печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3071/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора та Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у не розгляді клопотання, в рамках кримінального провадження № 0000769,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до Печерського районного суду м. Києва із скаргою в порядку ст. 220 КПК України, яка полягає у не розгляді клопотання, в рамках кримінального провадження № 0000769.

У вимогах даної скарги особа, яка її подала просить визнати незаконними (протиправними) дії та бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, зобов`язати слідчого надати відповідь на клопотання від 19.02.2021 про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, надати відповідь на клопотання від 04.11.2021 про витребування документів у Федеральної поліції Німеччини, надати відповідь на клопотання від 11.10.2021 про проведення експертизи спричиненої ОСОБА_4 моральної та матеріальної шкоди, надати відповідь на клопотання від 11.10.2021 про проведення експертизи ДНК про генетичне споріднення дитини.

В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, яка її подала зазначає, що ним подані клопотання до Головного слідчого управління Національної поліції України, про результати розгляду або вирішення поданих клопотань заявник не повідомлявся.

У судове засідання особа, яка звернулася із скаргою та представник Офісу Генерального прокурора, а також слідчий не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Правило щодо неможливості розгляду скарг за відсутності представник особи, що подала скаргу передбачає розгляд скарг за обов`язкової участі особи, разом з тим, враховуючи порядок розгляду даної категорії скарг, слідчий суддя визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав до Головного слідчого управління Національної поліції України клопотання від 19.02.2021 про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, клопотання від 04.11.2021 про витребування документів у Федеральної поліції Німеччини, клопотання від 11.10.2021 про проведення експертизи спричиненої ОСОБА_4 моральної та матеріальної шкоди, клопотання від 11.10.2021 про проведення експертизи ДНК про генетичне споріднення дитини.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

А саме, у ч. 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У будь-якому випадку, про результати розгляду клопотання особа, яка заявила його, повідомляється.

Разом з цим, ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Так, у п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38. Рішення ЄСПЛ у справі «Ankerl V. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Із змісту скарги, вбачається, що клопотання від 04.11.2021, 11.10.2021, 11.10.2021 не було розглянуте, рішення по суті не винесено та не повідомлено заявника про результат розгляду.

При цьому, як вбачається із листа слідчого ОСОБА_5 від 28.05.2021 вих. № 24/Т-427аз, клопотання від 19.02.2021 розглянуто, визнано ОСОБА_4 потерпілою та відмовлено в задоволенні вимог щодо ознайомлення із матеріалами скарги, оскільки це може зашкодити кримінальному провадженні.

Вирішуючи дану скаргу, слідчим суддею в тому числі застосовується один із основоположних принципів засад кримінального провадження як то змагальність сторін, який зводиться до того, що на сторін покладається обов`язок довести ті обставини на які вони посилаються.

Отже, приходжу до висновку про наявність факту бездіяльності, що полягає у не виконанні положень ст. 220 КПК України, а саме не вчинення належних дій стосовно розгляду клопотань.

Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання розглянути клопотання від 04.11.2021, 11.10.2021, 11.10.2021, відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

При цьому, не підлягають задоволенню вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності слідчого та прокурора, оскільки такі вимоги не узгоджуються із положеннями кримінально-процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора та Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у не розгляді клопотання, в рамках кримінального провадження № 0000769 задовольнити частково.

Зобов`язати компетентну особу Головного слідчого управління Національної поліції України у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000769 розглянути клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 04.11.2021, 11.10.2021, 11.10.2021, у порядку ст. 220 КПК України.

В задоволені решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1