.2022 року включно.

Визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 198 480, 00 грн.

Роз`яснено ОСОБА_6 право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридиною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду.

Внесення застави, визначеної слідчим суддею про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

Встановлено ОСОБА_6 у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком на 60 днів з моменту внесення такої:

-прибувати до слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 або іншого слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора, який визначений постановою про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000322 від 19.04.2021, про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 та ч.3 ст. 311 КК України та суду за першим викликом;

-не відлучатися із території Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у провадженні;

-здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На дану ухвалу слідчого судді підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 березня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладений у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що прокурор не навів переконливих доказів того, що лише внаслідок того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, ухилитися від явки до суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, що не підтверджується жодними доказами, а тому не потребує застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказує, що підозрюваний збирається належним чином виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також в ході кримінального провадження не збирається ухилятися від явки до суду має постійне місце проживання, раніше несудимий, має міцні соціальні зв`язки, утримує чотирьох неповнолітніх дітей, скарги по місцю проживання відносно підозрюваного відсутні. Стверджує, що ОСОБА_6 відсутнє рухоме та нерухоме майно, грошові вклади, підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, до підозрюваного раніше ніколи не застосовувалися будь-які запобіжні заходи.

Наголошує, що підозрюваний добросовісно виконував усі покладені на нього обов`язки під час досудового розслідування, зокрема, не вчиняв перешкод органу досудового розслідування як при затриманні, так і при проведенні усіх процесуальних дій. Підозрюваному не повідомлялось про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, ним не завдано жодної майнової шкоди, відсутні будь які обставини, що підтверджують ризик протиправної поведінки підозрюваного.

Звертає увагу, що підозрюваний раніше проходив військову службу, має досвід роботи у спецназі і у на даний час проявляє свою громадянську позицію та бажає добровільно записатися до лав ЗСУ для захисту Вітчизни під час військового стану.

На адресу апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_6 подав заяву, в якій просить надати йому право виконати його конституційний обов`язок як громадянин України. В своїй заяві підозрюваний зазначає, що він у судовому засіданні суду першої інстанції заявив про намір захищати незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, що є його правом та обов`язком як громадянина України зазначеним у ст. 65 Конституції України, однак суд йому відмовив.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали районного суду встановила, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Згідно з матеріалами клопотання, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000322 від 19.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 311 КК України.

21 січня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 311 КК України.

21 січня 2022 року о 04:35 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

21 січня 2022 року Галицьким районним судом м.Львова ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вар тою без визначення розміру застави до 21.03.2022.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова 17 березня 2022 року підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480, 00 гривень.

Як вбачається із задоволеного слідчим суддею клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, прокурор вважає, що необхідно продовжити йому запобіжний захід. Вказує, що із врахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_6 , а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній відноситься до категорії особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, направлене проти здоров`я нації, вчинено умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак порушує основоположні цінності суспільства, наявність ознак справжнього інтересу, виготовлення, зберігання з метою збуту психотропних речовин, в особливо великих розмірах, що призводить до суттєвого погіршення криміногенної обстановки в масштабах Львівської області, так і всієї держави, призводить до формування негативного іміджу держави на міжнародній арені та на шляху європейської інтеграції в контексті неспроможності держави ефективно протидіяти організованій злочинності, незаконному постачанню наркотичних засобів як в межах України, так із сусідніх з Україною держав, а тому жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 щодо виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти вище зазначеним ризикам.

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею у межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення у порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч.3 ст. 199 КПК України, у клопотанні про продовження строку тримання під вартою має бути зазначено, крім відомостей відповідно до ст. 184 КПК України, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя у повній мірі дотримався зазначених вимог закону та з`ясував, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 311 КК України, перевірив доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та вірно встановив, що вони обґрунтовані, заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та існують на даний час.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 не має, оскільки слідчий суддя належним чином врахував дані про його особу, тяжкість та обставини вчинення кримінальних правопорушень, у скоєнні яких він підозрюється, та з урахуванням доведеності прокурором обставин, які визначають можливість подальшого тримання підозрюваного під вартою, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування щодо такого більш м`якого запобіжного заходу, й доцільність продовження раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

З урахуванням наведеного та конкретних обставин провадження, даних про особу ОСОБА_6 , колегія суддів погоджується, що зазначені слідчим суддею обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, у межах строку досудового розслідування, а застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу є неможливим.

Також, відповідно до ч.3 ст. 183, ч.4 ст. 182 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При цьому розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу підозрюваного та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.

Згідно з п.3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, обмежених в обігу, направлене проти здоров`я нації, вчинені умисно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак порушує основоположні цінності суспільства, наявність ознак справжнього інтересу, придбання, виготовлення, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів, у великих розмірах, що призводить до суттєвого погіршення криміногенної обстановки в масштабах Львівської області, так і всієї держави, призводить до формування негативного іміджу держави на міжнародній арені та на шляху європейської інтеграції в контексті неспроможності держави ефективно протидіяти організованій злочинності, незаконному постачанню та збуту наркотичних засобів є підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки заявлені ризики не зменшились, більш м`які запобіжні заходи не в силі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на особисте зобов`язання колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Доводи сторони захисту про незаконність та необґрунтованість судового рішення, недоведеність передбачених ст. 177 КПК України ризиків та відсутність обставин, які б свідчили про обґрунтованість підозри і про те, що заявлені ризики не зменшилися, колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, під час апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 березня 2022 року про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді