Справа № 447/175/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/156/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 28 січня 2022 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Немирівського району Вінницької області, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою задоволено спільне подання адміністрації Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» і спостережної комісії Стрийської районної державної адміністрації та звільнено умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк 9 місяців 22 дні.
Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 28 січня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання адміністрації Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» і спостережної комісії Стрийської районної державної адміністрації.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що суд при вирішенні подання не надав належної оцінки особі засудженого ОСОБА_7 протягом усього терміну відбування покарання.
На переконання прокурора, наявність у засудженого ОСОБА_7 за час відбування покарання три заохочення не свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком упродовж всього строку відбування покарання.
Окрім того, як зазначає апелянт, засуджений ОСОБА_7 бере участь в програмах диференційованого виховного впливу «Творчість», однак під час розгляду подання засуджений не міг пояснити та не надав жодної відповіді, що саме і як саме приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, що, на його думку, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, засудженого, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання ґрунтується на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи, є обґрунтованим та вмотивованим.

Необхідною умовою застосування положень ст. 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що може свідчити, зокрема, дотримання засудженим правил розпорядку дня колонії, відсутність порушень встановленого порядку відбування покарання, виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, заняття суспільно корисною працею. Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобігання вчинення нових злочинів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 відбув встановлену законом частину покарання, працевлаштований на контрагентському об`єкті Еко-Малт у смт.Старий Розділ Стрийського району Львівської області, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Творчість», програму виконує, на профілактичному обліку не перебуває, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці декілька разів заохочувався правами начальника установи, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

З врахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення й підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання, й з таким висновком суду колегія суддів погоджується.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості судового рішення, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними й колегія суддів їх до уваги не бере.

Прокурором не наведено жодних обставин, які б виключали можливість умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального законів, є законною, обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 28 січня 2022 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4