Справа № 583/4511/21
Номер провадження 1-кп/950/59/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2022 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000380 від 06.06.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Гай, Охтирського району, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України;

за ч. 2 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рівне, Генічеського району, Херсонської області, українця, громадянина України, освіта вища, керівника БО «Міжнародний благодійний фонд Віра-Надія-Любов», зареєстрованого по АДРЕСА_2 , фактично проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

за ч. 3 ст. 27, п.11 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п.п. 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді вищезазначене кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , мотивуючи це тим, що розгляд кримінального провадження не закінчено, в той час як строк його тримання під вартою спливає 29.08.2022 року і просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, так як він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні сукупності тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за скоєння яких передбачені тривалі терміни ув`язнення, у т.ч. довічне позбавлення волі, заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики, визначені ст. 177 КПК України не зменшились і не зникли, а підстав для зміни запобіжного заходу не виникло.

Оскільки ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, прокурор просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою без права на визначення застави.
Представник потерпілої ОСОБА_12 підтримала клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_7 проти продовження обвинуваченому строку тримання під вартою заперечила, звернулася до суду з клопотанням про заміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України з тих підстав, що обвинувачений сприяв проведенню досудового розслідування, проживає в сім`ї, має дитину, позитивно характеризується, має відзнаку Президента України, як особа яка має бойовий досвід бажає укласти контракт зі Збройними Силами України та проходити військову службу до закінчення війни.
Також вона послалася на те, що обвинувачення та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, визначені при застосуванні запобіжного заходу не обгрунтовані та не доведені доказами, наданими прокурором.
Обвинувачений, на думку захисника, не має можливості вчиняти тиск на інших учасників кримінального провадження, не має намірів ухилятись від суду.
Обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу не завадить судовому розгляду справи.
Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу і доводи свого захисника, проти продовження строку тримання під вартою заперечив.
Крім того ОСОБА_10 подав суду клопотання, у якому просив відтермінувати, тобто фактично змінити застосований до нього запобіжний захід і звільнити його з-під варти для укладення контракту зі Збройними Силами України та проходження військової служби за призовом до закінчення війни з російською федерацією.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_11 адвокатиОСОБА_8 та ОСОБА_9 теж заперечили проти доводів прокурора щодо необхідності продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою, мотивуючи це тим, що обвинувачення не обґрунтоване, зазначені в клопотанні ризики не доведені доказами, наданими в судове засідання, в той час як він перебуває під вартою тривалий проміжок часу.
Крім того, вони обґрунтували свої доводи тим, що обвинувачений виявив бажання захищати Україну, має можливість брати участь в бойових діях та позитивно характеризується.
Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав доводи своїх захисників.
Вислухавши прокурора та представника потерпілої, захисників та обвинувачених, вивчивши подані клопотання суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_10 обвинувачуєтьсяу вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за скоєння яких передбачено тривалий термін ув`язнення, у т.ч. довічне позбавлення волі, при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу матиме можливість переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Проте, суд не може взяти до уваги доводи захисників в тій частині, що зібрані докази не підтверджують підозру, пред`явлену обвинуваченому, так як розгляд кримінального провадження триває по суті, доведеність чи недоведеність винуватості обвинуваченого не встановлена, давати наперед оцінку обставинам, вказаним захисниками суд позбавлений можливості.
При цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Хоч КПК і не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Суд враховує, що за вчинення вказаного вище кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі людини п. 11 ч. 2 ст. 115 КК встановлене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі і його врахування у даному конкретному випадку, має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду, так як
відповідно до рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту», а «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
При цьому колегія суддів ураховує і той факт, що в країні у зв`язку з військовою агресією з боку рф оголошено воєнний стан і частина території України не контролюється урядом.
Крім того, щодо встановлення ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків, суд бере до уваги згідно вимог ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України показання від цих осіб отримуються на стадії судового розгляду усно шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні усіма сторонами кримінального провадження, тобто суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а тому ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при первинному зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом безпосередньо в судовому засіданні.
Також суд враховує, що під час розгляду справи прокурором подано документи на підтвердження ризиків, зазначених в його клопотанні (а.с. 214-246 т. 1).
Тому суд не може взяти до уваги доводи захисників і в тій частині, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, визначені при застосуванні запобіжного заходу, зокрема щодо можливості переховуватись від суду та незаконного впливу на потерпілу та свідків не були доведені в судовому засіданні.
При цьому, суд враховує що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочинів, які пов`язані зі смертю людини, а його попередні заслуги, позитивна характеристика і бажання брати участь у військових діях не можуть бути підставами для звільнення особи від відповідальності у випадку доведення її вини у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, оскільки життя та здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю.

Таким чином суд вважає, що на даний час існують ризики можливості переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілу та свідків, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_10 вчинено з застосуванням насильства та враховує вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, які дають право суду не визначати розміру застави у кримінальному провадженні.
За таких обставин суд дійшов до висновку про неможливість застосування застави та вважає за необхідне задовольнити клопотання про продовження строку запобіжного заходу і з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків продовжити ОСОБА_10 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 178, 197, 199, 331, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 задовольнити.
В задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_10 про заміну запобіжного заходу відмовити.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Веселий Гай, Охтирського району, Сумської області, мешканцю АДРЕСА_1 , продовжити строк тримання під вартою у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 24 год. 24 жовтня 2022 року без визначення застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, взятою під варту в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3