Дата документу 06.07.2022 Справа № 554/4971/22
Провадження №1-кс/554/6200/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)

06 липня 2022 року Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 16.02.2021 про обрання запобіжного заходу у вигляді застави відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудове, Теребовлянського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, не працюючого, з 21.12.2021 перебуває на обліку як безробітний в Кобеляцькій районній філії Полтавського обласного центру зайнятості, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, -

встановив:

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на такі обставини.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за процесуального керівництва Полтавської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України
24.06.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу директора Кременчуцького держлісгоспу ОСОБА_7 №34-к від 06.04.2004, лісничого Кишенського лісництва ОСОБА_4 переведено на посаду лісничого Кобеляцького лісництва з 08.04.2004.

Відповідно до наказу Директора ДП «Кременчуцький лісгосп» ОСОБА_7 №39-к від 07.12.2021, лісничого Кобеляцького лісництва ОСОБА_4 звільнено з 14.12.2021 за угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», органи лісової охорони віднесено до правоохоронних органів.

Відповідно до Положення про державну лісову охорону, лісову охорону інших лісокористувачів та власників лісів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №976 від 16.09.2009, лісничий відноситься до посадових осіб державної лісової охорони.

Згідно ст. 89 Лісового кодексу України, Державна лісова охорона здійснює захист лісів на території України та має статус правоохоронного органу.

Таким чином, станом на 16.02.2021, ОСОБА_4 був посадовою особою правоохоронного органу.

Відповідно до посадової інструкції лісничого, затвердженої директором ДП «Кременчуцьке лісове господарство» ОСОБА_7 від 10.01.2008, лісничий являється керівником і організатором всієї виробничо-фінансової діяльності лісництва. Відноситься до складу лісової охорони, очолює службу лісової охорони в лісництві.

В своїй роботі керується вимогами лісового законодавства, рішеннями місцевих органів влади, вказівками керівництва лісгоспу.

Надає на договірних умовах сільськогосподарським та іншим структурам допомогу в організації ведення лісового господарства і здійснює державний контроль за правильністю лісокористування в лісах, закріплених за відомствами та організаціями, в зоні діяльності лісництва.

Забезпечує додержання правил відпуску лісу на пні, рубання лісу, побічного користування лісом, пожежної безпеки, санітарних і природоохоронних правил у лісах.

Складає протоколи (акти) про лісопорушення, порушення правил полювання та пожежної безпеки в лісах.

Крім того, повинен знати лісове законодавство, постанови, накази, розпорядження, нормативні та інші керівні документи з питань ведення лісового господарства, охорони й захисту лісу, правила рубання та відпуску лісу на пні.

Відповідно до Правил утримання та збереження полезахисних лісових смуг, розташованих на землях сільськогосподарського призначення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 650 від 22.07.2020, Землекористувачами проводяться заходи з утримання та збереження полезахисних лісових смуг на підставі матеріалів лісовпорядкування або обстежень комісією з метою визначення необхідності проведення невідкладних заходів з поліпшення санітарного стану полезахисних лісових смуг, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій, стихійного лиха тощо) у пошкоджених, малоефективних, зріджених, відмираючих насадженнях, які втрачають свої захисні функції.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються у порядку, визначеному статтею 48 Лісового кодексу України.

Комісія утворюється органом місцевого самоврядування або територіальним органом Держгеокадастру, до повноважень якого належить передача у власність або користування земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами, протягом 14 календарних днів після отримання клопотання землекористувача про необхідність проведення невідкладних заходів у насадженнях полезахисних лісових смуг.

Головою комісії визначається представник органу місцевого самоврядування або територіального органу Держгеокадастру, до повноважень якого належить передача у власність або користування земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами. До складу комісії включаються землекористувач (або його уповноважена особа), представники державного спеціалізованого лісозахисного підприємства, територіального органу Держлісагентства, органу місцевого самоврядування або територіального органу Держгеокадастру, до повноважень якого належить передача у власність або користування земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами.

У день проведення обстеження складається акт з визначенням характеристики лісомеліоративного стану насаджень, причини їх пошкодження, всихання, стану полезахисних лісових смуг, а також необхідності проведення заходів відповідно до цих Правил, строків їх проведення, способів і строків відновлення полезахисних лісових смуг, заходів щодо оздоровлення, запобігання зараженню або пошкодженню суміжних насаджень, який затверджується головою комісії.

Акт обстеження складається у двох примірниках. Перший примірник акта зберігається в органі місцевого самоврядування або територіальному органі Держгеокадастру, що утворив комісію, другий примірник - у землекористувача.

Копію акта обстеження землекористувачі надають територіальним органам Держекоінспекції.

Для проведення рубок догляду, реконструктивних рубок видається лісорубний квиток відповідно до статті 69 Лісового кодексу України.

