Справа № 185/2558/22
Провадження № 1-кс/185/456/22
01 квітня 2022 року м.Павлоград
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 31.08.2009 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком, ухвалою від 29.06.2011 направлений в місця позбавлення волі, звільнений у зв`язку з відбуттям покарання,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
Відповідно до клопотання ОСОБА_5 31 березня 2022 року о 13 годині 00 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину «Продукти-553» ТОВ «АТБ-Маркет», пройшов у відділ з алкогольною продукцією вищевказаного магазину, перебуваючи в якому, упевнившись в тому, що поруч з ним нікого не має, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться ніким не поміченими, з прилавку торгівельного залу вказаного відділу магазину, таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, викрав «Джин» 0,7 л.»Finsbury 37,5 % об. ск/пл», у кількості 1 штук, вартістю 281,52 гривень, який останній поклав собі під кофту за пояс штанів спереду.
Далі ОСОБА_5 , викравши вищевказане майно, плануючи безперешкодно залишити приміщення магазину з викраденим майном, направився в сторону виходу з магазину, пройшовши через касову зону торгівельного залу вищевказаного магазину, не розплатившись за товар. Однак ОСОБА_5 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг закінчити правопорушення по причинам, які не залежали від його волі, так як після того, як направився до виходу з вищевказаного магазину, був затриманий охоронцями ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-553» - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , разом з викраденим майном, що виключило можливість ОСОБА_5 , розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними злочинними діями, направленими на таємне, викрадення чужого майна, в період воєнного стану, викрав би майно, яке перебуває на балансі товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-553», а саме «Джин» 0,7 л.»Finsbury 37,5 % об. ск/пл», у кількості 1 штук, вартістю 281,52 гривень, чим спричинив би ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-553» матеріального збитку на загальну суму 281, 52 гривень.
ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ст. 15 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану.
31.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину повністю обґрунтована та підтверджується доданими до клопотання доказами.
Під час проведення досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків,передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, вказана обставина дає підстави вважати, що перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та розуміючи реальність та невідворотність її настання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, не має постійного місця роботи та офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має. Крім того, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні одного епізоду тяжкого злочину, вказана обставина дає підстави вважати, що останній схильний до вчинення крадіжок.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні. Вважають, що інший більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт, не зможе запобігти зазначеним ризикам, та його не можливо обрати, так як відсутні підтверджені відомості про місце постійного проживання підозрюваного, в клопотанні місце проживання зазначене зі слів підозрюваного, тому просять клопотання задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав, просив обрати домашній арешт, не позбавляти його волі.
Захисник в судовому засіданні зазначив, що він проти задоволення клопотання, ризики відсутні, майно яке намагався вкрасти підозрюваний має мінімальну межу для кваліфікації його дій як кримінального злочину, фактично шкода не завдана, підозрюваний має цивільну дружину, не офіційно працює, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час. Зазначив, що відсутні докази сімейного стану підозрюваного, щодо його роботи та докази адреси постійного проживання підозрюваного.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, встановлене наступне.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 КПК України.
Статтею 178 КПК України визначено коло обставин, які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Слідчий суддя враховує, що встановлення всіх обставин кримінального провадження, доведення факту вчинення злочину та відповідна правова кваліфікація є метою досудового розслідування.
Крім цього, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Враховуючи наявні у матеріалах клопотання та досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що на даний час є достатні підстави вважати підозру обґрунтованою, так як на даний час існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йде мова - підозрюваний, міг вчинити правопорушення, та дана інформація не спростована іншими доказами.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Прокурор та слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаються на ризики, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених ризиків, виходить з такого.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Becciev v. Moldova Бекчиєв проти Молдови», § 58, відповідно до якого ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що підозрюваний не має місця офіційної роботи, як постійного джерела прибутку, офіційно не одружений, не має утриманців, раніше судимий. Підозрюваним, захисником не надано доказів певних соціальних зв`язків підозрюваного, щодо наявності цивільної дружини, місця постійного проживання та не офіційної роботи, відповідних клопотання щодо надання слідчому судді таких доказів в судовому засіданні не заявлено.
Слідчим суддею також врахована практика Європейського суду з прав людини рішення «Selcuk v. Turkey Сельчук проти Туреччини», § 34, згідно якого наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.
Враховуючи дані про підозрюваного та те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, скоєного в умовах воєнного стану, обставини та обґрунтування сторони обвинувачення, позицію та обґрунтування сторони захисту, встановлені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів слідчого та прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Отже, з огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не попередить спроби вчинити вищевказані дії, так як підозрюваний раніше судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, жодних даних та доказів щодо певних соціальних зв`язків підозрюваного, щодо наявності цивільної дружини, місця постійного проживання та неофіційної роботи слідчому судді не надано, що позбавляє слідчого суддю можливості вирішити питання щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, так як місце постійного проживання підозрюваного не є встановленим.
Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину, встановлено від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Беручи до уваги положення ч. 4, 5 статті 182, пункту 5 частини другої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, враховуючи матеріальне становище підозрюваного, класифікацію кримінального правопорушення, розмір завданої шкоди, суд вважає за необхідне визначити заставу у мінімальному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 49 620 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків, що передбачено ч.3 ст.182 КПК України.
Керуючись ст.176-178,183,186,193-194,196,197,205,309,372,395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 29 травня 2022 року 13:07 год.
Строк дії ухвали обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з 13:07 год. 31.03.2022.
Строк дії ухвали - до 13:07 год 29 травня 2022 року включно.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави підозрюваний ОСОБА_5 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з м. Павлоград Дніпропетровської області;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
В разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків не може перевищувати двох місяців.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.
У випадку невиконання підозрюваним покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.
перевищувати двох місяців.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.
У випадку невиконання підозрюваним покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1