ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/956/22 Справа № 331/4277/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,(в режимі відеоконференції)

захисника - ОСОБА_7 ,(в режимі відеоконференції)

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних розслідувань внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001667 та № 0002458, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2021 року стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Вироком суду від 11 листопада 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, за виключенням житла. Зараховано строк відбування покарання з 31 травня 2017 року до 06 травня 2019 року, з 22 січня 2020 року до 09 лютого 2021 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, а також зараховано до строку відбуття покарання часткове відбуте в місцях позбавлення волі з 07 травня 2019 року до 21 січня 2020 року. Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Вирішено питання з цивільним позовом та речовими доказами.

При обставинах встановлених судом І інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим в тому, що 30 травня 2017 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, діючи за попередньою змовою з невстановленою під час досудового розслідування особою, знаходячись поблизу будинку № 5 по вул. Ногіна в м. Запоріжжя, помітили раніше не знайомого ОСОБА_9 , в цей час у них виник умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу. З цією метою вони обговорили свої дії, попередньо розподілили ролі між собою.
Досягнувши домовленості, в зазначений час ОСОБА_8 спільно з невстановленою під час досудового розслідування особою, знаходячись біля будинку № 5 по вул. Ногіна в м. Запоріжжя, підійшли до ОСОБА_9 , який заходив до під`їзду № 1, де на першому поверсі ОСОБА_8 , діючи згідно відведеної йому ролі, наніс потерпілому декілька ударів в область обличчя, від чого ОСОБА_9 впав на підлогу та втратив свідомість, тим самим ОСОБА_8 застосував насильство небезпечне для здоров`я особи, яка зазнала нападу. В цей час ОСОБА_8 знову наніс потерпілому декілька ударів кулаком правої та лівої руки в область обличчя, після чого невстановлена в ході досудового розслідування особа, діючи згідно відведеної йому ролі, також нанесла потерпілому декілька ударів правою ногою в область корпусу тулуба з правої сторони, внаслідок чого заподіяли ОСОБА_9 тілесні ушкодження: синці на верхньому повіці правого ока, в області кута нижньої щелепи зліва, садна в області кута нижньої щелепи справа, на правій боковій поверхні шиї, на нижньому повіці правого ока, в області лівої щоки, на слизовій оболонці лівої щоки, краєвий відкол коронкової частини 43 зуба, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Після цього почали обшукувати потерпілого, під час чого ОСОБА_8 заволодів належним ОСОБА_9 майном, а саме:
- шкіряною сумкою чорного кольору «Montoblanc» вартістю 500 грн.;
- шкіряним гаманцем чорного кольору вартістю 50 грн. з грошовими коштами в сумі 100 грн.;
- медичним халатом білого кольору, 46 розміру;
- медичною шапкою білого кольору;
- тапками шкіряними коричневого кольору, 41 розміру;
- бейджиком на ім`я ОСОБА_9 з написом «ІП Медичний, Стоматологія, 5 курс»;
- читацьким квитком бібліотеки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 ;
- банківською карткою «Unicreditbank»;
- банківською карткою «А-Банк»;
- паспортом громадянина України та ідентифікаційним кодом на ім`я ОСОБА_9 ;
- посвідченням про приписку до призовної дільниці № 473 від 02.02.2011 р.;
- сонцезахисними окулярами коричневого кольору форми «крапля», які не представляють для потерпілого матеріальної цінності.
Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_8 з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, скориставшись безпорадним станом потерпілого, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу заволодів майном потерпілого ОСОБА_9 , а саме: зняв з його шиї шкіряний ланцюжок за вставками із золота 585 проби, вагою 3,34 грама, вартістю 2238 гривень, та золотий хрестик 585 проби, вагою 1,38 грама, вартістю 925 гривень. Крім цього, з руки потерпілого ОСОБА_8 зняв годинник «Casio Bem-111D-1AVEF» вартістю 1961 гривня, та заволодів належним потерпілому мобільним телефоном «Самсунг Гелексі S2» в корпусі чорного кольору, вартістю 1000 гривень, з сім-карткою мобільного оператора «Київ стар» № НОМЕР_2 та флеш-карткою «Мікро-СД» обсяг пам`яті 32 Гб вартістю 150 гривень, яка знаходилася в кишені потерпілого, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6874 гривні. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд.
Крім того, 31 травня 2017 року приблизно о 03 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 , знаходився у парковій зоні біля кафе «Парк Авеню», розташованому по пр. Соборному, буд.87-А в м. Запоріжжя, де сидів на лавочці. У цей час до ОСОБА_8 підійшов раніше не знайомий йому ОСОБА_10 , який прямував у його бік від кафе «Аркобалено», розташованого по пр. Соборному, буд.87-Б, коли ОСОБА_10 підійшов до лавки, на якій сидів ОСОБА_8 , останній, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, напав на потерпілого та наніс кулаком правої руки удар в область обличчя зліва потерпілому ОСОБА_10 , в результаті чого останній упав на землю та втратив свідомість, тим самим ОСОБА_8 застосував насилля, небезпечне для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_8 з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, скориставшись безпорадним станом потерпілого, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу заволодів належним потерпілому ОСОБА_10 майном, а саме:
- мобільним телефоном «MEIZU» М2-note в корпусі білого кольору вартістю 4300 грн. із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф»;
- срібним ланцюжком 999 проби вартістю 500 грн.;
- срібним хрестиком 999 проби вартістю 500 грн.;
- срібною каблучкою 999 проби вартістю 500 грн.;
- грошовими коштами в сумі 150 грн.,
чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 5950 гривень.
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 проситься вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження.
Обвинувачений ОСОБА_8 обгрунтовує свої вимоги тим, що вирок суду ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд взяв до уваги докази, які не доводять його винуватість. Так, апелянт зазначає, що пояснення потерпілого ОСОБА_9 не можуть бути доказом його вини, оскільки як пояснив сам потерпілий в суді І інстанції, що в день нападу він був у нетверезому стані і нападників не бачив в обличчя, а про те, що їх було двоє дізнався з переглянутого відеозапису, тому покази потерпілого про впізнання обвинуваченого не можуть бути доказом. Позиція обвинувачення щодо причетності його до злочину з тих підстав, що в день затримання 31 травня 2017 року від був одягнутий, як і особа зображена на відео не може братися до уваги та є припущенням. Обвинувачений також вважає неналежними як доказ пояснення свідка ОСОБА_11 , так як остання не бачила події злочину стосовно ОСОБА_9 . Разом з цим, ОСОБА_8 вказує, що потерпілий ОСОБА_10 на місці затримання не впізнав його( ОСОБА_12 ), як і понятий ОСОБА_13 , який вказав у суді І інстанції, що нічого не пам`ятає про події. Що стосується письмових доказів, то ОСОБА_8 вважає їх неналежними, оскільки: протоколом огляду місця події - ділянки місцевості ганку підїзду №1 будинку вул. Ногіна в м. Запоріжжя від 31 травня 2017 року(Т.1 а.с.102-107) не встановлена належність знайденого годинника, який також не ставиться йому в провину; протоколи огляду місця події від 31 травня 2017 року (Т.1 а.с.108-113) ділянки місцевості за адресою АДРЕСА_2 та протокол огляду предмету тієї ж дати (Т.1 а.с. 120-121) не доводять винність саме його у вчиненні злочину; протоколом огляду місця події від 31 травня 2017 року(Т.1 а.с.164-169) при огляді автомобіля марки Toyota Prius вилучено годинник ОСОБА_14 не безпосередньо в нього, а із салону автомобіля; протокол пред`явлення особи для впізнання від 28 червня 2017 року (Т.1 а.с.178) не містить анкетних даних осіб зображених на фото. Крім цього, зазначає про порушення слідчим порядку вилучення речей і документів, який проводився на підставі слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, оскільки був вилучений годинник «Casio Bem-111D-1AVEF», дозвіл на вилучення, який не надавався, назва годинника не відповідає опису, викладеному в протоколі обшуку від 31 травня 2017 року, а також вказує, що стороною обвинувачення не надавався суду протокол тимчасового доступу речей і документів, який також вважає неналежним доказом з тих підстав, що в ньому не виправлено описку в даті складання. Окрім цього вважає, що наданий гр. ОСОБА_15 СД диск з відеозаписами, з камер зовнішнього та внутрішнього спостереження буд. АДРЕСА_3 є неналежним доказом, оскільки слідчий суддя надав дозвіл на вилучення у ОСОБА_16 , а фактично був вилучений у ОСОБА_17 , тобто доказ отриманий не через рішення суду. Разом з цим, неналежність відеозапису підтверджує висновок експерта № 4-266 від 08 серпня 2017 року(Т.3 а.с.74-80), яким встановлено не можливість ідентифікувати особу, яка зображена на файлі. Також, з невідомих причин експерту було надано 2 DVD диски та 1 CD диск, в той час як ОСОБА_15 надав лише 1 диск. Стосовно вилученої у ОСОБА_8 10 купюра індійських рупій, викрадення яких підтвердив потерпілий ОСОБА_9 , то цей факт не може доводити його винуватість з тих підстав, що у вину обвинувальним актом дані обставини не ставляться. Обвинувачений вказує про порушення порядку затримання, так як йому не було забезпечено захисника на його вимогу при затриманні та в подальшому при обшуку і вилученні речей. Також в протоколі затримання зазначений інший час, та відсутня інформація про повідомлення безоплатну правову допомогу, що підтверджується наявним в матеріалах відеозаписом(Т.1 а.с.220-223), та вказаним протоколом(Т.1 а.с.156-163). Не досліджувалися також й речові докази в судовому засіданні.
Захисник обгрунтовує свої вимоги тим, що висновок суду не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому захисник вказує, що докази вини, на які постався суд за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_10 лише підтверджують факт нанесення останньому тілесних ушкоджень і не підтверджують причетність ОСОБА_8 до заволодіння майном. Пояснення ОСОБА_10 щодо заволодіння майном саме ОСОБА_8 є неналежними, так як даний факт відомий потерпілому зі слів свідка ОСОБА_18 , якого суд не допитував. Разом з цим, у ОСОБА_8 жодної речі ОСОБА_19 не вилучено. Крім цього, ОСОБА_10 попередньо показували ОСОБА_8 , а тому протокол пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого(Т.3 а.с.31-35), не може бути доказом, як і аналогічний протокол за участю свідка ОСОБА_18 з цих же підстав(Т.3 а.с. 36-40). Захисник зазначає, що судом не допитувався свідок ОСОБА_20 , а тому слідчі дії та отриманні докази за його участі є неналежними. Окрім цього, судом не спростовано доводів ОСОБА_8 , що він захищався від ОСОБА_10 . Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам апеляційної скарги обвинуваченого.
