Справа № 631/701/19
Провадження № 1-кс/631/336/19
У Х В А Л А
п р о а р е ш т т и м ч а с о в о в и л у ч е н о г о м а й н а

24 липня 2019 року селище міського типу Нова Водолага

Слідчий суддя Нововодолазького районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю

з боку сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_2

а також:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду клопотання начальника Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області юриста 1 класу ОСОБА_4 , «Про арешт тимчасово вилученого майна»,-

в с т а н о в и в:

Начальник Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому пунктом 10 частини 2 статті 36 Кримінального процесуального кодексу України, звернувся до слідчого судді, обраному шляхом автоматизованого розподілу, із клопотанням «Про арешт тимчасово вилученого майна (з усунутими недоліками)», складеним 21.07.2019 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2019 року під № 0000276 (а. с. 1 3).

Зазначене клопотання зареєстроване за вхідним № 5045/19-вх від 22.07.2019 року о 17 годині 01 хвилини 22 секунд, із наданням автоматизованою системою документообігу суду єдиного унікального № 631/701/19 (провадження № 1-кс/631/336/19) (а. с. 21, 22).

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276 від 04.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, в ході розслідування якого встановлено, що 03.07.2019 року до чергової частини Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення за телефоном про те, що в цей день о 20 годині 30 хвилин за адресом: Харківська область, Нововодолазький район, селище міського типу Нова Водолага, вулиця Привокзальна, будинок № 24,- сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу: автомобіля ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1 , та велосипедиста ОСОБА_5 ,- під час якої постраждав велосипедист. Вказане повідомлення зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області за № 2568 від 03.07.2019 року. Крім того, з вищезазначеного повідомлення фельдшера БШМД Коломійця убачається що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- отримала тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом правої ключиці, забій м`яких тканей тулуба та голови. Того ж дня заступником начальника СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовано обстановку на місці ДТП, здійснено необхідні вимірювання та встановлено, що воно сталося в результаті зіткнення транспортного засобу ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1 , з велосипедом. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (серії НОМЕР_2 ) автомобіль ВАЗ 21063, 1990 року випуску, бежевого кольору, має державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та його власником є ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,- а фактичним користувачем є ОСОБА_8 . Після огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений і доставлений на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області. Крім того, велосипед «Україна», власником якого є ОСОБА_5 та осип скла від фари автомобіля також вилучені з місця пригоди. Вказані автомобіль, велосипед та осип скла визнані речовими доказами, мають статус тимчасово вилученого майна, містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та необхідні для проведення ряду експертних досліджень, в тому числі й судових авто-товарознавчої, авто-технічної та трасологічної експертиз, задля встановлення того, хто є винним. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні на них арешту для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, використання тощо, тому просив накласти арешт на майно, а саме: на автомобіль ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, бежевого кольору, власником якого є ОСОБА_9 ; на велосипед «Україна», жіночого типу, синього кольору, власником якого є ОСОБА_5 ; та на осип скла фари автомобіля, що є слідом зіткнення транспортних засобів,- шляхом заборони їх відчуження, залишивши арештоване майно на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів та у кімнаті зберігання речових доказів Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, селище міського типу Нова Водолага, вулиця Воскресінська, будинок № 1.

Начальник Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області юрист 1 класу ОСОБА_4 до слідчого судді не з`явився, про місце, день, місяць, рік і час прибуття був сповіщений своєчасно та належним чином шляхом здійснення судового виклику, про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомив, однак надав копію наказу № 1410 від 12.07.2019 року щодо його перебування у період часу з 22 по 26 липня 2019 року на стажуванні в Прокуратурі Харківської області (а. с. 34).

