Справа № 217/44/22
Провадження № 1-кс/217/24/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року Слідчий суддя Авдіївського міського суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000152 від 30 травня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, із середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який перебуває на посаді головного сержанта 4 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 у званні старшого сержанта, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2022 року до Авдіївського міського суду Донецької області звернувся старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з клопотанням, погоджене з прокурором Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, по кримінальному провадженню №0000152 від 30 травня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 29.05.2022 року до чергової частини відділення поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце мешкання: АДРЕСА_3 , про те, що в період часу з 28.05.2022 по 29.05.2022 з приміщення масло-цеху, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , невідомі особи незаконно заволоділи транспортним засобом марки ВАЗ 21115, реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору.

Відомості про скоєне кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесені старшим слідчим СВ ВнП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 30 травня 2022 року, за попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 289 КК України та цього ж дня розпочато досудове розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.05.2022 №16-РС ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду головного сержанта 4 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст. 314 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 2 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» правовою основою примусового відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану є Конституція України, цей Закон, інші закони України та указ Президента України про введення надзвичайного чи воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України. При цьому, відповідно до ст. 3 даного Закону примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості; у разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості.

Відповідно до вимог ст. 4. Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради. У місцевостях, де ведуться бойові дії, примусове відчуження або вилучення майна здійснюється за рішенням військового командування без погодження з органами, зазначеними у частині першій цієї статті. При цьому, відповідно до вимог ст. 7 даного Закону про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України; акт підписується власником майна або його законним представником і уповноваженими особами військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення, і скріплюється печатками військового командування та/або зазначених органів; право державної власності на майно виникає з дати підписання акта; у разі примусового відчуження майна до акта додається документ, що містить висновок про вартість майна на дату його оцінки, яка проводилася у зв`язку з прийняттям рішення про його примусове відчуження; у разі відсутності особи, у якої відчужується або вилучається майно, або її законного представника під час складання акта про примусове відчуження або вилучення майна такий акт складається без її участі. Також відповідно до ст. 9 даного Закону право на відшкодування вартості майна у разі його примусового відчуження в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану мають юридичні особи комунальної і приватної форми власності та фізичні особи, у яких відчужені будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану або для відвернення чи ліквідації ситуацій, що стали причиною введення правового режиму надзвичайного стану, і відповідно їх правонаступники та спадкоємці.

Проходячи військову службу у вищевказаній посаді, старший сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проходячи військову службу у вищевказаній посаді, старший сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 124 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний, в тому числі постійно працювати над удосконаленням особистого стилю роботи та керівництва, бути взірцем для особового складу взводу щодо виконання службових обов`язків.

Проте, головний сержант 4 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв тяжкий злочин, а саме скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням до іншого сховища, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 травня 2022 року у денний час доби, більш точний час досудовим слідством не встановлено, головний сержант 4 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Орлівка, Покровського району Донецької області, здійснював обхід прилеглої території, поблизу місця виконання завдання, під час якого, побачив огороджену територію масло-цеху зі складськими приміщенні, що розташовувався за адресою: АДРЕСА_4 . Оглянувши вказану територію, в одному зі складських приміщень він побачив автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2115», переконавшись, що на території сторонні особи відсутні, покинув територію масло-цеху та повернувся на місце несення служби.

Наступної доби, 29 травня 2022 року у ОСОБА_5 виник злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом. Так близько о 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, достовірно знаючи, що на території масло цеху, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , а саме у складському приміщенні, знаходиться автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2115», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув пішки за вищевказаною адресою, де з метою незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом, зняв відкритий навісний замок на вхідних воротах, після чого розмотав металевий ланцюг з навісів воріт та тим самим незаконно проник на територію чужого підприємства. Далі ОСОБА_5 , підійшов до металевих воріт складського приміщення та за допомогою сили рук зняв металевий профіль, яким вони були підперті, після чого проник до будівлі складського приміщення де всередині знаходився вищевказаний автомобіль, підійшовши до якого побачив у замку запалювання ключі, після чого ними запустив двигун зазначеного автомобіля та виїхав на ньому в невідомому напрямку, таким чином незаконно ним заволодівши.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , які виражаються у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням до іншого сховища, ОСОБА_6 була спричинена матеріальна шкода, сума якої встановлюється.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням до іншого сховища.

05 липня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчий у клопотанні, яке підтримав прокурор посилався на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, з метою забезпечення його належної поведінки при виконанні процесуальних обов`язків, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

В свою чергу, статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у судовому засіданні слідчім СВ ВП №1 Покровського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_4 як стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення та ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, але слідчим не було доведено наявність достатніх підстав для застосування відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Крім того, слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , яка на даний час приймає учать у відсічі збройної агресії російської федерації проти України, раніше не судимий, а тому при таких обставинах, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити частково та відповідно до вимог ст. 181 КПК України застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки зазначений запобіжний захід на думку суду забезпечить належну правову поведінку підозрюваного та буде необхідною та достатньою мірою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме:

- заборонити залишати місце розташування військової частини НОМЕР_1 , у тому числі тимчасове, крім випадків пов`язаних із виконанням військового обов`язку цілодобово.

- прибувати до слідчого СВ ВП №1 Покровського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, прокурора та суду за першим викликом по необхідності;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування;

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на командира військової частини НОМЕР_1 та прокурора Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 06 вересня 2022 року.

В задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду, підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду в той же строк з дня її проголошення.

Слідчій суддя

Авдіївського міського суду

ОСОБА_7