В апеляційному суді захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційних скарг.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників перегляду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в зазначеному кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційних скарг.
Як видно з матеріалів провадження, вирок суду оскаржується обвинуваченим ОСОБА_8 та захисником ОСОБА_7 щодо висновків суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 187 КК України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку з підстав, зазначених у скаргах апелянтів колегія суддів вважає, що висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

За епізодом від 30 травня 2017 року щодо потерпілого ОСОБА_9 .

Так, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду показаннями:
- потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що 30 травня 2017 року приблизно о 23.30 годин в під`їзді його дому двоє невідомих здійснили напад із нанесенням ударів, після чого він втратив свідомість. В подальшому коли отямився виявив, що зникли сумка та годинник. Зайшов до сусідки, яка викликала працівників поліції, які приїхавши виявили в сміттєвих баках його(Бобришева) сумку. У нього було викрадено: годинник «Касіо», хрестик на шнурку, мобільний телефон із флеш карткою на 32 Гб, сумку, пачку цигарок, гаманець, в якому знаходилися гроші в сумі до 100 гривень та індійська купюра в 10 рупій. Наступного дня його викликали до поліції, та повідомили, що знайшли нападника та запропонували впізнати свої речі. Він їх впізнав це були годинник та 10 рупій, а також мікро-СД картка, на якій знаходились його фотознімки та навчальна література у електронному форматі. Частину майна йому повернули, а частину ні. Пам`ятає, що під час першого судового засідання обвинувачений йому телефонував та просив вибачення, а також пропонував відшкодувати шкоду. Однак, йому була повернута тільки частина майна, тому він підтримав свій цивільний позов, який був заявлений раніше. Нападників він не запам`ятав, однак припускає, що їх було двоє, оскільки йому були завдані численні удари в основному в обличчя, внаслідок чого стався скол зуба, тривалий час він лікувався після подій для відновлення свого стану здоров`я;
- свідка ОСОБА_11 яка пояснила, що влітку 2017 року, точну дату вона не пам`ятає, приблизно о 23 годині до неї додому прийшов сусід ОСОБА_9 , який був увесь у крові, обличчя побите, розбиті губа та ніс, сорочка в крові, та розповів, що на нього напали двоє невідомих та забрали барсетку, мобільний телефон. Вона викликала співробітників поліції. Через деякий час їй стало відомо, що у дворі були знайдені барсетка та паспорт потерпілого. Також, свідок пояснила, що власник квартири АДРЕСА_4 за своєю ініціативою зі згоди правління ЖБК встановив у себе та в під`їзді камери відеоспостереження, про що відомо всім мешканцям.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:
- протоколом огляду місця події від 31.05.2017 та фототаблицями до нього - яким була оглянута ділянки місцевості на ганку під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , поряд з якою відбулася подія злочину щодо ОСОБА_9 (т.1 а.с.102-107);
- протоколом огляду місця події від 31.05.2017 та фототаблицями до нього - ділянки місцевості за адресою АДРЕСА_2 , на якій розташований бак для сміття, де виявлено сумку чорного кольору, паспорт та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_9 , тапки шкіряні коричневого кольору розмір 41, чохол із зубною щіткою помаранчевого кольору, кулькова ручка, 4 зошити, блокнот, халат медичний, бейджик на ім`я ОСОБА_9 , губка для взуття, гаманець шкіряний чорного кольору, без грошових коштів, в якому знаходяться візитівки та читацький квиток на ім`я ОСОБА_9 , банківські картки, що було вилучено з місця події (т.1 а.с.108-113)
-висновком експерта № 1496 від 31.05.2017, згідно якого синці на верхньому повіці правого ока, в області кута нижньої щелепи зліва, садна в області кута нижньої щелепи справа, на праві боковій поверхні шиї, на нижньому повіці правого ока, в області лівої щоки, на слизовій оболонці лівої щоки, краєвий відкол коронкової частини 43 зуба у ОСОБА_9 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи (31.05.2017 р. приблизно о 00 год. 10 хв.). Враховуючи локалізацію видимих пошкоджень у ОСОБА_9 , йому було нанесено не менше 8-ми травматичних впливів. Характерні особливості травмуючи предметів на наявних у ОСОБА_9 тілесних ушкодженнях не відобразилися. (т.1 а.с.115-116)
-протоколом огляду предмету від 31.05.2017 вилучених з місця події, а саме з баку, в якому найшли сумку, паспорт, ідентифікаційний код, та інші предмети, які належали потерпілому ОСОБА_9 , і які він впізнав, як речі, які належать йому та якими заволоділи невстановлені особи 30.05.2017 у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_3 . (т.1 а.с.120-121)
