17.06.2022 Провадження по справі № 1-кп/940/69/22
Справа № 940/419/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000030 від 21.03.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Скибинці Тетіївського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
20.03.2022 року близько 20 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс не менше десяти ударів руками в область голови потерпілому ОСОБА_5 .

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкірних крововиливів в лівій лобно-висково-тім`яній ділянці голови, синця в ділянці правої вушної раковини, внутрішньо-шкірних крововиливів в ділянці лобного бугра справа, внутрішньо-шкірних крововиливів в правій лобно-висково-тім`яній ділянці голови, синця в ділянці лівої вушної з заходом на завушну ділянку, садна в ділянці перенісся, синця в ділянці правих повік, субкон`юнктивального крововиливу в ділянці правого очного яблука, синця в ділянці лівих повік, синця в ділянці губ, крововиливу збоку слизової оболонки верхньої губи, травматичної екстракції 11-го та 21-го зубів, перелому коронки 12-го зуба, закритого перелому кісток носа, закритої черепно-мозкової травми, забою м`яких тканин голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що дійсно 20.03.2022 року, перебувачи в стані алкогольного сп`яніння, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив покази обвинуваченого та вирішення питання щодо міри покарання обвинуваченому покладав на розсуд суду.

Прокурор підтримав висунуте державне обвинувачення у суді у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви суду
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються та розглядає кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІV. Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винного, який силу ст. 89 КК України не судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як пом`якшуючу вину ОСОБА_4 обставину, суд враховує визнання ним вини.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України із застосуванням статей 75, 76 КК України.

V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення

Суддя ОСОБА_7