ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/669/22 Справа № 185/2907/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000360 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який є військовослужбовцем - солдатом військової частини НОМЕР_1 , виконуючого військові обов`язки на посаді стрільця, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: 2008 та 2021 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України, -
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2022 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, строком до 26 червня 2022 року.
Слідчим суддею була врахована наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України, а також наявність ризиків переховування від слідства, незаконного впливу на підозрюваних у даному кримінальному провадженні так і можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

В апеляції:
- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування вказує, що стороною обвинувачення не доведено наявності визначених, передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а також вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, оскільки останній хворий та не здатний на самообслуговування та в умовах тримання під вартою, останній може стати інвалідом.

Заслухавши сторони кримінального провадження, захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
Згідно матеріалів справи слідує, що 18 квітня 2022 року до ЄРДР за № 0000360 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України та 19 квітня 2020 року внесені відомості за ч. 3 ст. 146 КК України.
27 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України, тобто в умисному вбивстві викраденої людини та незаконному позбавленні волі та викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 18 квітня 2022 року; протоколом обшуку від 19 квітня 2022 року; протоколами проведення слідчого експерименту від 19 квітня 2022 року; а також іншими зібраними доказами під час досудового розслідування, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Перевіряючи доводи апеляції на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , один з яких відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а тому наявні ризики переховування від слідства, незаконного впливу на підозрюваних у даному кримінальному провадженні так і можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Доводи захисника стосовно того, що підозрюваний ОСОБА_5 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору у зв`язку з хворобою, з посиланням на довідку Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, то ці доводи не є достатньо обґрунтованими.
Так, відповідно до п. 2.3 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.
Відповідно до п. 2.8 цього ж Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.
Однак, матеріали справи не містять вказаної вище довідки лікаря медичної частини СІЗО, що в свою чергу не може свідчити про те, що підозрюваний ОСОБА_5 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора або йому необхідна медична допомога в іншому медичному закладі. Надана ж захисником довідка про стан здоров`я підозрюваного, складена лікарем за місцем проживання підозрюваного, не відповідає встановленій формі та вимогам, та в даному випадку носить лише рекомендаційний характер, а тому не може бути взята до уваги, як підстава для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді згідно наведених мотивів в апеляції, не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000360 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4