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.06.2017, під час якого було вилучено копії протоколу затримання особи від 31.05.2017 та фототаблиці до нього, згідно якого о 6.50 годин 31.05.2017 був затриманий ОСОБА_8 у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_10 та проведено обшук затриманої особи. Під час обшуку було виявлено та вилучено, крім іншого: з лівої кишені бриджів гаманець, в якому знаходилися купюра номіналом 10 республіки Індії. Далі під час обшуку особи виявлено та вилучено: флеш-накопичувач «Transcend 32 Gb» -мікро СД. Під час обшуку встановлено, що ОСОБА_8 одягнений в чорну кепку з емблемою «Nike», бриджі джинсові світлого кольору, чорні шкарпетки, чорні кросівки, на особі через плече одягнена барсетка чорного кольору, копії протоколу огляду місця події по кримінальному провадженню (з додатками), купюри номіналом 10 індійських рупій, флеш-накопичувач «TRANSCEND» мікро-СД об`єм пам`яті 32 Гб, годинник наручний «Casio» BEM 111D-1AVЕF сірого кольору (який було вилучено в ході огляду місця події), що знаходились в матеріалах кримінального провадження № 0001667 від 31.05.2017 у СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2017 (т.1 а.с.152-169)
-протоколом огляду предметів від 20.06.2017 та фототаблиці до нього - речей, які вилучені під час тимчасового доступу до речей та документів від 20.06.2017 року. Слідчим в присутності потерпілого ОСОБА_9 : годинник «Casio Bem-111D-1 A VEF» з металевим ремінцем сірого кольору, без пошкоджень; грошові кошти, а саме 1 купюра 10 індійських рупій серії 39т 595292, без пошкоджень; флеш-карта «TRANSCEND» мікро СД, обсяг пам`яті 32 ГБ, серійний номер 9173ВА 32G 09 QS2 чорного кольору, без пошкоджень. При огляді флеш-карти виявлено папку з назвою «Фото», на фотографіях зображений потерпілий. При цьому, ОСОБА_21 пояснив, що зазначені речі належать йому, цими речами заволоділи невстановлені особи 30.05.2017 приблизно о 23 год. 30 хв. в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_3 . Зазначені речі опізнав по загальним ознакам та характерним рисам. (т.1 а.с.170-175);
- заявою ОСОБА_22 від 01.06.2017, згідно якої останній видав слідчому Дніпровського ВП СД диск з відеозаписом з камер зовнішнього та внутрішнього спостереження будинку АДРЕСА_5 файлів у період часу з 23.33 по 23.45 30.05.2017 (т.1 а.с.180);
- протокол огляду від 01.06.2017, згідно якого слідчим був оглянутий СД диск із чотирма файлами із записами з камер відеоспостереження, які містять зображення факту нападу двох невстановлених осіб на потерпілого ОСОБА_9 , відеозапис якого був відтворений під час судового засідання (т.1 а.с.181-197);
-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28.06.2017, який проведений на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 13 червня 2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_22 надав DVD диск з відеозаписом з камер спостереження за період часу з 23.33 год. до 23.45 год. 30.05.2017, які розташовані біля кв. АДРЕСА_6 ( т.1 а.с. 198-206)
-висновок експерта № 4-266 від 08.08.2017, згідно якого зображення особи чоловічої статі, яка другою заходить до під`їзду, одягнена у футболку чорного кольору, шорти темно-синього та білого кольорів, взуття чорного кольору, кепку чорного кольору з емблемою білого кольору на ній (також через плече сумка чорного кольору) на відео файлі з назвою «DVR_ch5_main_1300_ 2552», в каталозі «Видео ногина 5» на CD-R диску не придатне для проведення порівняльного ідентифікаційного портретного дослідження. Питання «Якщо так, то чи одна і та сама особа зображена на відеофайлі № 3 з назвою «DVR_ch5_main_1300_ 2552.dav» з 41 секунди запису, а саме чоловік одягнений у темну футболку, джинсові укорочені брюки, кепку чорного кольору, взутий у темне взуття та з сумкою через плече та на завірених копіях зображень, зроблених з нагрудної камери працівника поліції?» не вирішувалося через те, що зображення особи чоловічої статі не придатне для проведення ідентифікаційного портретного дослідження. (т.3 а.с.74-80),

За епізодом від 31 травня 2017 року щодо потерпілого ОСОБА_10 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду показаннями:
- потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що 31.05.2017 у нічний час зі своїм товарищем він відпочивав у кафе біля парку у районі Малого ринку у м. Запоріжжі. Коли вони повертались додому, то у парку побачили чоловіка, який сидів на лавці, та нахилив голову на груди. Він припустив, що чоловік може погано себе почувати, тому підійшов та запитав, чи не потрібна йому допомога. У цей момент чоловік наніс йому удар в обличчя, від якого він впав та втратив свідомість. Через деякий час він прийшов до тями та від свого товарища, який знаходився поруч, дізнався, що чоловік забрав його речі та пішов. Дійсно, у нього зникли срібний ланцюг із підвіскою, срібна каблучка, грошові кошти та мобільний телефон. Він одразу викликав працівників поліції, із якими вони їздили по району та шукали нападника. Через деякий час їм повідомили, що затримали схожого чоловіка на зупинці вул. Анголенко. Коли він прибув на місце, то вказав поліцейським саме на цього чоловіка, оскільки той був одягнений у такий саме одяг (кепка, джинсові шорти та футболка) та мав схожу спортивну фігуру. Від працівників поліції він дізнався, що чоловік встиг продати його телефон на ринку ОСОБА_23 .
