Справа № 216/1773/21
провадження 1-кп/216/339/22
УХВАЛА
іменем України
про закриття кримінального провадження

21 вересня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000015 від 01 липня 2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дружба Криворізького району Дніпропетровської області, громадянки України, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштована, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення),

в с т а н о в и в:

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення).
21 вересня 2022 року під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченої просив закрити кримінальне провадження та звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до відповідальності.
Обвинувачена своє письмове клопотання підтримала, погоджується на закриття справи у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування були встановлені наступні фактичні обставини справи.
В кінці листопада 2018 року ОСОБА_4 , знаходячись в м. Кривому Розі на зупинці громадського транспорту «Площа Визволення», більш точну дату та час у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, зустрілась із невстановленою слідством особою та погодилась на пропозицію останньої за грошову винагороду стати фізичною особою - підприємцем, усвідомлюючи при цьому, що не прийматиме жодної участі у подальшому веденні фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 (РНКОП НОМЕР_1 ). Згідно з домовленістю між ОСОБА_4 та невстановленою досудовим слідством особою, остання повинна виготовити проект документа, необхідного для державної реєстрації фізичної особи - підприємця, який буде мати завідомо неправдиві відомості. У свою чергу, ОСОБА_4 , виконуючи свою роль у вчиненні кримінального правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, повинна була підписати вищевказаний виготовлений невстановленою особою документ, який буде містити завідомо неправдиві відомості, та подати його державному реєстратору з метою проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця. З цією метою ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, знаходячись у невстановлений слідством час та місці, надала невстановленій особі наступні документи: копії сторінок паспорта громадянина України - паспорт серії НОМЕР_2 , виданого Криворізьким РВ УМВС України Дніпропетровської області 26.05.2008 та копію реєстраційного номера облікової картки платника податків № НОМЕР_1 . Далі невстановлена слідством особа, на виконання попередньої змови з ОСОБА_4 , наприкінці листопада - на початку грудня 2018 року, більш точно встановити час, дату та місце не виявилося можливим, за невстановлених слідством обставин виготовила проект документа, необхідного для державної реєстрації фізичної особи - підприємця, а саме: заяву про державну реєстрацію фізичної особи підприємця (форма 10) від 04.12.2018, в якій містились необхідні для державної реєстрації фізичної особи - підприємця відомості, а саме: про намір ОСОБА_4 стати фізичною собою - підприємцем, з зазначенням місця проживання та місцезнаходження фізичної особи - підприємця за адресою: АДРЕСА_1 , з зазначенням видів економічної діяльності, якими бажає здійснювати суб`єкт господарювання - 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний), 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. На час надання своїх анкетних даних ОСОБА_4 для складання заяви про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, остання розуміла, що вона надає свої анкетні дані для внесення неправдивих відомостей в документ, який відповідно до закону подається для державної реєстрації фізичної особи - підприємця, оскільки фактично фізичною особою - підприємцем вона не буде, а фінансово-господарською діяльністю з використанням її реквізитів, як фізичної особи - підприємця будуть займатись інші особи. В подальшому, ОСОБА_4 04.12.2018, діючи умисно, з корисливих мотивів, на виконання досягнутого з невстановленою слідством особою злочинного умислу, знаходячись біля будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_3 , отримала попередньо підготовлену та надану невстановленою особою заяву про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця (форма 10) від 04.12.2018. Після отримання вказаного документа, який містив завідомо неправдиві відомості, ОСОБА_4 04.12.2018, знаходячись у відділі з питань державної реєстрації Криворізької районної державної адміністрації за адресою АДРЕСА_3 , в присутності державного реєстратора підписала заяву «Про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця» (форма 10) від 04.12.2018 та надала державному реєстратору зазначену заяву, на підставі чого 04.12.2018 державним реєстратором було проведено державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_1 ) та внесено дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за реєстраційним номером №0016555. Після проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 отримала від невстановленої слідством особи грошову винагороду.
Дії ОСОБА_4 , які виразились у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичною особою-підприємцем, вчинені за попередньою змовою групою осіб, порушили норми законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємницької діяльності, а саме:
- ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», відповідно до якої державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом;
- ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», згідно з якою державна реєстрація базується на таких основних принципах, зокрема: обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі, об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону;
- ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», відповідно до якої, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.
Таким чином умисні дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 205-1 КК України, за ознаками внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з ч. 3 ст. 314 КК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а частиною 3 статті 288 КПК встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином за змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
При цьому, згідно з частиною 2 статті 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Частиною першою статті 5 КК України визначено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, виходячи з санкції ч. 2 ст. 205-1 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), з урахуванням ст.ст. 4, 5 КК України, інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості є кримінальним проступком.
З огляду на викладене, суд, вислухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, який згідно з матеріалами кримінального провадження було вчинено в кінці листопада на початку грудня 2018 року (більш точну дату та час у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), не ухилялася від суду, не вчинила нового кримінального правопорушення та надала згоду на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Разом з цим, відповідно до правового висновку ВП ВС України, зазначеному у постанові від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17 (провадження №13-47кс20) суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Так, ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із:
1) витрат на правову допомогу;
2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;
3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;
4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000015, розмір витрат на залучення експерта в рамках цього кримінального провадження складає 5148,30 грн.
Частиною 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Частиною першою ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Водночас, частиною 2 указаної статті КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Отже, підсумовуючи наведене, у даному випадку розгляд кримінального провадження №0000015 по суті, закінчується постановленням ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, проте, суд ухвалюючи дане рішення, не вбачає підстав для врахування вищезазначеної правової позиції ВП ВС України та стягнення з обвинуваченої на користь держави витрат, пов`язаних із залученням експерта, адже, по-перше: у справі, що розглядалась ВП ВС України вирішувалось питання щодо стягнення процесуальних витрат у виді витрат на правову допомогу, які зазнав потерпілий в рамках розгляду цивільного позову під час кримінального провадження, а по-друге, виходячи з положень ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 49 КК України, ст.ст. 100, 124, 286, 288, 314, 326, 393, 395, 532, 533 КПК України суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000015 від 01 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) закрити.
Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_6