Однак до слідчого судді з`явився прокурор Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратурі Харківської області ОСОБА_2 , якому на підставі постанови першого заступника керівника Первомайської місцевої прокуратурі Харківської області ОСОБА_10 від 09.07.2019 року «Про призначення групи прокурорів» надані відповідні повноваження у цьому кримінальному провадженні, й у судовому засіданні клопотання Начальника Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області юриста 1 класу ОСОБА_4 «Про арешт тимчасово вилученого майна (з усунутими недоліками)» підтримав у повному обсязі й просив його задовольнити, надавши пояснення, аналогічні змісту клопотання (а. с. 33).

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт (власник майна ОСОБА_7 ), до слідчого судді також не з`явився, про місце, день, місяць, рік і час прибуття був сповіщений належним чином шляхом здійснення судового виклику за допомогою поштових засобів зв`язку, заяву про відкладення розгляду клопотання або про його розгляд за його відсутності не надав, про причини своєї неявки не повідомив.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт (володілець майна ОСОБА_11 ), до слідчого судді теж не з`явився, про місце, день, місяць, рік і час прибуття був сповіщений своєчасно та належним чином шляхом здійснення судового виклику за допомогою мобільних засобів зв`язку, заяву про відкладення розгляду клопотання або про його розгляд за його відсутності не надав, про причини своєї неявки не повідомив.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт (власник майна ОСОБА_5 ), до слідчого судді також не з`явилась, про місце, день, місяць, рік і час прибуття була сповіщена своєчасно та належним чином шляхом здійснення судового виклику за допомогою мобільних засобів зв`язку, заяву про відкладення розгляду клопотання або про його розгляд за її відсутності не надала, про причини своєї неявки не повідомила.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_11 (особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником, - адвокат ОСОБА_12 , що діє на підставі договору про надання правової допомоги № 18/07, укладеного 18.07.2019 року між ним та ОСОБА_11 ), а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (серії ДН № 5376), виданого 27.02.2019 року Радою адвокатів Донецької області на підставі рішення № 3) до слідчого судді з`явився, проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечував, вказавши, що вважає за доцільне повернути транспортний засіб його підзахисному на зберігання, тому як не відомо де він знаходиться, й пояснив, що вони не будуть заперечувати проти проведення експертиз, у випадку необхідності наддадуть для цього їх транспортний (а. с. 29 - 32).

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_5 (особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником, - адвокат ОСОБА_13 , що діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги № 01/07/19, укладеного 18.07.2019 року між ним та ОСОБА_5 ), а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (серії ДН № 5393), виданого 27.02.2019 року Радою адвокатів Донецької області на підставі рішення № 3) до слідчого судді теж не з`явився, посилаючись на його перебування за межами області та прохав розгляд клопотання відкласти (а. с. 24, 25, 26).

Згідно із частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Отже, неприбуття за судовим викликом у судове засідання прокурора, який склав клопотання, третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, та представника третьої особи адвоката ОСОБА_13 не є перешкодою для розгляду клопотання.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами, в тому числі й особами, які не з`явились, у порядку передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України їх процесуальних прав на безпосередню участь у розгляді питання щодо арешту майна, вважає за можливе розглянути клопотання у їх відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання у кримінальному провадженні № 0000276 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, перевіривши їх доказами, дослідженими у відкритому судовому засіданні у їхні сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, сумлінно і принципово здійснюючи свої повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діючи у межах і відповідно до вимог процесуального та матеріального закону, а також ретельно перевіривши наявність об`єктивної необхідності й виправданості саме такого втручання у права і свободи особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебувала на розгляді слідчого судді належного суду.

Кримінальний процесуальний кодекс України у пункті 18 частини 1 статті 3 визначає слідчого суддю як суддю суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вказаний контроль здійснюється ним в тому числі й шляхом вирішення питань, пов`язаних з обмеженням конституційних прав і свобод таких осіб.

Стаття 64 Основного Закону України, прийнятого 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) гарантує, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Крім того, як закріплює стаття 16 Кримінального процесуального кодексу України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження також здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим кодексом.