Також, вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами:
- протоколом огляду місця події від 31.05.2017 та фототаблиці до нього - пішохідної доріжки, розташованої в парку між кафе «Парк Авеню» та баром «Аркобалено», на якій розташована лавочка, на яку вказав свідок ОСОБА_24 як на місце події, за участю якого проводився огляд місця події (т.3 а.с.20-28);
-висновком експерта № 1519 від 06.06.2017, згідно якого синець на нижньому повіці лівого ока у ОСОБА_10 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, дане ушкодження утворилося від дії тупого предмета, давність утворення тілесного ушкодження не суперечить строку, вказаному в обставинах справи (31.05.2017 р. приблизно о 03 год. 50 хв.), характерні особливості травмуючого предмета на наявному тілесному ушкодженні не відобразилися (т.3 а.с.29);
-висновком експерта № 1520-д від 06.06.2017, згідно якого утворення тілесного ушкодження у ОСОБА_10 при падінні на тупу плоску поверхню малоймовірно. Враховуючи локалізацію видимого ушкодження у ОСОБА_10 , йому було нанесено не менше 1-го травматичного впливу. (т.3 а.с.30)
-протоколом огляду місця події від 31.05.2017 та фототаблиці до нього, оглядом якого була проїзна частина дороги по АДРЕСА_7 , та автомобіль марки «Toyota Prius» білого кольору, державний номерний знак синього кольору НОМЕР_3 , з написом на багажнику «Поліція». (т.3 а.с.10-15)
-протоколом затримання особи від 31.05.2017 та фототаблиці до нього, який був складений стосовно ОСОБА_8 .. Під час обшуку встановлено, що ОСОБА_8 одягнений в чорну кепку з емблемою «Nike», бриджі джинсові світлого кольору, чорні шкарпетки, чорні кросівки, на особі через плече одягнена барсетка чорного кольору. (т.1 а.с.156-163)
-відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів працівників УПП, який був відтворений під час судового засідання, на якому зафіксовано, як о 4.43 годин працівники поліції зупиняють чоловіка (особа встановлена як ОСОБА_8 ), останній запитує, які до нього є питання, патрульні поліцейські зазначають, що зараз покажуть його іншому чоловікові та відпустять. На місце прибуває потерпілий та впізнає ОСОБА_8 . Далі ОСОБА_8 починає телефонувати та з кимось розмовляти, далі самостійно надає свої речі для огляду (сумку, яка була при ньому). О 4.55 ОСОБА_8 починає сваритися із працівниками УПП, після чого йому повідомляють, що він затриманий у порядку ст. 208 КПК України, одягають кайданки та садять у патрульний автомобіль, який стоїть поруч, у супроводі працівника поліції, який повідомляє, що вони очікують на приїзд слідчо-оперативної групи та здійснюють заходи для збереження слідів злочину. Далі на відео чутно звук металу, після якого працівник поліції каже, що ОСОБА_8 намагається порізати собі вени годинником, який на ньому одягнений, годинник залишається на задньому сидінні автомобіля. О 6.40 годин приїздить СОГ, які починають складати протокол затримання та повідомляють, що забезпечать ОСОБА_8 право на захист, захисник під`їде пізніше, зараз його участь не є обов`язкова. ОСОБА_8 продовжує сперечатися зі слідчим та повідомляє про його незаконне затримання, слідчий здійснює огляд та вилучення майна (т.1 а.с.220-223);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.05.2017 та фототаблиці до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 упізнав ОСОБА_8 за загальними рисами та формою обличчя, за структурою тіла (особа під № 3), як чоловіка, який вчинив відносно нього розбійний напад шляхом нанесення одного удару правої руки в область обличчя зліва та заволодів його майном. Згідно довідки особа під № 3 ОСОБА_8 (т.3 а.с.31-35);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.05.2017 та фототаблиці до нього свідок ОСОБА_18 упізнав ОСОБА_8 за загальними рисами та формою обличчя, за структурою тіла (особа під № 2), як чоловіка, який вчинив відносно потерпілого ОСОБА_10 розбійний напад шляхом нанесення одного удару правої руки в область обличчя зліва та заволодів майном потерпілого. Згідно довідки особа під № 2 ОСОБА_8 (т.3 а.с.36-40);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2017 та фототаблиці до нього свідок ОСОБА_20 упізнав ОСОБА_8 за загальними рисами та формою обличчя, за структурою тіла (особа під № 3), як чоловіка, який продав йому мобільний телефон «Мейзу» в корпусі білого кольору 31 травня 2022 року приблизно о 04 годині, знаходячись на центральному ринку по вул. Базарній у м. Запоріжжя,. (т.3 а.с.41-45)
- протоколом огляду від 14.06.2017 та фототаблиці до нього предметом огляду є мобільний телефон «MEIZU» М2-note в корпусі білого кольору без пошкоджень. (т.3 а.с.48, 49, 51)
-довідкою про вартість мобільного телефону «MEIZU» М2-note, яка становить 4300 гривень (т.3 а.с.50).
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, які є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України, і ґрунтується на доказах, які детально викладені в оскаржуваному вироку кваліфікуючи дії обвинуваченого за ч.2 ст.187 КК України, як умисні дії, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, а також умисні дії, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
При цьому, переглядаючи апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника апеляційним судом встановлено, що викладені в них доводи були предметом розгляду судом І інстанції під час судового провадження.
