Справа №591/3256/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/454/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2022 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000066 від 03 травня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2022 року клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу СУ ГУНП в Сумській області, було задоволено частково.

Накладено арешт на майно, що було вилучено 17 вересня 2022 року в ході проведення обшуку автомобіля АUDI моделі Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 , шляхом обмеження власників та володільців майна у їх праві на розпорядження та користування, а саме на:

- мобільний телефон Samsung S 21 у чохлі з сім-карткою НОМЕР_2 ;

- банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_3 ;

- дві сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та тримач сім-картки з номером НОМЕР_4 ;

- 5 таблеток трамадолу;

- мобільний телефон Samsung SM G532 F та Samsung Galaxi S 10+;

- грошові кошти номіналом по 100 грн. 23 купюри та 1 купюра номіналом 1000 МNВ;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 ;

- предмет схожий на пістолет з магазином та 8 набоями до нього;

- анкета-заявка, два аркуші паперу з рукописними текстами.

Накладено арешт на автомобіль АUDI моделі Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , шляхом обмеження власників та володільців майна у їх праві на розпорядження, відчуження.

Відмовлено у накладенні арешту на майно, що було вилучено 17 вересня 2022 року в ході проведення обшуку автомобіля АUDI моделі Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме:

- ключі від вказаного транспортного засобу;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 моделі Q7, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- 7 зв`язок ключів та 4 окремих ключа;

- закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 ;

- два аркуші паперу з рукописними текстами, дві квитанції про сплату комунальних платежів, ксерокопії документів на ім`я ОСОБА_6 та свідоцтво про шлюб ОСОБА_6 .

Не погодившись з таким судовим рішенням, вважаючи висновки слідчого судді, такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а саму ухвалу такою, що постановлена з неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2022 року в частині накладення арешту на транспортний засіб марки АUDI моделі Q7, д.н.з. НОМЕР_1 .

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що подане слідчим клопотання про накладення арешту на майно фактично вмотивовано тим, що вилучене майно, в тому числі і автомобіль, є знаряддям вчинення правопорушення, який ОСОБА_6 використовував при перевезені наркотичних та психотропних речовин у своєї незаконної діяльності з метою збуту з іншими співучасниками злочину. Крім того, слідчий просив накласти арешт на автомобіль, як на тимчасово вилучене майно, яке є речовим доказом і матиме суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме підтвердження стороною обвинувачення вчинених корисливих злочинів. Проте, у транспортному засобі не виявлено жодних психотропних речовин, а в підозру ОСОБА_6 покладено незаконне виготовлення, зберігання та збут, тобто, в частині накладення арешту на автомобіль слідчий не навів достатніх доводів, що автомобіль є знаряддям вчиненого злочину. Крім того, слідчий не обґрунтовує клопотання про необхідність накладення арешту на автомобіль, в порядку спеціальної конфіскації, а слідчий суддя, наклавши арешт на автомобіль, вийшов за межі обґрунтування слідчого.

Також, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала вмотивована тим, що є підстави вважати, що грошові кошти на транспортний засіб, належний ОСОБА_6 підпадають під критерії, передбачені ст. 98 КПК України та п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, разом з цим, слідчим суддею не було враховано, що відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 307 КК України відносно ОСОБА_6 внесені 03 травня 2022 року, а транспортний засіб придбано та зареєстровано ним майже за рік до початку кримінального провадження - у квітні 2021 року. У зв`язку з чим автомобіль марки АUDI моделі Q7, д.н.з. НОМЕР_1 не може бути майном, що відповідає критеріям п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

З врахуванням вищезазначеного, посилаючись на практику ЄСПЛ, апелянт вважає, що в даному випадку втручання держави на мирне володіння майном не відповідає критерію «законності», з огляду на відсутність правових підстав для накладення арешту на вищезазначене майно.

Володілець майна підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , який є апелянтом, в судове засідання не з`явилися, від останнього надійшла заява, про здійснення апеляційного розгляду у їх відсутності. Крім того, у поданій заяві адвокат ОСОБА_7 вказував про те, що підтримує свої апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, при цьому врахувати, що автомобіль, на який було накладено арешт, є спільною сумісною власністю та просив долучити до матеріалів справи свідоцтво про шлюб, свідоцтво про реєстрацію автомобіля та копію судового рішення, які не були предметом розгляду слідчого судді при вирішенні поданого слідчим клопотання про накладення арешту на майно.

Від прокурора надійшла заява про розгляд даного провадження за його відсутності.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без учасників провадження, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення про арешт майна в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні слідчим суддею вищезазначені вимоги було дотримано повному обсязі.

Так, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні до №0000066 від 03 травня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,3, ст.307, ч.1 ст.263 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, 17 вересня 2022 року, в районі будинку АДРЕСА_1 , було проведено санкціонований обшук транспортного засобу марки АUDI моделі Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні на праві власності належить ОСОБА_6 , під час якого було виявлено та вилучено вищезазначене майно, на яке, просив слідчий накласти арешт, в тому числі і на зазначений автомобіль.

За результатом розгляду зазначеного клопотання, слідчим суддею було прийнято рішення про його часткове задоволення, з врахуванням того стороною обвинувачення не було доведено що всі зазначені у клопотанні речі, вилучені під час проведення обшуку вказаного автомобіля, відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та накладено арешт лише на частину вказаного слідчим майна, що в апеляційній скарзі не оскаржується.

Також, слідчим суддею було накладено арешт і на автомобіль АUDI моделі Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , який, як і всі вказані речі, був у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 17 вересня 2022 року визнаний речовим доказом, та на який слідчий у клопотанні вказував як на знаряддя вчиненого злочину і просив накласти на нього арешт з метою збереження.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів та вважає, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити з`ясуванню усіх обставини по даному кримінальному провадженню.

При цьому, на спростування доводів апелянта щодо незаконності накладення арешту на автомобіль АUDI моделі Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , колегія суддів звертає увагу на те, що слідчим суддею було накладено арешт шляхом заборони власників та володільців майна у їх праві на розпорядження ним та відчуження, що у свою чергу не призведе до надмірного обмеження їх права власності.

Що стосується посилань апелянта на те, що слідчий не обґрунтував клопотання про необхідність накладення арешту на автомобіль в порядку спеціальної конфіскації, а слідчий суддя, наклавши арешт на автомобіль, вийшов за межі обґрунтування слідчого, то колегія суддів вважає їх такими, що правильність висновків про необхідність накладення арешту на вказане майно не спростовують.

При цьому, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначив як про наявність достатніх підстав вважати, що транспортний засіб марки АUDI моделі Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , при доведенні та встановленні певних обставин, підлягатиме спеціальній конфіскації, так і про те, що накладення арешту на зазначене майно необхідне для забезпечення можливої його конфіскації, на що посилався слідчий у поданому клопотанні.

Що стосується доводів апелянта про те, що слідчим суддею не було враховано, що вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю, то вони не є тими беззаперечними доводами, за яких на вказане майно було б недоцільним накладати арешт, крім того, арешт майна є лише одним із заходів забезпечення кримінального провадження, під час досудового розслідування якого перевіряються та уточнюються відомості, які мають значення для встановлення наявності чи відсутності обставин вчинення кримінального правопорушення.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2022 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000066 від 03 травня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2,ч.3 ст.307, ч.1 ст.263 КК України - залишити без змін, а апеляційну захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4