Провадження № 1-кп/638/652/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0003926 від 15.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не заміжньої, офіційно не працюючої, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, останній раз: вироком Київського районного суду м. Харкова від 13.05.2019 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, 03.07.2020 звільнена по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дзержинським районним судом м. Харкова здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0003926 від 15.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на теперішній час продовжують існувати ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу. Обвинувачена може переховуватись від суду у зв`язку із суворістю покарання, також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи, раніше неодноразово судима за скоєння корисливих злочинів. Також прокурор вважає, що існує ризик перешкоджання обвинуваченою кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи викладене, вважає, що до обвинуваченої ОСОБА_4 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що обвинувачена ОСОБА_4 є матір`ю двоїх неповнолітніх дітей, які потребують захисту та піклування з боку матері, особливо в період дії воєнного стану. Вважає, що відносно ОСОБА_4 можливо обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки домашній арешт в умовах воєнного стану недоцільний у зв`язку з необхідністю в будь-який час змінити місце проживання для захисту життя та здоров`я обвинуваченої та її дітей.

Обвинувачена ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Просила застосувати відносно неї більш м`який запобіжний захід, запевнила, що буде виконувати всі необхідні вимоги для його здійснення, посилалась на необхідність зустрічі та проживання разом з близьким родичем (матір`ю), яка на даний час утримує її дітей в м. Харкові та проживає разом з ними.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення. Підставою застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків. Судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зважаючи на наступне.

Виходячи з принципу судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за корисливі злочини; обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі; тяжкість покарання в разі визнання останньої винуватою; відсутність постійного місця роботи та стабільного доходу, умисний корисливий характер попередніх вчинених нею злочинів, ставлення обвинуваченої до вчиненого, наявність не знятої та непогашеної судимості, а також те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не завершений з об`єктивних причин, суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити, оскільки наявні ризики переховування від суду, перешкоджання даному кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Посилання обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника на можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання суд не приймає, зважаючи на відсутність доказів щодо міцних соціальних зв`язків. Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в загальному доступі, на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 17.03.2014 року ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказане рішення не оскаржено та набрало законної сили. Таким чином, матеріалами справи не підтверджений тісний зв`язок ОСОБА_4 з її дітьми та можливість обвинуваченою здійснювати піклування над ними.

З огляду на викладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд вважає, що менш суворий запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 331, 369, 370 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто з 26.07.2022 року по 23.09.2022 року включно.

Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 23.09.2022 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченій ОСОБА_4 та направити Державній установі "Харківський Слідчий Ізолятор" для відома і виконання.

Ухвала суду про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення, а обвинувачена, яка перебуває під вартою, може оскаржити в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1