Доводи апелянтів, що пояснення потерпілого ОСОБА_9 не можуть бути доказом у кримінальному провадженні, так як не доводять вину ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання. Як зазначив потерпілий ОСОБА_25 , що після нападу на наступний день його викликали до поліції де йому повідомили, що знайшли нападника, де він в подальшому впізнав свій годинник, 10 рупій, а також мікро CD карту, на якій знаходилися його(потерпілого) фотознімки та навчальна література у електронному вигляді. Вказані пояснення ОСОБА_9 підтверджуються протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 20 червня 2017 року, яким вилучено копію протоколу затримання та копію протоколу огляду місця події, якими у ОСОБА_8 були вилучені вищевказані речі, які після нападу останній забрав у потерпілого. У зв`язку з чим, пояснення потерпілого на переконання апеляційного суду є належним доказом у кримінальному провадженні.
За таких же обставин, апеляційний суд вважає належним доказом пояснення свідка ОСОБА_11 , оскільки остання підтвердила факт нанесення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та заволодіння майна останнього, яке потім частково було виявлено працівниками поліції у дворі. Дійсно, свідок не бачила події злочину, однак підтверджує вказані раніше обставини вчинення щодо ОСОБА_9 кримінального правопорушення. При цьому, її пояснення не суперечать іншим доказам наявним у матеріалах справи, а навпаки лише доповнюють їх, і є послідовними, тому пояснення свідка також є належним доказом в кримінальному провадженні.
Доводи, що потерпілий ОСОБА_10 на місці затримання не впізнав ОСОБА_8 не спростовують висновки суду про винуватість останнього. Разом з цим, згідно із відеозапису з нагрудної камери працівника УПП(Т.1 а.с 220-223) після зупинки ОСОБА_8 на місці був також потерпілий ОСОБА_10 , який зазначив, що обвинувачений за зовнішніми ознаками схожий на особу, яка йому нанесла удари та забрала речі. А відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2017 та фототаблиці до нього свідок ОСОБА_20 упізнав ОСОБА_8 за загальними рисами та формою обличчя, за структурою тіла (особа під № 3), як чоловіка, який продав йому мобільний телефон «Мейзу» в корпусі білого кольору 31 травня 2022 року приблизно о 04 годині, знаходячись на центральному ринку по вул. Базарній у м. Запоріжжя. (т.3 а.с.41-45) Даний телефон Мейзу належить потерпілому ОСОБА_10 , що підтверджується відповідною довідкою.(Т.3 а.с.50) При цьому, потерпілий ОСОБА_10 в суді І інстанції спочатку зазначив суду про обставини щодо вчинення стосовно нього злочину, що відображено у вироку суду від 11 листопада 2021 року.
Необґрунтованими апеляційний суд вважає доводи, що письмові докази є неналежними, з тих підстав, що прямо не доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні злочинів. Так, дійсно протокол огляду місця події 31 травня 2017 року оглядом якого була ділянка місцевості на ганку під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , поряд з якою відбулася подія злочину щодо ОСОБА_9 та протокол огляду місця події тієї ж дати, оглядом якого була ділянка місцевості за адресою АДРЕСА_2 , на якій був виявлений сміттєвий бак, а в ньому речі ОСОБА_9 (Т.1 а.с.102-107, 108-113), протокол огляду предмету від 31 травня 2017 руку, вилучених з місця події, а саме з баку, в якому найшли сумку, паспорт, ідентифікаційний код, та інші предмети, які належали потерпілому ОСОБА_9 (Т.1 а.с. 120-121) прямо не свідчать про вчинення злочинів ОСОБА_8 , однак вони доводять інші обставини, які в сукупності з поясненнями потерпілого ОСОБА_9 свідка ОСОБА_11 та іншими письмовими доказами доводять винуватість обвинуваченого стосовно потерпілого. Стосовно протоколу огляду місця події від 31 травня 2017 року(Т.1 а.с.164-169), то дійсно годинник CASIO BESIDE був вилучений не безпосередньо у ОСОБА_8 , а із салону автомобіля марки Toyota Prius, однак відповідно до відеозапису (Т.1 а.с 220-223) з нагрудної камери працівника поліції до того моменту як ОСОБА_8 посадили до автомобіля годинник знаходився на лівій руці останнього, а в подальшому ОСОБА_8 намагався порізати собі вени та зняв годинник, який залишився на сидінні даного автомобіля, звідки й був вилучений. Відсутність у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 28 червня 2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 впізнав на фото№4, особу яку він бачив під час перегляду відеозапису від 30 травня 2017 року з камер відеоспостереження, які знаходяться біля квартири АДРЕСА_8 , то ці доводи є безпідставними, оскільки даний протокол судом І інстанції не брався до уваги як доказ та визнаний недопустимим. (Т.1 а.с.178)
Перевіряючи доводи про порушення порядку вилучення речей і документів, який проводився на підставі слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, то ці доводи перевірялися судом І інстанції, який вірно зазначив, що помилка у даті складання протоколу тимчасового доступу до речей і документів є технічною не впливає на зміст та хід проведеної слідчої дії, яка проводилась у присутності понятих, і на підставі ухвали слідчого судді. Факт не зазначення в ухвалі слідчого судді про можливість вилучення годинника наручного «Casio» BEM 111D-1AVЕF, який фактично був вилучений, на переконання апеляційного суду також не є порушенням вимог КПК України щодо порядку збирання доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказаний речовий доказ був отриманий слідчим 31.05.2017 під час проведення огляду місця події - проїзної частини пр. Соборного, 42 у м. Запоріжжі, на узбіччі якого знаходився легковий автомобіль білого кольору із написом «Поліція», на задньому сидінні якого з правого боку був виявлений та вилучений годинник у металевому корпусі з календарем фірми «Casio Beside» із маркуванням 2784 BEM 411Д. Копія вказаного протоколу огляду була вилучена у встановленому законом порядку на підставі ухвали слідчого судді від 13.06.2017 року. Разом з цим, даних, що годинник був предметом злочину орган досудового розслідування не мав 31 травня 2017 року під час огляду місця події, оскільки ОСОБА_8 затримали за підозрою у вчиненні іншого злочину, а в подальшому ОСОБА_9 за участю представника ( т.1 а.