Справа № 442/1757/22
Провадження № 1-кп/442/166/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2022 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

провівши підготовче судове засідання в залі суду в місті Дрогобичі по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000006 від 09.01.2022 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Станиля Дрогобицького району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 , -

встановив:
Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України надійшов до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 06.04.2022.

За зазначеним обвинувальним актом суддею було призначене підготовче судове засідання, під час проведення якого з`ясовано, що відповідно до положень ст. 32 КПК України дане кримінальне провадження підсудне Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області.

Разом з тим, обвинувальний акт складено з дотриманням положень ст. 291 КПК України.

Угоди про примирення та про визнання винуватості в порядку, визначеному розділом VІ КПК України, учасниками кримінального провадження не укладалися.

Підстави, передбачені п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження, відсутні.

Немає також і підстав, передбачених ст. 335 КПК України, для зупинення кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з тих підстав, що на сьогоднішній день не змінились ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема шляхом впливу на потерпілих, свідків, у зв`язку з чим виникає необхідність у обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Представник потерпілих - ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_6 не заперечили щодо призначення справи до судового розгляду та підтримали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 подали клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт. Щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили, з тих підстав, що у ОСОБА_3 , наявне постійне місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а тому потребує працевлаштування для їх матеріального забезпечення. Крім цього, не притягався до кримінальної відповідальності, відсутні будь-які обставини, що підтверджують ризик протиправної поведінки обвинуваченого. З часу зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт (25.03.2022) ОСОБА_3 не порушив умов його відбування, потерпілі не проживають в будинку поряд місця проживання ОСОБА_3 , їх твердження про загрозу життю з боку обвинуваченого є надуманими і нічим не підтвердженими.

Перевіривши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Вирішуючи питання щодо доцільності обрання обвинуваченим запобіжних заходів тримання під вартою на час судового розгляду, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання ОСОБА_3 дотримання обов`язків, передбачених законом.

Суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, під страхом вказаного покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, на час подання клопотання не встановлено та не віднайдено знаряддя нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень що спричинили смерть потерпілого, тому у ОСОБА_3 буде наявна можливість знищити, сховати або спотворити знаряддя вбивства, отже наявний ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України

Окрім того, судом встановлено, що в разі перебування ОСОБА_3 на волі, він буде контактувати з свідками та родичами загиблого, які є його сусідами, і зможе вплинути на їх свідчення як під час досудового розслідування, так і в суді, а тому наявний ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до ОСОБА_3 єдиного правильного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

Підставою обрання вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 кримінальної правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та наявність вищенаведених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вказані обставини, що оцінені в тому числі в сукупності з даними про особу обвинуваченого, зокрема його суспільну не зайнятість, задовільний стан здоров`я, конфліктність у побуті, а відтак запобігти ризикам, вказаними вище шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, а їх відвернення можливе лише за умов ізоляції обвинуваченого в умовах тримання під вартою, так як менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому. Вказані обставини свідчать про неможливість запобіганні вищевказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки ризик втечі, може бути розцінений ними менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Підстав, визначених у ч.2 ст. 27 КПК України, для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, суд не вбачає і вважає можливим призначити його до розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні з обов`язковою участю учасників кримінального провадження.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 314-316, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:
Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України на 03 травня 2022 року о 14 год. 00 хв.
Судовий розгляд провести суддею одноособово з обов`язковою участю учасників кримінального провадження.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, взявши під варту в залі суду.

Строк дії запобіжного заходу до 06.06.2022.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення йому ухвали.

Суддя ОСОБА_1