ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/9616/22
Провадження № 1-кп/522/2123/22

10 серпня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 16.06.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, Російська Федерація, громадянина Російської Федерації, одруженого, з вищою освітою, працюючого провідним інженером у АДРЕСА_1 , маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дитину інваліда дитинства ДПЦ ОСОБА_8 2000 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи та достовірно знаючи із засобів масової інформації та інших джерел інформації про введення правого режиму воєнного стану на всій території України, а також введеної органами державної влади заборони щодо збору та передачі даних про розміщення сил та засобів ЗСУ, в період часу з 24.02.2022 до 13.03.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), виник злочинний умисел, направлений на збір та поширення інформації про розташування ЗСУ чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, при тому, що дана інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Надалі, з метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, ОСОБА_4 в період часу з 24.02.2022 до 13.03.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , при невстановлених слідством обставинах, використовуючи хмарне сховище, доступ до якого, серед іншого, можливо здійснити через браузер Google Chrome, створив документ із назвою «Хроники Одессы 03.22». Вказаний документ зберігався у вказаному хмарному сховищі та доступ до нього мали невстановлені особи, які знаходяться на території РФ.

Продовжуючи реалізацію свого вищевказаного злочинного умислу, ОСОБА_4 у період часу з 24.02.2022 по 14 год. 04 хв. 06.06.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), використовуючи наявні технічні засоби із доступом до мережі Інтернет, в документі із назвою «Хроники Одессы 03.22», до якого мають доступ невстановлені особи, які знаходяться на території РФ, описував, чим навмисно та незаконно здійснював поширення інформації, про місця розміщення та розташування сил та засобів Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань у м. Одесі.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 114-2 КК України, як: поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст. 472 КПК України 27 липня 2022 року між прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
Так, згідно з умовами зазначеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 , зобов`язався беззастережно визнати у ході судового провадження свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувального акту, при цьому сторона обвинувачення і сторона захисту погодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 114-2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, пропонується визнати: 1) щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що полягало у наданні показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, перерахування на рахунок НБУ для підтримки ЗСУ грошових коштів у сумі 99 993 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто трьох) доларів США; 2) на утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дитина інвалід дитинства ДПЦ ОСОБА_8 2000 року народження; 3) вчинення кримінального правопорушення вперше.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання - не встановлено.
У судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час розгляду у суді свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, за встановлених у обвинувальному акті обставини, визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та погодився із призначенням узгодженого сторонами покарання.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягав на її затвердженні.
Захисник проти затвердження зазначеної угоди не заперечувала.
Вивчивши угоду про визнання винуватості, надані матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.
Відповідно до ч. ч. 4,5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні у тому числі щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Вимоги до змісту угоди, визначені у ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
При вирішенні питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, який згідно з ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Під час розгляду в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені зазначеного злочину визнав у повному обсязі, при цьому судом з`ясовано, що останній цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що зазначена угода про визнання винуватості в цілому відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, у тому числі, рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Приймаючи до уваги вищевикладене, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню вироком суду.
Керуючись ст. ст. 176-179, 194, 374 КПК України суд вважає за необхідне застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 , підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавленню волі.

Накладений у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2022 (справа № 522/3809/22, провадження № 1-кс/522/3608/22) та ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2022 (справа № 522/3809/22, провадження № 1-кс/522/3684/22) арешт на майно підлягає скасуванню, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання речових доказів вирішується судом в порядку, передбаченому ст.ст. 91-1,96-2 КК України, 100 КПК України, зокрема оскільки ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, та оскільки системний блок ASUS сріблястого кольору використовувався останнім, як засіб вчинення злочину то він підлягає спеціальній конфіскацій, інші речові докази - підлягають поверненню власнику (законному володільцю).
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 376, 394, 468, 469, 473- 475, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27 липня 2022 року між прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , а саме з 16.06.2022, зарахувавши, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбутого покарання термін його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 10.06.2022 (справа № 522/3809/22, провадження № 1-кс/522/3608/22) та ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2022 (справа № 522/3809/22, провадження № 1-кс/522/3684/22) скасувати.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати до ОСОБА_4 спеціальну конфіскацію майна, яке було використане як знаряддя вчинення злочину, у зв`язку з чим речовий доказ системний блок ASUS сріблястого кольору - конфіскувати у власність держави.
Речові докази: ноутбук DELL, серійний номер 9 із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки PLUS E із чохлом, 18 скретч-карток Київстар на номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 ; сім-картка ВФ Україна НОМЕР_19 , мобільний телефон LTE Lex 26, серійний номер НОМЕР_20 із сім карткою на номер НОМЕР_21 ; мобільний телефон UNIDIGI A5 Pro ІМЕІ 1: НОМЕР_22 із сім-карткою на номер НОМЕР_23 ; накопичувач на жорсткому магнітному диску WD My Passport Ultra із серійним номером WX71EA3UXK21; накопичувач на жорсткому магнітному диску Transcend SATA синього кольору; накопичувач на жорсткому магнітному диску ROHS із серійним номером 50GYH79C; накопичувач на жорсткому магнітному диску HGST із серійним номером LAHD49EH; планшет ALLDOCUBE IPlay 40 Pro із серійним номером Т1020HP256Gb5; системний блок світло-сірого кольору із написом «VINGA» повернути власнику (законному володільцю).
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1