с. 170-175) було встановлено, що годинник «Casio», а також грошові кошти купюра 10 рупій та флеш-карта «TRANSCEND», які біли вилучені у ОСОБА_8 , належать потерпілому, тому мають на собі ознаки речового доказу саме у межах кримінального провадження за епізодом розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_9 від 30.05.2017, тому слідчим і було прийнято рішення про визнання вказаних вище предметів речовими доказами ( т.1 а.с. 176). Стосовно зазначення іншої назви годинника в протоколі огляду від 31 травня 2017 року (Т.1 а.с.164-169), то ці доводи є безпідставними, оскільки під час огляду місця події була записано назву годинника до протоколу, зі зворотньої сторони предмету, а саме назву - «Casio Beside» із маркуванням 2784 BEM 411Д, після чого під час досудового розслідування було встановлено, що годинник має назву - «Casio» BEM 111D-1AVЕF, яка в подальшому й використовувалася органом досудового розслідування в процесуальних документах. Дійсно під час складання протоколу огляду місця події (Т.1 а.с.164-169) слідчим було зазначено одну невірну цифру в назві годинника, а саме замість абревіатури 111D зазначено ОСОБА_26 , однак ця помилка є технічною та не може свідчити про недійсність проведеної слідчої дії. Решта назви 1AVEF не фіксувалась, не є порушенням та не впливає на висновки суду.
Стосовно доводів, що наданий гр. ОСОБА_15 СД диск з відеозаписами, з камер зовнішнього та внутрішнього спостереження буд. АДРЕСА_3 є неналежним доказом, то вони також перевірялися судом І інстанції, з яким погоджується й апеляційний суд, так як відеозапис був отриманий у свідка через рішення суду(Т.1 а.с. 200-201) про надання тимчасового доступу до речей та документів, а помилка у викладенні іменні свідка не може свідчити про недопустимість отриманого органом досудового розслідування, оскільки не спростовується, що відеозапис був отриманий з під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , де відбувся злочин стосовно потерпілого ОСОБА_9 . При цьому, стосовно посилання апелянтів, що неналежність відеозапису підтверджується висновком експерта № 4-266 від 08 серпня 2017 року(Т.3 а.с.74-80), то ці доводи є безпідставними, оскільки у висновку зазначено, що не можливо провести ідентифікаційного портрету дослідження зображення особи чоловічої статті. В той же час, відеозапис підтверджує факт вчинення розбійного нападу стосовно ОСОБА_9 двома чоловіками (групою осіб), місце його вчинення (під`їзд № 1 будинку АДРЕСА_3 ), факт заволодіння майном потерпілого, що в сукупності з іншими доказами доводить вину ОСОБА_8 що стосується посилання про надання експерту 2 DVD диски та 1 CD диск, в той час як ОСОБА_15 надав лише 1 диск, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, так як експерту були надані відеозаписи, які вилучалися у свідка ОСОБА_15 та з нагрудних камер працівників поліції, тому експерту не міг надаватися один диск.
Посилання в апеляційних скаргах, що вилучена у ОСОБА_8 10 купюра індійських рупій, викрадення яких підтвердив потерпілий ОСОБА_9 , не можуть доводити винуватість з тих підстав, що у вину обвинувальним актом дані обставини не ставляться, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки зазначена купюра може не мати цінності для потерпілого та значення для кваліфікації злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, як його предмет, тому може й не ставитися в провину обвинуваченому в обвинувальному акті. Проте, це не свідчить, що купюра не може бути визнана речовим доказом відповідно до ст.98 КПК України, та доводити вину обвинуваченого, оскільки може зберігати на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Стосовно порядку затримання особи, то дійсно в протоколі затримання(Т.1 а.с.156-163) не вірно було зазначено час затримання ОСОБА_8 , а саме 06 година 50 хвилин, тоді як вірним буде час затримання 04 година 58 хвилин, що зафіксовано нагрудними камерами працівників поліції, однак цей факт не може свідчити про недопустимість як доказу протоколу затримання, а є лише підставою для зарахування строку відбуття покарання, що й в подальшому судом було зазначено у вироку. Крім того, як вірно встановив районний суд, що після доставки ОСОБА_8 до Олександрівського відділу поліції до його першого допиту йому було забезпечено право на захист, а саме: призначено захисника із Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_7 Доручення видано о 8.07 годин 31.05.2017. В той же час КПК України, не вимагається зупинення такої слідчої дії як затримання особи та особистий обшук відповідно до ст.200 КПК України до прибуття захисника. Більш того, на результати проведення огляду та особистого обшуку присутність або відсутність на місці його проведення захисника вплинути не може з огляду на те, що фактично об`єктивність слідчої дії, окрім участі понятих під час її проведення, забезпечувалась і шляхом фіксації її перебігу як на фотокамеру, так і за допомогою відеореєстратора працівників поліції, відеозапис якого був відтворений під час судового засідання. Дане питання окремо було проаналізовано та викладено в ухвалі суду від 08.12.2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника про визнання недопустимим доказом протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ( т. 6 а.с.51-53).
