Справа № 522/3809/22
Провадження № 1-кс/522/2712/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2022 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області майора юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0000044 від 05.04.2022 року відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
У С Т А Н О В И В:
В провадженні СВ УСБУ в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000044 від 05.04.2022 року, за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Вказане кримінальне провадження 05.04.2022 року, постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури, виділено із кримінального провадження № 0000022 від 02.03.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 110, ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 111 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений розслідуванням час у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленому місці та час при невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_6 незаконно придбав корпус ручної гранати Ф-1 «10782-77Т», запал УЗРГМ-2 «61-71 УЗРГМ 583», тротилову шашку ТШ-200 вагою 200 грам та електродетонатор.

В подальшому, ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання вибухових речовин та бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, продовжуючи свою протиправну діяльність, власноручно переніс при собі, придбану ним ручну гранату Ф-1 «10782-77Т», запал УЗРГМ-2 «61-71 УЗРГМ 583», тротилову шашку ТШ-200 вагою 200 грам та електродетонатор до квартири за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

19.03.2022 року, слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , окрім іншого виявлено та вилучено:

- тротилову шашку ТШ-200 вагою 200 грам;

- корпус гранати Ф1 з крученою транспортною пробкою та маркуванням на донній частині корпусу 10782-77Т;

- електродетонатор;

- запал до ручної гранати типу УЗРГМ з маркуванням та тавруванням на спусковому важелі 61-71 УЗРГМ 583 та з тильного боку А- 175-7.

Згідно висновків експерта ЗЕС УНДІСТЕ СБ України Управління СБ України в Одеській області № 13 від 19.03.2022 року та № 16 від 30.03.2022 року, вказані вище предмети являються:

- тротиловою шашкою 200, яка відноситься до вибухової речовини;

- електродетонатором ЕДП, який є засобом ініціювання вибуху та являється бойовими припасами;

- уніфікованим запалом ручної гранати УЗРГМ, який відноситься до бойових припасів;

- корпусом осколкової ручної гранати Ф-1, який відноситься до вибухової речовини в металевому корпусі.

Крім того, згідно вказаних висновків експерта:

- тротилова шашка 200 гр. та електродетонатор ЕДП придатні до використання за цільовим призначенням до здійснення вибуху;

- корпус осколкової ручної гранати Ф-1 та запал ручної гранати УЗРГМ придатні до використання за цільовим призначенням до здійснення вибуху.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу

19.03.2022 року о 11 годині 04 хвилин громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.03.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У клопотанні зазначено, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному проваджені доказів, а саме:

- відповіддю на доручення з ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області від 19.03.2022;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 від 19.03.2022

- висновком експерта ЗЕС ЇСТЕ СБ України Управління СБ України в Одеській області № 13 від 19.03.2022;

- висновком експерта ЗЕС ЇСТЕ СБ України Управління СБ України в Одеській області № 16 від 30.03.2022;

- допитом свідка гр. ОСОБА_8 від 01.01.2022;

- допитом свідка гр. ОСОБА_9 від 01.01.2022;

- допитом свідка гр. ОСОБА_10 від 01.01.2022;

- допитом свідка гр. ОСОБА_11 від 24.03.2022;

- допитом свідка гр. ОСОБА_12 від 24.03.2022;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

20.03.2022 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 18.04.2022 із визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 240 500 грн.

14.04.2022 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 05.05.2022 із визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 240 500 грн.

28.04.2022 року до Одеської обласної прокуратури скеровано клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000044 від 05.04.2022 року продовжено до 05.06.2022 року.

Слідчий у клопотанні зазначає, що строк тримання ОСОБА_6 під вартою закінчується 05.05.2022 року, проте для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне:

-вирішити питання щодо повідомлення ОСОБА_6 , про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру;

-додатково допитати ОСОБА_6 , за обставинами нової підозри;

-провести інші слідчі/процесуальні дії за участю, в проведенні яких виникне необхідність;

-у разі встановлення причетності інших невстановлених осіб до вчинення зазначеного злочину, вирішити питання про повідомлення їм про підозру;

-виконати вимоги ст. 290 КПК України;

-виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким.

