Справа № 336/344/22
Провадження 1-кп/336/432/22
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
01.04.2022 р. м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2021 року за № 0001834 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5
встановив :
у провадження Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, ухвалою від 12.01.2022 року у ньому, було призначено підготовче судове засідання на розгляд у якому винесено
Прокурор звернувся із клопотанням про застосування до запобіжного заходу вигляді тримання його під вартою до строком на 60 днів.
Обґрунтування клопотання:
19 грудня 2021 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи потворно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_1 , підійшов до гаражу розташованого на території вказаного домоволодіння, де шляхом злому дверей проник до приміщення гаражу, де таємно викрав велосипед марки «Stels navigator» чороно синього кольору вартістю 3400,00 гривен. Продовжуючи свій злочинний умисел разом з викраденим майном, яке належить ОСОБА_6 , покинув територію домоволодіння тим самим зник з місця скоєння злочину, чим спричинив останньому матеріальну шкоду в розмірі 3400,00 гривень.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що:
- може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий, на шлях виправлення не став, скоїв правопорушення під час умовно - дострокового звільнення.
Крім того, встановлено, що на даний момент, він стійкими соціальними зв`язками не володіє, постійного джерела прибутку не має, є особою неодноразово раніше судимою, проте на шлях виправлення і перевиховання не став, що підтверджується вчиненим кримінальним правопорушенням в зазначеному кримінальному провадженні.
Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), знаходячись на волі буде переховуватись від суду, що обґрунтовує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів на думку прокурора не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (в режимі віоконференції) кожен окремо висловили свою позицію щодо заявленого клопотання та проти задоволення клопотання прокурора заперечували. Їх позиція полягає у тому, що ОСОБА_3 всіляко сприяв слідству, не переховувався від слідства. У нього є родина, він не має наміру уникати судового розгляду та переховуватися від нього, ризики прокурором не доведені, просили відмовити у задоволенні клопотання. Наполягали на наявності стійких соціальних зв`язків, а саме матері ОСОБА_7 , та вітчима ОСОБА_8 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 , пов`язані із ОСОБА_3 спільним побутом та мають взаємні прва та обов`язки. При чому захисник заявляє клопотання про зміну забіжного заходу на домашній арешт, оскільки це дасть ОСОБА_3 змогу заробляти на життя та відшкодувати спричинену шкоду. Крім того, потерпілий не заперечує проти зміни запобіжного заходу за умови контролю та відшкодування шкоди.
Суд розглянувши клопотання прийшов до висновку про необхідність його задоволення виходячи з таких мотивів: обрання до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту є недоречним з огляду на те, що він обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості, раніше неодноразово засуджувався та відбував покарання у місцях позбавлення волі, злочин скоїв під час умовно дострокового звільнення.
Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.
Як вбачається зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При прийнятті даного рішення суд приймає до уваги праву позицію, яка викладена в постанові спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року, № 511-550/0/4-13, де вказано що суд повинен зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України».
В постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 зазначено, що як свідчить судова практика, в окремих випадках суди без жодної мотивації в ухвалі на підставі ч. 3 ст. 315 КПК України продовжують застосування тримання під вартою «автоматично», що прямо суперечить практиці ЄСПЛ. Крім цього, відсутність розгляду цих питань порушує вимоги глави 18 КПК. Деякі суди при продовженні застосування тримання під вартою під час підготовчого судового засідання посилаються на ст. 331 КПК, яка регулює порядок продовження застосування тримання під вартою під час судового розгляду, а не судового провадження, що також не є правильним. Необхідно зазначити про відповідні правові позиції ЄСПЛ щодо мотивування судових рішень, зокрема у п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 року у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Харченко проти України суд також зауважує, що згідно зі статтею 253 КПК України національний суд, віддаючи особу до суду, зобов`язаний вирішити питання про зміну, скасування чи обрання запобіжного заходу. Не вбачається, що від суду вимагається умотивовувати своє рішення про подовження строку тримання обвинуваченого під вартою та встановлювати строк, на який особа має залишатися під вартою.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що ризики, на які посилався прокурор як на підставу запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не підтверджені. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчили б про наявність умислу у обвинуваченого на переховування від суду, впливу на свідків, потерпілого та інших учасників або перешкоджання кримінальному провадженню. Він має родину, з якою спільно проживає, в умовах воєнного стану забезпечити у найкоротші строки розгляд кримінального провадження із викликом свідків є утрудненим.
Виходячи з того, що обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим, на даний час він не є підставним, обвинувачений вже тривалий час знаходиться під вартою, суд не може абстрагуватися від всіх необхідних умов, які беруться до уваги при продовженні або зміні запобіжного заходу та автоматично продовжувати такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою та вважає за можливе змінити його на домашній арешт за місцем мешкання з зазначених вище підстав на визначений в КПК України термін, а виконання даної ухвали покласти на ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, згідно якої останній повинен поставити на облік обвинуваченого, повідомити про це суд та контролювати поведінку обвинуваченого згідно ст. 181 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177,178,181,183, 315, 369, 371 ч.3, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 змінити на домашній арешт у певний період доби (з 21-00 по 07-00 годину) строком на два місяці до 30 травня 2022 року включно, звільнивши його з-під варти негайно.
Покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду.
- не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду в період з 21-00 по 07-00 годину.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід
Надіслати ухвалу до для виконання ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо негайного поставлення на облік ОСОБА_3 , про що повідомити суд.
Перенести розгляд справи на 26 квітня 2022 року на 12-00.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1