1Справа № 335/3501/22 1-кп/335/546/2022
ВИРОК
14 липня 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крихівці Івано-Франківської міськради, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, оператора радіолокаційної станції радіолокаційного взводу батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 Кримінального кодексу України,
з угодою про визнання винуватості від 17 червня 2022 року,
ОСОБА_4 вчинив злочин за таких обставин.
31.05.2022 о 03:15 год. старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді оператора радіолокаційної станції радіолокаційного взводу батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 , виконуючи обов`язки з військової служби, перебуваючи у підвальному приміщенні п`ятиповерхової будівлі у АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з мотивів перешкодити начальнику виконувати обов`язки з військової служби, щодо підтримання військової дисципліни у підрозділі, взяв до рук свою штатну зброю автомат АКС 74 № НОМЕР_2 , надіслав патрон у патронник автомату та спрямував вказану зброю в область грудей свого прямого начальника за посадою та званням заступника командира з озброєння батареї управління та артилерійської розвідки військової часини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_6 , який перебував на відстані метру від нього, з вимогою припинити виконання обов`язків з військової служби, щодо підтримання військової дисципліни, чим здійснив погрозу вбивством ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, а саме погрозі вбивством начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби із застосуванням зброї, вчинене в умовах воєнного стану.
17.06.2022 між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
За змістом цієї угоди прокурор Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 405 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен останній понести у вигляді позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України. З урахуванням положень ст. 58 КК України сторони просять замість позбавлення волі визначити обвинуваченому покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави частини грошового забезпечення обвинуваченого.
Потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення даної угоди відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди була добровільною.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, його підзахисний повністю розуміє наслідки її укладення та невиконання, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Потерплій у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.
Заслухавши учасників процесу, які з`явились у підготовче судове засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 405 КК України, а саме погрозу вбивством начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби із застосуванням зброї, вчинене в умовах воєнного стану.
Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваним у проведенні кримінального провадження, особу ОСОБА_4 , який раніше не засуджений, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, бажає продовжити військову службу та здійснювати захист Батьківщини в умовах воєнного стану, є учасником бойових дій.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Сторонами угоди узгоджена міра покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, визначеною санкцією ч. 4 ст. 405 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, із врахуванням наявності низки обставин, які пом`якшують покарання, а саме того, що ОСОБА_4 не засуджений, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, є учасником бойових дій.
Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням того, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, а також враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання з урахуванням ст. 58 КК України, призначивши йому замість позбавлення волі покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців, як про це просять сторони угоди.
Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.
Потерпілий ОСОБА_6 надав згоду на укладення даної угоди та її затвердження судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Оскільки ОСОБА_4 призначається покарання, не пов`язане із позбавленням волі, обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню, а ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в залі суду. Підстав для обрання іншого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не встановлено, клопотань про застосування такого запобіжного заходу прокурором не заявлялось.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 58 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 замість покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.
Речовий доказ автомат АКС 74 № НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання командиру батареї артилерійської розвідки ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 , залишити за належністю ВЧ НОМЕР_1 .
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , застосований ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2022 року, скасувати. Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.
Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1