Справа № 487/1816/22
Провадження № 1-кп/487/532/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2022 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Афоніної за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 , прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 307 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту та покладенням обов`язків: не відлучатись за межі Миколаївської області без дозволу суду; повідомляти суд та прокурора про зміну місця проживання, строком на 60 діб, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбчанних ч.2, 3 ст. 307 КК України, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не перестали існувати та не зменшилися.
Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що прокурором не підтверджено існування ризиків, а лише тяжкість злочинів не може бути підставою для продовження строку дії запобіжного захожу, враховуючи, що обвинувачений не має наміру ухилятися від суду та продовжити злочинну діяльність, одружений, має батьків похилого віку, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав доводи захисника, також зазначив, що він розлучений, але продовжує проживати разом зі своєю колишньою дружиною та її батьками за адресою: АДРЕСА_1 , дітей на утриманні немає, його мати інвалід першої групи, батько та мати є пенсіонерами, він їм допомагає та відвідує, офіційно не працює, але займається ремонтом побутової техніки.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані сторонами документи, суд приходить до наступного:
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 307 КК України.
20.04.2022 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяця, до 18.06.2022, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21-00 год. до 06-00 год., з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області у визначені ним строки, не відлучатись за межі Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, суд та прокурора, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи.
Судовий розгляд по справі не розпочався, але у обвинуваченого 18.06.2022 закінчується строк запобіжного заходу.
Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Судом встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 307 КК України перевірялась під час вирішення питання слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
Прокурором в судовому засіданні доведено, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та не перестали існувати.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, що доводить обґрунтованість ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, можливість ухилятися від суду.
Також, суд вважає обґрунтованим наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки офіційно не працює, тобто не має постійного офіційного джерела доходу, що підтверджує наявність ризику скоєння інших кримінальних правопорушень.
Судом також встановлено, що ОСОБА_3 розлучений, дітей на утриманні не має, офіційно не працює.
Суд бере до уваги посилання сторони захисту, що обвинувачений проживає разом колишньою дружиною та її батьками, мати обвинуваченого ОСОБА_5 є інвалідом 1 групи, потребує допомоги, проте вказана обставина не може бути стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки, оскільки вище вказані факти не перешкоджали ОСОБА_3 вести такий спосіб життя, який в подальшому призвів до його обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень.
Разом з цим, суд враховує належну процесуальну поведінку обвинуваченого, відсутність порушень обов`язків, покладених на обвинуваченого, в зв`язку із застосуванням домашнього арешту, наявність у обвинуваченого утриманців та необхідність продовжити не офіційно працювати.
З урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу судовий розгляд не може бути завершений, а також те, що обставини по справі з часу обрання та продовження запобіжних заходів не змінилися, ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не перестали існувати, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 181, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту та обов`язків - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт, що полягає у забороні залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21-00 год. до 06-00 год., строком до 16.08.2022 (включно).
Покласти на ОСОБА_3 строком до 16.08.2022, наступні обов`язки:
- з`являтися до Заводського районного суду м. Миколаєва за першою вимогою;
- не відлучатись за межі Миколаївської області без дозволу суду;
- повідомляти суд та прокурора про зміну місця проживання.
Попередити ОСОБА_3 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту діє до 16.08.2022 включно.
Обов`язки по контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_3 покласти на працівників Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_6

Повний текст ухвали оголошено 20.06.2022 о 10:00 години.