Викладені обставини, а також тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , на думку слідства свідчить про ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, більш того, за вчинення вищевказаних злочинів передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі має можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачається за можливе, оскільки запобіжні заходи, не пов`язані із позбавленням волі не зможуть перешкодити вказаній особі покинути територію України та ухилятись від органів слідства та суду.

Вищевикладене в сукупності свідчить, що продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Слідчий зазначає, що вказані обставини є підставами вважати, що до підозрюваного ОСОБА_6 з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків має бути продовжено строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою. За вказаних обставин підстави для застосування до нього будь-якого іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відсутні.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримали у повному обсязі. Зазначили, що ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 від 14.04.2022 року, за результатом розгляду поданої на неї апеляційної скарги, залишена без змін Одеським апеляційним судом 26.04.2022 року. Зазначили, що ведеться додаткова перевірка щодо вчинення інших злочинів підозрюваним та виявлення можливої його співпраці із країною агресором.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, поставив під сумнів обґрунтованість підозри, та за наслідком чого вказує, що обраний запобіжний захід не обґрунтований, ризики не підтверджені матеріалами клопотання. Надав письмові заперечення та копію протоколу допиту дружини підозрюваного в якості свідка. Наполягав на необхідності врахування слідчим суддею наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

У зв`язку з викладеним захисник просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити менший розмір застави.

Підтвердив результат розгляду поданої апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 від 14.04.2022 року.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора, адвоката, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

20.03.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2022 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.04.2022 року, із визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 240 500 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2022 року ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України у кримінальному провадженні №0000022 від 02.03.2022 року - залишено без змін.

14.04.2022 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 05.05.2022 із визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 240 500 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 14.04.2022 року, якою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.05.2022 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» залишено без змін.

28.04.2022 року до Одеської обласної прокуратури скеровано клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000044 від 05.04.2022 року продовжено до 05.06.2022 року.

Слідчий суддя звертає увагу, на те, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_6 , дає підстави вважати що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Таким чином, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Виходячи із наявних у слідчого судді матеріалів, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий суддя вказує, що обґрунтованість підозри встановлювалась під час вирішення питання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу та продовження такого.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

При вирішенні питання про існування ризиків, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Викладені обставини, можлива наявність невстановлених співучасників, а також тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , свідчать про те, що підозрюваний, у випадку не застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду та незаконно впливати на свідків вчиненого ним злочину, тобто про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачається за можливе, оскільки запобіжні заходи, не пов`язані із позбавленням волі не зможуть перешкодити вказаній особі покинути територію України та ухилятись від органів слідства та суду.

Запобіжний захід застосовується та продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено та задля його завершення необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваного від досудового розслідування при обранні відносно нього іншого запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя визнає необґрунтованими, оскільки зазначені запобіжні заходи, з великою вірогідністю, можуть виявитися нездатними гарантувати запобігання встановленим ризикам, з огляду на обставини, зазначені вище.

На теперішній час підстав для скасування чи зміни покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення розміру застави немає, оскільки не зменшились заявлені під час обрання йому запобіжного заходу ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно постанови Першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 03 травня 2022 року, вбачається, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 05 червня 2022 року.

Вбачається, що в рамках вказаного кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, перелік яких міститься у клопотанні, провести які до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 неможливо.

Так, встановлено наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді зменшеної застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також те, що встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрані, не зменшились та ще мають місце.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором надано достатні та переконливі дані, які вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та підтвердження відсутності обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а підстави для зміни запобіжного заходу, на які посилається адвокат, є недостатніми та передчасними в рамках вказаного кримінального провадження.

Виходячи з розглянутих матеріалів справи, слідчий суддя, саме на даному етапі досудового розслідування, не вбачає підстав для зменшення розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 240 500 гривень, визначеної при обранні запобіжного заходу, згідно ухвали суду від 20 березня 2022 року.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи лише виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області майора юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0000044 від 05.04.2022 року задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 05.06.2022 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор".

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1