Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1115/22
Провадження № 1-кп/553/243/2022
У Х В А Л А
Іменем України

26.05.2022м. Полтава

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за № 0000349 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Шишаки Полтавської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, старший викладач циклової комісії загальноосвітніх дисциплін Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області та з 05.08.2020 отримував щомісячно пенсію за вислугу років від Міністерства оборони України відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Згідно з п.1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітним вважається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. У відповідності до п. 14 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 792 від 19.09.2018, статус безробітного надається особам, які зазначені у ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення». Тобто, за таких умов, відповідно до діючого законодавства України, ОСОБА_5 не мав права отримувати допомогу по безробіттю.
В подальшому, реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, достовірно усвідомлюючи, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області та отримує пенсію за віком з 05.08.2020, ОСОБА_5 умисно повідомив неправдиві відомості Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості, який розташований за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 91, про відсутність заробітку або інших передбачених законодавством доходів, будучи обізнаним та попередженим про права та обов`язки зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, що визначений Законом України "Про зайнятість населення".

Відповідно до наказу Центру зайнятості від 19.08.2020 № НТ 200819 ОСОБА_5 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 19.08.2020 по 13.08.2021. Надалі відповідно до наказу Центру зайнятості від 14.01.2021 № 5 припинена реєстрація ОСОБА_5 у зв`язку із Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним від 13.01.2020 №26, яким встановлено що ОСОБА_5 подавши недостовірні відомості отримав статус безробітного.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи з єдиним умислом, з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів грошовими коштами Центру зайнятості, а саме: грошовими коштами у розмірі 29585 гривень 82 копійки нарахованими йому згідно наказу № НТ 200819 від 19.08.2020 в якості виплати грошової допомоги по безробіттю.
Внаслідок чого, ОСОБА_5 безпідставно отримав на свою користь виплати допомоги по безробіттю від Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості у сумі 29585 гривень 82 копійки, що є коштами державного бюджету.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, - умисне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В ході проведення підготовчого судового засідання представник потерпілого ОСОБА_4 , заявила клопотання про закриття кримінального провадження, до ОСОБА_5 немає жодних претензій матеріального характеру.
Обвинувачений ОСОБА_5 , підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.
Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши характеризуючи матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
У відповідності до змісту п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальний проступок згідно зі ст.12 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілим, котрий немає до нього жодних претензій морального чи матеріального характеру.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , не заперечує щодо закриття кримінального провадження відносно нього з підстави, передбаченої ст.46 КК України, - у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність матеріально-правових підстав, передбачених ст.46 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, враховуючи, що за наявності сукупності вказаних обставин таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, суд вважає, що клопотання потерпілого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, підлягає задоволенню та приходить до висновку, про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження закриттю.
Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів визначити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284, 286, 288, ст.314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.
ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Кримінальне провадження № 0000349 - закрити.
Речові докази зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Ленінський районний суд м.Полтава.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1