Справа № 463/4458/22
провадження 1-кп/462/407/22
У Х В А Л А

11 жовтня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
потерпілої - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження
№ 0000095 від 06.03.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, -

встановив:
прокурор заявив клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк дії ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 25.08.2022 року про застосування запобіжного заходу закінчується 23.10.2022 року. Прокурор заявлене ним клопотання мотивує тим, що не відпали ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачений може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з свідками та іншими особами; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується. Також, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким, у разі доведення вини ОСОБА_4 може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, без альтернативи призначення більш м`якого виду покарання, та останній, будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин, а також в силу своєї обізнаності у формах та методах роботи правоохоронних органів, для уникнення покарання може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_4 володіє інформацією стосовно характеризуючих та біографічних даних свідків та потерпілої у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу з метою зміни або відмови їх від показів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності. Відтак, прокурор вказує, що продовження саме такого запобіжного заходу дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Згідно ст.183 КПК України заборон щодо продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав висловлену його захисниками позицію.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Питання обгрунтованості підозри буде перевірено в ході судового розгляду. Покликається на те, що покликання прокурора на тяжкість злочину у випадку доведення винуватості та суворість покарання не може залишатися достатнім аргументом на користь існування ризику втечі протягом тривалого часу, такої ж позиції притримується і ЄСПЛ. Прокурор вказує на ризики, які існували на момент застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, натомість з того часу частина ризиків вже перестала існувати, зокрема, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а інші ризики прокурором не доведені або істотно зменшилися. Обвинувачений не має наміру ухилятися та переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілу чи свідків чи незаконно впливати на таких, перешкоджати кримінальному провадженню, доказів існуванння такого ризику прокурором не надано. До обрання запобіжного заходу його підзахисний належно виконував процесуальні обов`язки, не ухилявся ні від суду, ні від органу досудового розслідування. Ризик втечі істотно зненшився, оскільки обвинувачений більше як шість місяців перебуває під вартою. Також зменшився ризик ухилення від суду, оскільки в обвинуваченого зміцнилися соціальні зв`язки, в серпні 2022 року народилася дитина, він через представників у законний спосіб подав позов про поновлення на роботі. Також, якщо прокурор заявляє такий ризик як вплив на потерпілу та свідків, то при наявності достаніх даних схиляння свідка чи потерпілого до дачі неправдивих показань наявний склад кримінального правопорушення. Якщо прокурор володіє такою інформацією, то відомості вносяться в ЄРДР, натомість доказів такого не представлено, отже такий ризик прокурором не доведений. Просив обрати запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт та відмовити в задоволені клопотання прокурора. В іншому випадку, якщо ж суд прийде до переконання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то на його думку, із врахуванням положень ст. 183 КПК України підозрюваному слід визначити розмір застави. Навіть виходячи з формулювання обвинувачення, на думку захисника, суд вправі визначити розмір застави.
Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_6 та потерпіла підтримали клопотання прокурора.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.
У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.07.2022 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк - 60 днів, до 02 вересня 2022 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою Залізичного районного суду м. Львова від 25.08.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 23.10.2022 року включно, без визначення розміру застави.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину, за який чинним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, суд дійшов висновку, що є достатньо даних вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню будь яким іншим чином, продовжити свою злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, враховуючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та його суспільну небезпечність та спосіб вчинення, відсутність у такого достатніх соціально-стримуючих факторів, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо запобігти цим ризикам.

Будь-яких даних про істотне зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою - домашній арешт в судовому засіданні не встановлено.
Судом також береться до уваги факт того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено щодо жінки, яка в умовах введеного на території України воєнного стану та активних бойових дій намагалась виїхати за межі України та перебувала на території Львівської області тимчасово, при цьому із застосуванням до неї насильства шляхом психологічного тиску та погрози у вчиненні їй штучних перешкод у перетині кордону, в нічний час доби, якому потерпіла не могла протидіяти, перебувала в стресовому стані, що свідчить про незаконне обмеження прав, свобод і законних інтересів особи під час запровадження воєнного стану в Україні, відтак підстав для застосування у даному випадку застави відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК до ОСОБА_4 не вбачається.
Будь-яких даних, що свідчили б, що за станом здоров`я ОСОБА_4 є перешкоди у застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не представлено.
Відтак, підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт суд не вбачає та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, слід продовжити застосування запобіжного західу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.176-178, 331 КПК України, суд-

постановив:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 09.12.2022 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захисникам та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Львіського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 463/4458/22.
Суддя ОСОБА_1