При цьому, з огляду на приписи пункту 2 частини 1 статті 7 та частини 1 і 5 статті 9 кримінального процесуального кодифікованого закону України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність, яка полягає у неухильному додержуванні вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства. При цьому кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З метою належного дотримання вимог, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчим суддям під час розгляду клопотань про арешт тимчасово вилученого майна слід враховувати правові позиції Європейського суду з прав людини, сформульовані ним, зокрема, у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року та у справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, де визначено, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Окрім того, у пункті 38 рішення «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року Європейський суд з прав людини встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчий суддя перш за все ураховує, що завданням кримінального провадження, визначеним у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя також ураховує зміст частини 1 і пункту 7 частини 2 статті 131, а також частини 1 і 2 статті 132 вище зазначеного кодексу, відповідно до яких заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з метою досягнення дієвості цього провадження.

Діюче законодавство у статті 190 Цивільного кодексу України визначає майно як особливий об`єкт та вважає ним окрему річ, сукупність речей, а також майнові права, що визнаються речовими правами та є неспоживаною річчю, а також обов`язки.

Одночасно з цим частина 2 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України обумовлює як певне майно речі, документи, гроші тощо.

Так, стаття 179 Цивільного кодексу України роз`яснює, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 99 Кримінального процесуального кодексу України документ це спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, що містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини.

З огляду на приписи статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями) кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). При цьому грошові знаки випускаються у формі банкнот і монет, що мають зазначену на них номінальну вартість, а єдиним законним платіжним засобом в Україні є грошова одиниця України (гривня).

Таким чином, грошима є банкноти і монети.

Отже, норми права, які містяться у частинах 10 12 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, роз`яснюють, що арешт може бути накладений у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. При цьому:

?не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів;

?заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна;

?заборона використання житлового приміщення особами, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Приписами абзацу 1 частини 1 статті 170 кримінального процесуального кодифікованого закону України визначено, що арешт майна полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Одночасно абзац 2 цієї ж норми права вказує на те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо, а частина 2 зазначеної статті його метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя переконався, що органом досудового розслідування кримінальне правопорушення, про вчинення якого здійснено реєстраційний запис в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000276, кваліфіковане за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, якою таке правопорушення визначено як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000276, зареєстрованого 04.07.2019 року о 00 годині 01 хвилин 46 секунд, сформованого заступником начальника Слідчого відділення Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , вбачається, що на підставі усної заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, яке надійшло 03.07.2019 року, зареєстроване кримінальне провадження із правовою кваліфікацією, передбаченою частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, про те, що 03.07.2019 року на автодорозі, яка проходить по вулиці Привокзальній в селищі міського типу Нова Водолага, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипедиста ОСОБА_5 . При цьому особу, яку повідомлено про підозру, не зазначено; органом досудового розслідування визначено Нововодолазьке відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області; слідчими, які здійснюють досудове розслідування, вказані ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , а прокурорами, які здійснюють процесуальне керівництво ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та ОСОБА_2 відповідно (а. с. 20).

З постанови про призначення групи прокурорів, прийнятої 09.07.2019 року Першим заступником керівника Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_17 в межах процесуальних прав, визначених частиною 1 статті 37 й статтею 110 Кримінального процесуального кодексу України, вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000276 від 04.07.2019 року призначено групу прокурорів у складі: начальника Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , прокурора Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_2 та прокурора Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_16 (а. с. 33).

Відповідно до змісту постанови про створення слідчої групи, прийнятої 04.07.2019 року начальником СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_15 в межах процесуальних прав, визначених статтями 39 - 41 й 110 Кримінального процесуального кодексу України, у кримінальному провадженні № 0000276 від 04.07.2019 року створено слідчу групу до складу якої включені: начальник СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_15 та слідчий СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_14 (а. с. 5).

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди із схемою місця ДТП, складеним 03.07.2019 року заступником начальника СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_6 за участю двох понятих, зафіксовані обстановка, обставини та місце вчинення кримінального правопорушення на автодорозі, що проходить по вулиці Привокзальна селища міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області (а. с. 8 -12).

