Справа № 214/1645/22
1-і/214/10/22
У Х В А Л А
Іменем України
12 травня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі клопотання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, про продовження дії запобіжного заходу, суд,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, уточнивши яке він просить: запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжити строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання вказує наступне. На розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002031 від 12.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 , який приблизно о 14:00 год. 12.09.2019, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючись прямим умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа проник до квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно, повторно намагався викрасти належне ОСОБА_6 майно, а саме: грошові кошти в сумі 5 000 грн.; 373 долари США, за курсом НБУ станом на 12.09.2019 становлять 9 313 грн. 37 коп.; золоту каблучку 583 проби, вагою 3,8 г, вартістю 2 607 грн. 56 коп.; золоту каблучку 583 проби, вагою 3,8 г, вартістю 2 607 грн. 56 коп.; золоту каблучку 583 проби, вагою 2 г, вартістю 1 372 грн. 40 коп.; золотий ланцюжок 583 проби, вагою 3 г, вартістю 2 058 грн. 60 коп.; та належне ОСОБА_7 майно, а саме: золотий ланцюжок 585 проби, вагою 3 г, вартістю 2 065 грн. 65 коп.; золотий ланцюжок 585 проби, вагою 5 г, вартістю 3 442 грн. 75 коп.;золотий браслет 585 проби, вагою 17 г, вартістю 11 705 грн. 35 коп.; золотий кулон 585 проби, вагою 2 г, вартістю 1 377 грн. 10 коп. Після цього був помічений потерпілою ОСОБА_7 , в подальшому усвідомлюючи посягання на чужу власність, а також те, що його дії помічені останньою, ігноруючи це, реалізуючи раптово виниклий прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, що виразилось у незаконному збагачені за рахунок чужого майна, відкрито, повторно, схопивши попередньо викрадене ним майно, через двері покинув місце злочину разом з ним, спричинивши потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з урахуванням висновку експерта №2956-МТ від 27.09.2019, матеріальну шкоду на вказану суму. Зазначені дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, вчинено повторно. Вказує, що на даному етапі судового розгляду кримінального провадження, наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, які будуть досліджені у суді під час судового розгляду по суті. Вказує, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, українець, гр. України, з професійно-технічною освітою, не працюючий, не одружений, утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимому, востаннє: 17.10.2018 Херсонським міським судом Херсонської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; 29.11.2018 звільнений з Херсонського СІЗО №28 по відбуттю строку покарання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.09.2019до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. У подальшому строки дії застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжені під час розгляду обвинувального акту в суді. Наполягає, що на даному етапі судового розгляду ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України, до категорії тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років, оскільки усвідомлюючи невідворотність покарання, дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду). Серед обставин, які враховуються при продовженні застосованого запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя або суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, репутацію підозрюваного (п.4 та п.6 ч.1 ст.178 КПК України). Зазначає, що , родини або утриманців у ОСОБА_5 немає, до затримання працівниками поліції, останній ніде не був працевлаштований, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків. Наполягає, що характер вчиненого кримінального правопорушення та особа обвинуваченого вказують на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (обвинувачений може незаконно впливати на свідків), оскільки ОСОБА_5 в разі оскарження вироку суду може під час апеляційного розгляду вплинути на свідків з метою зміни ними показів на його користь. Зазначає, що також існує і ризик повторення протиправної поведінки ( п.12 ч.1 ст.178 КПК України), оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий у, останній раз 17.10.2018 Херсонським міським судом Херсонської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;29.11.2018 звільнений з Херсонського СІЗО №28 по відбуттю строку покарання та менш ніж через рік після звільнення скоїв новий тяжкий корисливий злочин. Вважає, що обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 . Наполягає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав повністю та підтвердив його зміст, пояснивши, що ризики не зменшилися..

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що заперечує проти задоволення клопотання прокурора та зазначив, що не вбачає підстав для цього. Крім того, пояснив, що строк його тримання під вартою закінчився 11 травня 2022 року, так як два місяці необхідно відраховувати з 12 березня 2022 року. Наміру ухилятися від суду не має. Також пояснив, що обвинувачення визнає частково, заволодів майном не відкрито, а таємно.

У судовому засіданні захисник пояснив, що підтримує думку обвинуваченого. Також пояснив, що на його думку строк тримання під вартою вже закінчився, наявність ризиків прокурором не доведені.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 належить продовжити.

При цьому суд враховує наступне. Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як передбачено ст.615 ч.6 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Відносно обвинуваченого 14 січня 2022 року судом був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 березня 2022 року. 12 березня 2022 року у зв`язку з неможливістю забезпечити участь обвинуваченого у розгляді справи, суду не представилося за можливе розглянути питання про продовження строку тримання під вартою, а отже згідно ст. 615 КПК України, вважається, що він був продовжений до 15 травня 2022 року і, таким чином, закінчується 15 травня 2022 року. Судове провадження на даний час не завершене, тому до 15 травня 2022 року закінчити розгляд справи не вбачається за можливе.

Суд приходить до переконання, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому суд враховує, що обвинуваченому загрожує покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, раніше засуджувався за вчинення корисливого злочину. Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків. Крім того, суд враховує, що обвинувачений не визнає вчинення відкритого заволодіння майном потерпілої, не заперечуючи при цьому самого факту заволодіння чужим майном, що є вагомим доказом на підтвердження його винуватості.

Інший запобіжний захід на переконання суду не буде достатнім для запобігання визначених судом ризиків.

Приходячи до вказаного вище висновку, суд вважає, що думка обвинуваченого та його захисника про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою, є необґрунтованою.

Також суд вважає, що думка обвинуваченого та захисника про те, що дія запобіжного заходу на даний час закінчилася, суперечить зазначеним вимогам закону.

Отже суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали, починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 15 травня 2022 року і продовжити строк тримання під вартою до 13 липня 2022 року.

Вирішуючи питання про те, з якого часу належить відраховувати вказані 60 днів, суд бере до уваги також наступне. Як зазначено у «Словнику української мови» в 11 томах (том 8, 1977р., стор.171.), тлумачення значення слова «продовжувати», визначено таким чином: «Робити довшим за часом, збільшувати строк чого-небудь».

Отже продовження строку починається з часу, коли такий строк закінчується, і такий строк необхідно збільшити, а не з часу, коли такий строк, ще продовжує тривати.

Відлік часу, з якого починає діяти продовжений строк тримання під вартою, з моменту винесення такої ухвали, а не з часу закінчення раніше продовженого строку є нелогічним і суперечить, наведеному вище, науковому тлумаченню слова «продовжити». При такому розумінні відліку продовженого строку, строк тримання продовжується не на 60 днів, а на фактично менший строк.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 13 липня 2022 року.

На ухвалу на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1