БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1087/22
Провадження № 1-кс/497/447/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт тимчасово вилученого майна
22.06.2022 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого Відділення № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
21 червня 2022 року на адресу суду поштовим листом надійшло клопотання слідчого Відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000132 від 17.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 17.03.2022 року приблизно о 15:20 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи мотоциклом марки Honda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного та зеленого кольору, з пасажиром ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись по вул. Центральна смт.Тарутине Болградського району Одеської області, та не впоравшись з керуванням вказаного транспортного засобу, здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 210930 реєстраційний номер НОМЕР_2 зеленого кольору, та як наслідок водій ОСОБА_5 та пасажир ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до КНП «Тарутинська центральна лікарня» для надання медичної допомоги.
17.03.2022 року проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), навпроти буд. 144, вул. Центральна, смт. Тарутине Болградського району Одеської області, в ході проведення якого виявлено та вилучено:
- автомобіль марки ВАЗ 210930 реєстраційний номер НОМЕР_2 зеленого кольору;
- мотоцикл марки Honda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного та зеленого кольору.
З огляду на зазначене, постановою слідчого вилучені вищевказані транспортні засоби визнані речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000132 від 17.03.2022 року.
18.03.2022 року клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, відповідно до фіскального чеку було надіслано по експрес доставці «Нова пошта» до Болградського районного суду Одеської області розташованого за адресою: вул. 25 Серпня, 192, м. Болград Одеської області, проте, у зв`язку з технічною помилкою надіслане клопотання було повернуте та отримане слідчим 14.06.2022 року. В зв`язку з цим, слідчий вдруге надсилає дане клопотання на розгляд слідчого судді.

Слідчий та прокурор у судове засідання не прибули, на адресу суду надіслали заяви про розгляд клопотання без їх участі (а.с.29, 30).
Власники майна до суду також не прибули, кожен окремо надіслали заяви про розгляд клопотання без їх участі та відсутність заперечень про задоволення клопотання (а.с.36, 37).
Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Судом встановлено, що Відділенням № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000132 від 17.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

17.03.2022 року слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), навпроти буд. 144, вул. Центральна, смт. Тарутине Болградського району Одеської області, в ході проведення якого виявлено та вилучено:
- автомобіль марки ВАЗ 210930 реєстраційний номер НОМЕР_2 зеленого кольору;
- мотоцикл марки Honda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного та СВОГО кольору.
З огляду на зазначене, постановою слідчого вилучені вищевказані предмети, визнані речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000132 від 17.03.2022 року.
Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ...
Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.
Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).
Вилучене майна, на яке слідчий просить накласти арешт є тимчасово вилученим майном за наслідками проведеного обшуку в кримінальному провадженні за ознаками злочину за ст.187 ч.3 КК України.
Положеннями ст.171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Так згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.03.2022 року слідчим було тимчасово вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні слідчого та у самому протоколі, на яке слідчий просить накласти арешт (а.с.5-9).
18.03.2022 року клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, відповідно до фіскального чеку було надіслано по експрес доставці «Нова пошта» до Болградського районного суду Одеської області розташованого за адресою: вул. 25 Серпня, 192, м. Болград Одеської області, що підтверджується відміткою накладної на поштовому листі (а.с.33), експрес-накладною «Нової пошти» за №7190 (а.с.26), квитанцією про здійснення оплати за відправку поштового листа (а.с.26).
Проте, у зв`язку з технічною помилкою в роботі «Нова пошта» надіслане клопотання було повернуто, що вбачається з накладної №59 0008 2749 0462 від 07.06.2022 року, наклеєної на цьому ж поштовому відправленні (а.с.33) та отримано слідчим 14.06.2022 року, що підтверджується експрес-накладною (а.с.28) та трекінгом відправлення (а.с.35).
В зв`язку з вищевикладеним матеріали за вказаним клопотанням повторно надіслані до слідчого судді 15.06.2022 року, що підтверджується штемпелем на поштовому листі (а.с.32).
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.115 КК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 87 КПК України докази, отримані внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.
Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти ...
Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває, підозра жодній особі не повідомлена, орган дізнання збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовим доказом в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту тимчасово вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.
Крім цього, слідчий суддя враховує вимоги нормативних актів, що стосуються збереження речових доказів, а саме:
Положеннями ст.100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 437 від 13.07.2016, № 795 від 09.11.2016, № 1103 від 24.12.2019, № 1075 від 15.11.2019 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Згідно п. 20 зазначеного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125 затверджено та введено в дію Інструкцію про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції).
Цією Інструкцією встановлюються єдині правила вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів, цінностей та іншого майна на стадії дізнання, досудового слідства і судового розгляду, а також порядок виконання рішень органів досудового слідства, дізнання і суду щодо речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна (п.1).
Дана інструкція містить розділ який визначає положення щодо «Зберігання речових доказів, цінностей, документів та іншого майна».
Так п.12 передбачено, що під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).
Згідно п.13 цієї Інструкції речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації, про що складається протокол.
Витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави.
Положеннями п.19 Інструкції встановлено, що зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи.
До транспортних засобів належать вози, велосипеди, механічні транспортні засоби, (мотоцикли, автомобілі, вантажівки, автобуси), рейковий транспорт (поїзди, трамваї), плавзасоби (судна, човни), амфібії, повітряні судна (літаки, вертольоти) та космічні апарати.
А відтак, вказані вимоги нормативних актів насамперед визначають положення про можливість передачі транспортних засобів їх власникам, а лише у інших випадках передаються на зберігання на спеціальні майданчики і стоянки територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Стороною кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою запобігання знищенню, пошкодженню та зміни вилучених речей, які потребують криміналістичних досліджень, за результатами яких можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, необхідно здійснити арешт вищевказаних вилучених речей, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.
За викладених обставин, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.78, 98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Відділення № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000132 від 17.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме на:
- автомобіль марки ВАЗ 210930, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору;
- мотоцикл марки Honda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного та зеленого кольору.
Вилучений автомобіль марки ВАЗ 210930 реєстраційний номер НОМЕР_2 зеленого кольору, повернути на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_7 .

Зобов`язати володільця майна ОСОБА_7 забезпечити збереження автомобіля марки ВАЗ 210930 реєстраційний номер НОМЕР_2 зеленого кольору, у тому стані, в якому він був вилучений до прийняття судового рішення в цьому кримінальному провадженні по суті.
Мотоцикл марки Honda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного та зеленого кольору передати на відповідальне зберігання до Відділення поліції № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.
Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на слідчого Відділення № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1