Справа № 307/2968/16-к
Провадження № 1-кп/307/70/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження, про обвинувачення :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, інваліда третьої групи за загальним захворюванням, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше судимого за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 серпня 2021 року за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних розмірів громадян,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, 16 липня 2016 року, близько 16 години 00 хвилин, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, знаходячись на прилеглій території кафе-бару «Статус» по вулиці Головній, 1«а» в смт. Буштино, Тячівського району, безпричинно, під надуманим приводом за начебто поширення інформації про перебування ОСОБА_7 у дружніх відносинах з ОСОБА_5 та використання даної інформації в особистих інтересах, із застосуванням насильства, що виразилось у нанесенні кількох ударів потерпілому ОСОБА_7 правою рукою стиснутою в кулак в область голови зверху, що завдало останньому фізичного болю, таким чином викликавши у потерпілого страх та реальні побоювання за власне життя і здоров`я, пред`явив до нього незаконну вимогу про передачу йому 600 доларів США, у строк до 16.08.2016 року, під загрозою подальшого застосування фізичного насильства та нанесення тілесних ушкоджень. 18.07.2016 року, близько 18 години, ОСОБА_5 , реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , знаходячись на території АЗС «Вакос» по вул. Головній в смт. Буштино, Тячівського району, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, повторно пред`явив останньому незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів у сумі 600 доларів США, у строк до 16.08.2016 року та з метою підтвердження реалізації погроз застосування фізичного насильства у разі не передачі йому обумовленої суми грошових коштів, а також з метою підтримування у ОСОБА_7 реального побоювання за власне життя і здоров`я, коли останній, з метою уникнути побиття, почав утікати з території АЗС «Вакос» у бік кафе-бару «Статус», ОСОБА_5 наздогнав його, збив з ніг та наніс два удари ногою в область живота, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійних ран задньої поверхні ліктьового суглобу та долонної поверхні лівої кисті, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень. В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 , у період з 18.07.2016 року до 19.08.2016 року, неодноразово здійснював телефонні дзвінки до ОСОБА_7 , під час яких погрожував застосуванням фізичного насильства в разі відмови передати грошові кошти у сумі 600 доларів США. 19.08.2016 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території кафе-бару «Статус» по вулиці Головній, 1«а» в смт. Буштино, Тячівського району, незаконно отримав частину грошових коштів, які вимагав від ОСОБА_7 у сумі 124 долари США та 60 Євро, що до офіційного курсу гривні, встановленого Національним банком України станом на 19.08.2016 року, складало 4839 гривень 48 копійок, завдавши таким чином потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Органом досудового розслідування ці дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 189 ч.1 КК України як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину свою не визнав, подав суду клопотання, в якому просить кримінальне провадження щодо нього закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.189 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Заслухавши з цього приводу прокурора, інших учаснику провадження, суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 є раніше судимий за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 серпня 2021 року за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних розмірів громадян, свою вину не визнав, інкримінований йому злочин відносяться до нетяжких злочинів і просить звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити щодо нього кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до пункту 3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення нетяжкого злочину якщо з дня вчинення нею злочину минуло п`ять років.
Частиною 3 вказаної статті визначено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
В судовому засіданні встановлено, що з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України, вже минуло більше п`яти років та протягом даного періоду обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, який відповідно до вимог ч.3 ст. 49 КК України на переривання перебігу давності вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, не впливає.
За змістом ст..285 ч.1 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до правового висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №552/5595/18, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.
Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу є нетяжким злочином, і з часу вчинення злочину минуло понад п`ять років та обвинувачений не ухилявся від органів досудового розслідування або суду і не вчинив нового злочину, за який було б передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше двох років, суд вважає. що є підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст.49 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 189 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження про його обвинувачення слід закрити.
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на грошові кошти: одну купюру номіналом 50 доларів США серії MF 34892373FA, одну купюру номіналом 20 доларів США серії JH 27622483A, п`ять купюр номіналом по 10 доларів США серій GL21389191A, JB09444523C, L79800099A, MB54571776B, A36576004B, чотири купюри номіналом по 1 долар США серій D19907520D, I78896088D, E59951838C, F61909226E, одну купюру номіналом 50 євро серії X6, одну купюру номіналом 10 євро серії EA, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 25 серпня 2016 року, слід скасувати.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 слід залишити попередній у виді особистого зобов`язання, а після набрання ухвалою законної сили скасувати.
Цивільного позову не заявлено.
Процесуальних витрат не має.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 288 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

На підставі ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.189 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 189 КК України, - закрити.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишити попередній у виді особистого зобов`язання, а після набрання ухвалою законної сили скасувати, - скасувати.
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на грошові кошти: одну купюру номіналом 50 доларів США серії MF 34892373FA, одну купюру номіналом 20 доларів США серії JH 27622483A, п`ять купюр номіналом по 10 доларів США серій GL21389191A, JB09444523C, L79800099A, MB54571776B, A36576004B, чотири купюри номіналом по 1 долар США серій D19907520D, I78896088D, E59951838C, F61909226E, одну купюру номіналом 50 євро серії X6, одну купюру номіналом 10 євро серії EA, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 25 серпня 2016 року, - скасувати.
Речові докази - грошові кошти: одну купюру номіналом 50 доларів США серії MF 34892373FA, одну купюру номіналом 20 доларів США серії JH 27622483A, п`ять купюр номіналом по 10 доларів США серій GL21389191A, JB09444523C, L79800099A, MB54571776B, A36576004B, чотири купюри номіналом по 1 долар США серій D19907520D, I78896088D, E59951838C, F61909226E, одну купюру номіналом 50 євро серії X6, одну купюру номіналом 10 євро серії EA, які знаходяться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження в слідчому управлінні ГУНП в Закарпатській області, - повернути ОСОБА_7 як власнику.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Нокія-6700», IMEI: НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з наступним ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні в обвинуваченого ОСОБА_5 , - залишити йому як власнику.
Речові докази - шорти синього кольору та футболку білого кольору, які знаходяться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження в слідчому управлінні ГУНП в Закарпатській області, - знищити.
Речові докази флеш-карта та диск «DVD-R» фірми «Arena» з аудіо-записами телефонних розмов ОСОБА_7 за 16 та 17 серпня 2016 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Цивільного позову не заявлено.
Процесуальних витрат не має.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 25 квітня 2022 року.

Головуючий: ОСОБА_1