Під час судового розгляду не було досліджено речові докази, з тих підстав, що частину з них було повернуто потерпілим, та їх не було долучено стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження, щоб суд І інстанції їх міг дослідити. При цьому, про дану обставину суд І інстанції зазначив, 07 жовтня 2021 року(Т.7 а.с.127-131), та учасники судового провадження не наполягали на дослідженні речових доказів, а на наступне судове засідання учасники, яке відбулося 09 листопада 2021 року(Т.7 а.с.150), районний суд з`ясував думку учасників процесу щодо можливості закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і можливості перейти до судових дебатів, на що учасники провадження не заперечували до переходу даної стадії.
Доводи сторони захисту, що докази вини, на які послався суд за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_10 лише підтверджують факт нанесення останньому тілесних ушкоджень і не підтверджують причетність ОСОБА_8 до заволодіння майном є безпідставними, оскільки спростовуються протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2017 року та фототаблиці до нього свідок ОСОБА_20 упізнав ОСОБА_8 за загальними рисами та формою обличчя, за структурою тіла (особа під № 3), як чоловіка, який продав йому мобільний телефон «Мейзу» в корпусі білого кольору 31 травня 2022 року приблизно о 04 годині, знаходячись на центральному ринку по вул. Базарній у м. Запоріжжя (т.3 а.с.41-45), який в сукупності з іншими доказами доводять вину ОСОБА_8 за вказаним епізодом.
При цьому, посилання захисника, що пояснення потерпілого ОСОБА_10 не можуть бути доказом, в частині, заволодіння майном саме ОСОБА_8 , так як даний факт відомий потерпілому зі слів свідка ОСОБА_18 , якого суд не допитував, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки крім пояснень потерпілого, який впізнав ОСОБА_8 як особу, що нанесла йому удар, факт заволодіння майном підтверджується вищевказаним протоколом протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2017 року, якому пояснення ОСОБА_10 не суперечать. З цих же підстав є необґрунтованими доводи захисника, що у ОСОБА_8 не було вилучено речей потерпілого ОСОБА_10 .
Необгрунтованими є доводи захисника, що протоколи пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_18 (Т.3 а.с.31-35, 36-40), не можуть бути доказом, оскільки останні бачили ОСОБА_8 до проведення слідчої дії, а також протокол предявлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_20 (Т.3 а.с.41-45), так як свідок не допитувався. Дійсно потерпілий та свідок бачили обвинуваченого, але коли ОСОБА_8 був затриманий на підставі п.2 ч.1 ст. 208 КПК України (якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин), тобто після того, як потерпілий ОСОБА_10 вказав на нього як на особу, яка вчинила злочин, що не заборонено діючим законодавством. Окремо перед проведенням слідчої дії( пред`явлення особи для впізнання ) обвинувачений з потерпілим чи свідком один одного не бачили. Не допитувався судом І інстанції й свідок ОСОБА_20 , однак судом І інстанції вірно зазначено, що даний протокол є належним доказом, так як слідча дія була проведена за участю понятих, особи пред`влялись для впізнання особисто, а не за фотознімками, у проведенні слідчої дії брав участь і захисник, а хід фіксувався за допомогою фотокамери.
За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що наявні в матеріалах справи письмові докази є належними, які в сукупності з іншими доказами доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину за ч.2 ст. 187 КК України, враховуючи, що відповідно до ч.1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Беручи до уваги вказані обставини, апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг, що позиція обвинувачення щодо причетності ОСОБА_8 до злочину є припущенням, так як винність останнього підтверджується показами потерпілих та свідка, а також письмовими доказами.
Стосовно доводів захисника щодо пояснень ОСОБА_8 , який зазначив, що захищався від нападу, то апеляційний суд вважає, що вони спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2017 року та фототаблиці до нього свідок ОСОБА_20 упізнав ОСОБА_8 за загальними рисами та формою обличчя, за структурою тіла (особа під № 3), як чоловіка, який продав йому мобільний телефон «Мейзу» в корпусі білого кольору 31 травня 2022 року приблизно о 04 годині, знаходячись на центральному ринку по вул. Базарній у м. Запоріжжя. (т.3 а.с.41-45)
При цьому апеляційний суд враховує, що суд І інстанції не допитав свідків, про необхідність допиту яких зазначив у своєму рішенні 22 січня 2020 року Верховний Суд, однак це обумовлено поважними причинами, оскільки під час розгляду кримінального провадження місце знаходження свідків не вдалося встановити, а враховуючи вищезазначені обставини, судом обгрунтовано визнано досліджених доказів достатньо для встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187 КК України.
Вид та розмір призначеного ОСОБА_8 покарання, а також заявлений цивільний позов ОСОБА_27 до ОСОБА_28 в апеляційних скаргах не оскаржується, тому апеляційним судом не перевіряється.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4