У разі коли стан насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян чи майну громадян та/або юридичних осіб, видалення дерев здійснюється у найкоротші строки з подальшим оформленням акта та лісорубного квитка протягом місяця від початку рубки.

На земельних ділянках під полезахисними лісовими смугами забороняється: складувати матеріали, будувати будь-які споруди, влаштовувати звалища сміття, снігу та льоду, обладнувати стоянки транспортних засобів, випалювати суху рослинність, розпалювати багаття, добувати з дерев сік, смолу, робити надрізи; знищувати мурашники, ловити птахів і звірів; провадити будь-яку діяльність, що може негативно впливати на стан полезахисних лісових смуг.

Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства.

Форми спеціальних дозволів і порядок їх видачі затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку видачі спеціальних дозволів на використання спеціальних лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від

23 травня 2007 року № 761, лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів.

Лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства (далі органи Держлісагентства) на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.

У лютому 2021 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконну порубку дерев в захисному лісовому насадженні поблизу с. Соснівка, Полтавського району, Полтавської області, яке розташовується між земельною ділянкою з кадастровим номером :00:007:0106, яка відповідно договору оренди №1 від 15.03.2012, перебуває в користуванні ОСОБА_8 та земельною ділянкою з кадастровим номером :00:007:0141, яка перебуває у користуванні ОСОБА_9 відповідно до договору оренди землі від 10.05.2019.

На виконання свого злочинного умислу, 16.02.2021, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу у порушення вимог Правил утримання та збереження полезахисних лісових смуг, розташованих на землях сільськогосподарського призначення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №650 від 22.07.2020, ст. 69 Лісового кодексу України, Порядку видачі спеціальних дозволів на використання спеціальних лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, будучи достовірно обізнаним про обов`язковість та порядок одержання відповідних дозвільних документів, без отримання спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, лісорубного квитка, маючи прямий умисел на незаконну порубку дерев, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, організував незаконну порубку дерев в захисному лісовому насадженні поблизу с. Соснівка, Полтавського району, Полтавської області, яке розташовується між земельною ділянкою з кадастровим номером :00:007:0106 та земельною ділянкою з кадастровим номером :00:007:0141, залучивши до виконання робіт ОСОБА_10 , якому запропонував здійснити незаконну порубку, перевезення деревини, запевнивши про наявність всіх необхідних документів для здійснення порубки та перевезення стовбурів дерев.

ОСОБА_10 , не будучи обізнаним про злочинний умисел

ОСОБА_4 , попрохав своїх знайомих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 допомогти здійснити порубку, завантаження та перевезення деревини у вказаному лісовому захисному насадженні.

Таким чином, ОСОБА_4 , для забезпечення реалізації злочинного умислу на незаконну порубку дерев у захисному насадженні, запевнивши про наявність всіх необхідних документів на порубку, обманним шляхом залучив до своєї незаконної діяльності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яким не було відомо про те, що останні вчиняють незаконні дії, спрямовані на незаконну порубку дерев у захисному насадженні.

ОСОБА_10 , взявши з собою дві бензопили марки STHIL МS361, разом із вищевказаними особами зранку 16.02.2021, на автомобілях марки КАМАЗ модель 5511 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_13 та автомобіля марки КАМАЗ модель 5320 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_10 , прибули до лісового захисного насадження поблизу с. Соснівка, Полтавського району, Полтавської області, яке розташовується між земельною ділянкою з кадастровим номером :00:007:0106 та земельною ділянкою з кадастровим номером :00:007:0141.

ОСОБА_4 вказав ОСОБА_10 на зазначене захисне лісове насадження та на самі дерева, які підлягають порубці.

В результаті вказаної діяльності, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_12 за допомогою двох бензопил здійснили порубку сироростучих листяних дерев до ступеня припинення росту в кількості 30 шт. наступних діаметрів: 17 см, 21 см, 27 см, 29 см, 31 см, 31 см, 37 см, 42 см, 43 см, 45 см, 47 см, 48 см, 49 см, 49 см, 50 см, 51 см, 52 см, 56 см, 58 см, 58 см, 59 см, 61 см, 61 см, 66 см, 69 см, 71 см, 71 см, 74 см, 80 см, 90 см та одного сухостійного дерева з діаметром 40 см.

