Справа № 526/795/22
Провадження № 1-кп/526/171/2022

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000129 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2017 р.н., працює Краснолуцьке лісництво ДП «Гадяцький лісгосп» - працівник, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

18 квітня 2022 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч вимог п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, в стані алкогольного сп`яніння керував своїм легковим автомобілем марки ВАЗ моделі 21093 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись на ньому по вулиці Миру в селі Красна Лука Миргородського району Полтавської області в бік села Римарівка того ж району. При цьому перевозив пасажирів: на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на задньому дивані, за переднім пасажиром свого батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На момент вказаного руху асфальтоване дорожнє покриття проїзної частини вулиці було мокрим унаслідок опадів у вигляді дощу, що погіршувало щеплення коліс автомобіля з дорогою, однак водій ОСОБА_4 через неуважність та незібраність, у тому числі через стан алкогольного сп`яніння, таку дорожню обстановку не врахував, перевищив безпечну швидкість керованого транспортного засобу та внаслідок цього допустив виїзд керованого автомобіля на зустрічне узбіччя й далі на паркан приватної садиби №91 по вулиці Миру села Красна Лука. Від зіткнення з парканом керований ОСОБА_4 транспортний засіб відкинуло на дерево неподалік таким чином, що автомобіль опинився у вертикальному положенні, спираючись на нього днищем, задньою частиною до землі.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_5 при контактуванні тілом із частинами салону зазначеного вище транспортного засобу при його ударах від зіткнень з перешкодами отримав тілесні ушкодження у вигляді хребетно-спінальної травми: закритого перелому дужок С4-С5 хребців зліва, ротаційного підвивиху С5.
Відповідно до висновку експерта №58 від 17.05.2022 за результатами проведення судово-медичної експертизи в своїй сукупності такі тілесні ушкодження у ОСОБА_5 кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/117-22/4828-ІТ від 10.05.2022 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи за описаних обставин водій ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не дотримався вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Недотримання цих вимог ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України і кваліфікує його дії як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
30 травня 2022 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 286-1 КК України та погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 200 годин громадських робіт з застосуванням ст. 69 КК України та призначення додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Наслідки укладання та затвердження даної угоди згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження Угоди про примирення обізнаний, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, виконати взяті на себе відповідно до Угоди про примирення зобов`язання він може виконати реально, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України визнав повністю.
Суд, виконуючи вимоги ст.474 КПК України, не має сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 і переконаний, що укладення Угоди про примирення є добровільним та не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб, а також досліджувати докази.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 віднесено до злочину невеликої тяжкості, тому укладення угоди не суперечить закону.
При вирішенні питання про відповідність Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, укладення угоди між сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості та примирення.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Беручи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає за можливе при призначенні покарання застосувати відносно ОСОБА_4 положення ч.1 ст. 69 КК України, врахувавши в якості обставин справи, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, у виді громадських робіт.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт з застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Суд також вважає, що з ОСОБА_4 слід стягти на користь держави процесуальні витрати за проведену у даному кримінальному провадженні експертизу.
Керуючись ст.373,374, ч.3 ст. 394, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:

- Угоду про примирення від 30 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000129, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
Стягти з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 1029 грн. 72 коп.
Зняти арешт з автомобіля ВАЗ моделі 21093 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Гадяцького районного суду від 20.04.2022.
Речові докази: автомобіль марки ВАЗ моделі 21093 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , залишити власнику - ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:
- обвинуваченим: виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим: виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання вимог ч.6, 7 ст. 474 КПК України;
- прокурором: виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1