Крім цього, факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України підтверджується відповідним рапортом старшого інспектора чергового СРПП Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_18 , складеним на ім`я Начальника Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_19 й одразу ж зареєстрованого під № 2568 від 03.07.2019 року в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події) Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області (а. с. 6).

Також згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (серії НОМЕР_2 ) автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1990 року випуску, бежевого кольору, належить ОСОБА_7 (а. с. 13).

Отже, наведеними доказами доведено, що ОСОБА_7 є власником транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «21063», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який зіткнувся 03.07.2019 року з велосипедистом на автодорозі, розташованій в селищі міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, та які в розумінні кримінального процесуального законодавства є тимчасово вилученим майном й у встановленому законом процесуальному порядку визнані речовими доказами.

Допитаний в якості свідка слідчим суддею ОСОБА_20 пояснив, що він є працівником правоохоронних органів й був включений до слідчо-оперативної групи у цьому кримінальному провадження, допитував потерпілу за дорученням слідчого, яка пояснювала, що рухалася на велосипеді біля залізничного вокзалу, де її збив на легковому автотранспорті її знайомий.

За приписами частини 1 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Зі змісту частини 2 вказаної статті вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно щодо якого є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як визначає стаття 168 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час законного затримання особи в порядку, передбаченому статтями 207 і 208 цього кодексу, а також під час обшуку й огляду із складанням відповідного протоколу, наданням його копії особі, у якої вилучене майно, або її представнику та забезпеченням його схоронності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, приписами частини 3 статті 170 кримінального процесуального кодифікованого закону України регламентовано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), той накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, а також документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно, відповідно до правил цього кодексу.

Системний аналіз відповідного законодавства та змісту клопотання прокурора свідчить про те, що заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, не можуть застосовуватись поза межами конкретного кримінального провадження й після закінчення строків досудового розслідування, а тому будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, в тому числі й застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими.

Зі змісту статті 219 Кримінального процесуального кодексу України вбачається, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом 2 місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Цей строк може бути продовжений, однак загальний його строк не може перевищувати 6 місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості та 12 місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Також, вирішуючи питання щодо арешту тимчасово вилученого майна, слідчий суддя ураховує зміст частини 2 статті 132 зазначеного нормативно-правового документу, відповідно до якої клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Підпункт «а» пункту 1 частини 1 статті 38 Кримінального процесуального кодексу України визначає слідчі підрозділи органів Національної поліції органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство).

Одночасно із цим й пункт 3 частини 2 розділу 1 Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 570 від 06.07.2017 року, визначає, що органами досудового розслідування, зокрема, є слідчі відділи (відділення) територіальних (відокремлених) підрозділів поліції.

Вивчаючи наданий відповідно до вимог частини 6 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, слідчим суддею з`ясовано, що в ньому органом досудового розслідування визначено Нововодолазьке відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області й відсутні відомості про особу, якій в ній повідомлено про підозру.

Отже, слідчий суддя впевнився у тому, що дійсно клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Окрім того, приписами статті 171 кримінального процесуального кодифікованого закону України встановлені вимоги до клопотання про арешт майна, з огляду на які, із відповідним клопотанням до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Крім того, з огляду на зміст частини 2 статті 64-2 Кримінального процесуального кодексу України, із клопотанням про арешт майна третьої особи (якою в розумінні пункту 16-1 частини 1 статті 3 цього ж кодифікованого закону є особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії) має право звернутись тільки прокурор.

При цьому процесуальним законом визначено, що до клопотання слідчого чи прокурора про арешт майна повинні бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими воно обґрунтовується, а у самому клопотанні слід зазначити: підставу і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Якщо ж клопотання подано без додержання цих вимог, воно на підставі приписів частини 3 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України повертається прокурору, цивільному позивачу із одночасним встановленням строку в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача меншого строку для усунення недоліків, про що поставляється ухвала слідчим суддею.