Вказана деревина була завантажена до двох автомобілів марки КАМАЗ модель 5511 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та автомобіля марки КАМАЗ модель 5320 з державним номерним знаком НОМЕР_2 з метою подальшого перевезення, однак зазначена незаконна діяльність була припинена працівниками відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Земельна ділянка, на якій було здійснено незаконну порубку дерев, знаходиться на території бувшої Красненської сільської ради та відповідно до рішення першої сесії восьмого скликання Кобеляцької міської ради № 1 від 18 листопада 2020 року «Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Кобеляцької міської ради» ввійшла до складу Кобеляцької територіальної громади.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи

№СЕ-19/117-21/11735-ЕК від 28.09.2021, внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , вчинених на території захисного лісового насадженні поблизу с. Соснівка, Полтавського району, Полтавської області, яке розташовується між земельною ділянкою з кадастровим номером :00:007:0106 та земельною ділянкою з кадастровим номером :00:007:0141 державі в особі Кобеляцької територіальної громади заподіяно тяжкі наслідки в сумі 442 249, 63 грн., що на час вчинення діяння становило 389,6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що є кваліфікуючою ознакою скоєного кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до висновку експерта №2532 від 02.06.2022 за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи, з екологічної точки зору, внаслідок незаконного вирубування 31 дерев листяних порід (з яких 30 шт. сироростучих, 1 шт. сухостійне) до ступеня припинення росту, що відбулось на території полезахисної лісової смуги, яка розташована поблизу с. Соснівка, Полтавського району, Полтавської області та межує з земельною ділянкою площею 46,8893 га з кадастровим номером :00:007:0106, довкіллю було завдано істотну шкоду.
Причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 16.02.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.05.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.05.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.05.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.05.2021; протоколом огляду ділянки місцевості від 03.09.2021; висновком експерта від 28.09.2021 № СЕ-19/117-21/11735-ЕК за результатами проведеної судово-економічної експертизи; протоколом огляду від 17.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 18.01.2022; протоколом проведення слідчого експерименту від 18.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 18.01.2022; протоколом проведення слідчого експерименту від 05.02.2022; протоколом проведення слідчого експерименту від 11.02.2022; висновком експерта № 2532 від 02.06.2022, за результатом проведення судової інженерно-екологічної експертизи; протоколом огляду від 17.05.2022; протоколом огляду від 09.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 09.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.06.2022; матеріалами виконаних доручень; іншими матеріалами кримінального провадження.
В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, наразі не працює, однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів, оскільки ОСОБА_4 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, здійснювати вплив на свідків, експертів по вказаному кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді застави стосовно ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від п`яти до семи років, що вказує на підвищену суспільну небезпеку як самого діяння та і особи підозрюваного.
Оскільки КПК України не містить визначення обґрунтованої підозри, за роз`ясненням вказаного поняття слід звернутися до практики ЄСПЛ. За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182, термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У справі «Ердагоз проти Туреччини» висловлено позицію, що факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тим, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.
Окрім того, на підтвердження обґрунтованості підозри, наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно пов`язати обвинуваченого із вчиненням кримінального правопорушення (Рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).
Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрована чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_4 , може чинити тиск на, свідків, а також може продовжити вчиняти злочини у якому підозрюється.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити її до суду на першу вимогу.
Зазначені ризики та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.
За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваної свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваної у цьому випадку можуть бути визнані нею менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.
З метою запобігання вищевказаним ризикам необхідно обрати підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді застави.
З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_4 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на свідків, понятих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є обрання запобіжного заходу у вигляді застави, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років
Крім цього, слід звернути увагу, що тяжкість вчинення вказаного злочину викликає саме туреакцію суспільства і наслідки, що, застосування до ОСОБА_4 менш суворих запобіжних заходів, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У разі обрання судом стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, останній зможе реалізувати дії, зазначені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, наявність вищевказаних ризиків, таким чином, з метою забезпечення належного проведення усіх необхідних процесуальних дій для забезпечення повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, наявна обґрунтована необхідність щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді застави.
Крім того, з метою забезпечення повного, всебічного, неупередженого досудового розслідування, та виявленню як тих обставин, що виправдовують так і тих, що викривають підозрюваного є необхідність у покладенні на ОСОБА_4 , обов`язків згідно із ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, потерпілими, експертами у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Однак, розмір застави у зазначених межах не здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, враховуючи той факт, що шкода, завдана незаконними діями ОСОБА_4 становить 442 249, 63 грн.
Враховуючи викладене, для забезпечення покладених на ОСОБА_4 обов`язків розмір застави необхідно визначити у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 992 400 грн.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання категорично заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, із матеріалів кримінального провадження в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч.4 ст.246 КК України, особу підозрюваного та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що відносно підозрюваного наявний такий ризик, як незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи особу підозрюваного, його матеріальний стан, міцність соціальних зв`язків, те, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його процесуальну поведінку під час досудового розслідування, а також те що прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: особистого зобов`язання, котрий згідно зі ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, зокрема:

- прибувати до слідчого прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, понятими, потерпілими, експертами у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ч. 6 ст. 194, 179, ст. 199, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці, а саме:

- прибувати до слідчого прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, понятими, потерпілими, експертами у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що у разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 14 год. 20 хв. 11 липня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1