Справа № 455/241/22
Провадження № 1-кп/455/169/2022
ВИРОК
Іменем України
20 червня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 01.02.2022 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Стрий Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, згідно ст.89 КК України судимості не має, - у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
за участю: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичного засобу для власного вживання, без мети збуту, у житловому будинку, за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно зберігав крупно подрібнену речовину рослинного походження світло-коричневого кольору, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів є маковою соломою, в перерахунку на висушену речовину масою 131,93 грам, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено та згідно Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №188, відноситься до невеликих розмірів, яку 06.10.2021 року було виявлено та вилучено під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 , обгрунтовно обвинувачується у кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.309 КК України.
Допитаний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку у незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, визнав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним обставинам в обвинувальному акті, та пояснив, що повністю погоджується із обставинами, викладеними в обвинувальному акті, оголошеному прокурором.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.
З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Обираючи покарання обвинуваченому у незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вказане кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України є проступком, особу винного, який з місця проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2012 року.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не знаходить.
Аналізуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.
А тому, при таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого слід обрати міру покарання, передбачену санкцією ч.1 ст.309 КК України, - у виді арешту, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 .
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.
Речовий доказ макову солому, масою 131,93 грам, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/114-21/19377 НЗПРАП відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, та яка знаходиться в спецпакеті МВС Україна «Експертна служба» №3086138, та здана на зберігання в камеру зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів ВП №1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області знищити.
Судові витрати у справі на залучення експерта для проведення експертизи №СЕ-19/114-21/19377 - НЗПРАП від 29.11.2021 року у кримінальному провадженні №0000061 в розмірі 1029 (однієї тисячі двадцять дев`ять) гривень 72 копійки, стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1