Крім того, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (частина 5 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України).

Також як чітко зазначено у абзаці 1 частині 1 статті 173 вказаного вище кодифікованого закону, у задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя повинен відмовити, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього Кодексу, як то: можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо.

Оскільки на час розгляду клопотання процесуальний статус ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 визначається як інші (треті особи), так як саме стосовно їх майна здійснюються відповідні процесуальні дії у виді його арешту, із відповідним клопотанням до слідчого судді слід звертатись саме процесуальному керівнику, що й було виконане стороною обвинувачення у повній відповідності до приписів кримінального процесуального кодифікованого закону України.

У відповідності до правил, визначених частиною 2 тієї ж норми процесуального права, яка регламентує порядок вирішення питання про арешт майна, слідчий суддя, при вирішенні цього питання, повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому у відповідності до приписів частини 4 зазначеної вище норми права, слідчий суддя, суд, постановляючи ухвалу про арешт майна, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, саме такий, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що:

1.обраний в клопотанні вид заходу забезпечення кримінального провадження передбачений пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України й застосовуються тільки на підставі ухвали слідчого судді;

2.клопотання подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, із дотриманням процесуальних строків, визначених частиною 5 статті 171 із застосуванням приписів статті 116 Кримінального процесуального кодексу України;

3.із клопотанням про арешт майна звернулась уповноважена службова особа в межах строків досудового розслідування та своєї компетенції, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України, яка наділена правом здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000276;

4.клопотання містить відомості, визначені частиною 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, а також докази обставин, на які посилається в ньому сторона обвинувачення, й обґрунтоване копіями документів та інших матеріалів, що відповідають принципу належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку;

5.на виконання приписів частини 6 статті 132 та перевірку приписів частини 8 статті 223 Кримінального процесуального кодексу України слідчим за погодженням із прокурором додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання;

6.стороною кримінального провадження, що звернулась із цим клопотанням до слідчого судді, доведено:

а) існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження;

б) наявність потреби досудового розслідування кримінального провадження № 0000276, що виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора;

в) можливість, у разі застосування цього виду заходу забезпечення кримінального провадження, виконання завдання арешту тимчасово вилученого майна, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо, та досягнення його мети забезпечення збереження речових доказів;

д) відповідність майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, вимогам, викладеним у частинах 10 12 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, та критеріям, встановленим у статті 98 цього ж нормативно-правового акту;

е) сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно, щодо якого вирішується доля за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею, є доказами злочину, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2019 року о 00 годині 01 хвилин 46 секунд за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України;

ж) неможливість іншим, окрім обраного у клопотанні способом, уникнути наявних ризиків, перелічених абзацом 2 частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодифікованого закону України.

Вирішуючи питання про арешт тимчасово вилученого майна, про яке йдеться мова у клопотанні начальника Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , слідчий суддя, оцінюючи потреби досудового розслідування, врахував:

- правову підставу для арешту;

- наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України;

- можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні № 0000276, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту для них.

