Справа № 357/3961/22
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні клопотання

06 червня 2022 року слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи у якої майно перебуває у користуванні ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні № 0001070, яке внесене до ЄРДР 23 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В :

клопотання мотивоване тим, що 22 травня 2022 року о 10:00 год. водій ОСОБА_4 , рухався на автомобілі марки «AUDI A5», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Тетіїв по вул. Януша Острозького № 4, та під час здійснення повороту до багатоповерхового будинку на пішохідній зоні здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 та з місця ДТП зник.

В подальшому автомобіль «AUDI A5», д.н.з. НОМЕР_1 вилучений у власника.

22 травня 2022 року не зафіксовано, що на ньому маються механічні пошкодження, які могли виникнути внаслідок наїзду на пішохода та 23 травня 2022 року він визнаний речовим доказом.

На даний час автомобіль «AUDI A5», д.н.з. НОМЕР_1 необхідно використати для інженерно-технічної експертизи.

Таким чином, посилаючись на необхідність попередження можливості приховування, пошкодження, знищення або псування автомобіля «AUDI A5», д.н.з. НОМЕР_1 , прокурор вважав, що є підстави, для накладення на нього арешту.

В ході розгляду клопотання, прокурор його підтримав, за обставин та підстав наведених у ньому.

Особа у якої майно перебуває у користуванні, заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, адже потерпілий не зазнав пошкоджень середньої тяжкості, вилучений у нього автомобіль, перебуває у володінні органу досудового розслідування 15 днів, що є достатнім часом для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, наміру його приховувати він не має.

Слідчим суддею установлено, що 22 травня 2022 року внесені відомості до ЄРДР про кримінальне провадження № 0001070, за ч. 1 ст. 286 КК України, за такими фактичними обставинами: 22 травня 2022 року о 10:00 год. водій ОСОБА_4 , рухався на автомобілі марки «AUDI A5», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Тетіїв по вул. Януша Острозького № 4, та під час здійснення повороту до багатоповерхового будинку на пішохідній зоні здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 та з місця ДТП зник. В подальшому автомобіль «AUDI A5», д.н.з. НОМЕР_1 вилучений у власника. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 було госпіталізовано до Тетіївської РЛ з діагнозом: перелом без зміщення латеральної кістки з права.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22 травня 2022 року, виявлено та вилучено автомобіль Ауді, р.н. НОМЕР_1 .

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 22 лютого 2019 року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23 травня 2022 року, автомобіль марки «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно із п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Окрім цього, згідно із ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Таким чином, прокурор, який звертається із клопотанням про арешт майна має довести, шляхом надання слідчому судді матеріалів, які свідчать про те, що майно можна використати, як доказ у кримінальному провадженні, таке обмеження права власності буде розумним та співрозмірним із завданнями кримінального провадження; існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Окрім цього, у разі накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, має бути підтверджено, що майно на яке накладається арешт, відповідає ознакам, визначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Всупереч зазначеному, прокурор просив накласти арешт на автомобіль марки «AUDI A5», тоді як, речовим доказом визнаний автомобіль марки «AUDI Q5».

Також, за результатами огляду на автомобілі «AUDI Q5» відсутні сліди отримані в результаті ДТП, а прокурором не доведено, що ОСОБА_6 може приховати, пошкодити чи знищити автомобіль.

Отже, за викладених обставин, у слідчого судді відсутні підстави, передбачені ч. 3 ст. 132, ч. 3 ст. 170, п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, для задоволення клопотання прокурора.

Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучений автомобіль марки «Audi Q5», н.з. НОМЕР_1 , необхідно повернути ОСОБА_4 у якого він вилучений.

Керуючись ст. 131, 132, 170, 173 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні № 0001070, яке внесене до ЄРДР 23 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - залишити без задоволення.

Тимчасово вилучений транспортний засіб марки «Audi Q5», н.з. НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали буде проголошений 10 червня 2022 року о 08:05 год.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1