Справа № 442/1433/22
Провадження № 1-в/442/72/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ДУ «ДВК (№40)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Узбекистану, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, засудженого 04.12.2019 року Мукачівським міськрайонний судом Закарпатської області за ч.3 ст.185, ст.ст.70,71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

про умовне-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ :

До Дрогобицького міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Засуджений в судовому засіданні відмовився від послуг перекладача, оскільки бесіда в форматі судового засідання є для нього повністю зрозумілою. Пояснив, що з перших днів прибуття в Дрогобицьку ВК-40 усно звернувся до адміністрації з проханням надати йому роботу. Однак йому сказали, що війна і як буде для нього робота, то дадуть. Помагає у відділенні.

Представник установи виступив проти задоволення клопотання. Вказав, що комісією при установі відмовлено засудженому в умовно-достроковому звільненні.

Прокурор також заперечив проти клопотання. Просив його не задовольняти, оскільки засуджений вину у вчиненому не визнав і не визнає на даний час, не працевлаштований, відтак не довів своє виправлення.

Вислухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, надані на час судового розгляду представником установи виконання покарань, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Натомість, встановлено, що ОСОБА_5 засуджено 04.12.2019 року Мукачівським міськрайонний судом Закарпатської області за ч.3 ст.185, ст.ст.70,71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

За час перебування в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9» шість разів отримував стягнення, такі погашенні. Однак факт їх застосування в минулому у поєднанні з відсутністю заохочень при переведенні в нову установу не свідчить про сумлінну поведінку засудженого.

З 11.02.2022 року засуджений відбуває покарання у Державній установі «Дрогобицька виправна колонія №40». Твердження про звернення до адміністрації установи про забезпечення роботою не підтверджені жодними даними по особовій справі. Представник установи це заперечив. Знову ж таки, яки засуджений дійсно проявляв інтерес до праці, то за минуванням розумного строку, йому нічого не заважало письмово офіційно звернутись до адміністрації установи з таким проханням.

Суд звертає увагу на те, що засуджений не визнає своєї вини у скоєному, не працевлаштований та ініціативи у цьому не проявляє. Участі в організації та проведенні виховних заходів не приймає та у реалізації програми диференційованого виховного впливу також не приймає. Тому відсутні підстави стверджувати про сумлінну поведінку засудженого.

З вказаного слідує, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним і на даний час задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.369, 371, 376, 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовне-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду впродовж семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1