Ураховуючи наведене, беручи до уваги те, що без отримання ухвали слідчого судді щодо застосування саме такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, про яке йдеться мова у клопотанні прокурора, досягти мети кримінального провадження буде важко та потягне за собою необхідність подолання відповідних перешкод, сторона обвинувачення довела, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про які йдеться у цьому клопотанні, а також те, що арешт майна у зазначений спосіб сприятиме встановленню всіх обставин кримінального правопорушення й відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, з метою їх виконання й досягнення його дієвості, слідчий суддя приходить до обґрунтованого та вмотивованого висновку про існування законних підстав застосувати до майна ОСОБА_7 та ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту тимчасово вилученого майна у такий спосіб як позбавлення його власника (титульного володільця), який на момент вирішення питання має процесуальний статус третьої особи, права на відчуження задля збереження майна та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, перетворення, відчуження тощо, а тому клопотання начальника Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , слід задовольнити.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, керуючись приписами частини 1 статті 170 та статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за можливе та необхідне роз`яснити власникам (титульним володільцям) майна, на яке накладається арешт, що вони мають право звернутись під час досудового розслідування до слідчого судді, а під час судового провадження до суду із відповідним клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково як особи, які були відсутні при розгляді питання про його арешт, а також за наявності можливості довести, що потреба у подальшому застосуванні цього заходу відпала або арешт було накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись статтею 64 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями); рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року; частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями); статтями 179, 190 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями); пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року; статтею 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями); пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; пунктом 3 частини 2 розділу 1 Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 570 від 06.07.2017 року; статтями 2, 3, 7, 9, 13, 15, 16, частинами 1 та 3 статті 21, частиною 6 статті 22, статтею 36, підпунктом «а» пункту 1 частини 1 статті 38, статтею 64-2, частиною 1 статті 99, статтею 98, частиною 4 статті 115, статтею 116, частиною 1 та пунктом 7 частини 2 статті 131, статтями 132, 135, 137, 167 168, 170 175, 207 208, 219, 223, 235, частиною 7 статті 236, частиною 3 статті 309, частиною 3 статті 392, статтями 532 і 533 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями),-

у х в а л и в:

Клопотання начальника Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області юриста 1 класу ОСОБА_4 , «Про арешт тимчасово вилученого майна» - задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно, яке має статус тимчасово вилученого, шляхом позбавлення власників, та інших осіб, які фактично користувалися зазначеним майном, права на відчуження, розпорядження та використання вказаного майна, а саме на:

- велосипед «Україна», жіночого типу, синього кольору, власником якого є ОСОБА_5 ;

- осип скла від фари автомобіля марки «ВАЗ 21063», бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що є слідом зіткнення транспортних засобів.

Накласти арешт на майно, яке має статус тимчасово вилученого, шляхом позбавлення власників, та інших осіб, які фактично користувалися зазначеним майном, права на його відчуження, а саме на:

- автомобіль марки «ВАЗ 21063», бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , легковий седан, 1990 року випуску, власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (серія НОМЕР_2 ), є ОСОБА_7 , зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 ,- а фактичним користувачем є ОСОБА_11 , який мешкає за адресом: АДРЕСА_2 .

Залишити арештоване майно, а саме:

- велосипед «Україна», жіночого типу, синього кольору, власником якого є ОСОБА_5 , на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, розташованого за адресом: вулиця Воскрісінська, будинок № 1, селище міського типу Нова Водолага Харківської області;

- осип скла від фари автомобіля марки «ВАЗ 21063», бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що є слідом зіткнення транспортних засобів, - на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Нововодолазького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, розташованого за адресом: вулиця Воскрісінська, будинок № 1, селище міського типу Нова Водолага Харківської області.

Покласти обов`язок забезпечити зберігання арештованого майна, а саме: автомобіля марки «ВАЗ 21063», бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , легковий седан, 1990 року випуску, власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (серія НОМЕР_2 ), є ОСОБА_7 , зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 ,- на його фактичного користувача - ОСОБА_11 , який мешкає за адресом: АДРЕСА_2 ,- попередивши останнього про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 388 Кримінального кодексу України, тобто за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації, та роз`яснивши йому його обов`язок дотримуватись заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження арештованого майна на весь час цього арешту.

Негайно надати копію ухвали про арешт тимчасово вилученого майна прокурору Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області молодшому раднику юстиції ОСОБА_2 .

Копію цього судового рішення не пізніше наступного робочого дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію ухвали.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Повний текст ухвали було постановлено з урахуванням приписів частини 7 статті 115 Кримінального процесуального кодексу України, виготовлено шляхом комп`ютерного набору, підписано слідчим суддею в одному примірнику та оголошено у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду 29.07.2019 року о 09 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1