Справа № 346/533/20
Провадження № 1-кп/346/114/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретарів: ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия матеріали кримінального провадження внесені в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000034 від 10 січня 2020 року про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Текуча Косівського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, не працюючого, раніше неодноразово судимого востаннє вироком Косіського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2020 року за ст. 121 ч. 2 КК України до восьми років позбавлення волі, який змінено ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року в частині призначеного покарання та зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання та призначено покарання у виді семи років позбавлення волі, звільненого 31 жовтня 2021 року по відбуттю,

- за ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я працівникові правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків.
Дане кримінальне правопорушення скоєно за наступних обставин.
Так, 10 січня 2020 року о 19 год 03 хв на лінію «102» поступило повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що в АДРЕСА_1 , батько вчиняє фізичне насильство над мамою ОСОБА_6 .
О 19 год 09 хв екіпаж патрульної поліції Коломийського відділу поліції «ІДЕАЛ 15» в складі поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибув на місце події, за вказаною адресою, де знаходились обвинувачений та члени його сім"ї.
З метою попередження настання негативних наслідків для здоров`я Турлуківської та інших осіб, поліцейські намагалися припинити протиправні дії обвинуваченого, який поводився агресивно, на зауваження поліцейських не реагував та намагався нанести тілесні ушкодження дружині ОСОБА_9 .
Однак обвинувачений будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи на меті умисне заподіяння тілесних ушкоджень, достовірно знаючи, що потерпілий ОСОБА_8 , є працівником правоохоронного органу, а саме поліцейським Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, який має спеціальне звання старший сержант поліції, та виконує службові обов`язки з охорони публічного порядку, перебуває у форменому одязі працівника поліції, умисно наніс останньому декілька ударів кулаком руки в голову, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений Турлуківський визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні згідно обставин викладених у обвинувальному акті.
Ствердив, що дійсно вчинив вказані дії будучи ображеним на дружину за побутові конфлікти. Усвідомлював, що перед ним поліцейські, однак агресивний стан та стан алкогольного сп"яніння не дозволили йому належно контролювати свої дії.
У вчиненому щиро розкаюється. Просить пробачення у потерпілого, що на даний час має місце роботи та регулярну заробітну полату і не карати суворо.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що тієї доби знаходився на чергуванні як патрульний поліцейський і прибув за викликом, спільно із колегою ОСОБА_11 , у квартиру обвинуваченого де відбувався сімейний конфлікт. Обвинувачений поводив себе агресивно, і вони намагалися заспокоїти його. Однак він на зауваження не реагував та продовжував протизаконні дії відносно дружини.
Під час цього, коли вони перебували у коридорі квартири, обвинувачений несподівано наніс йому кілька ударів кулаком правої руки у ліву сторону голови. Від отриманих ударів на якусь мить йому стало погано. Надалі спільно з напарником звалили ОСОБА_4 на підлогу і застосували до нього спецзасоби.
Після побиття певний час знаходився на лікуванні.
На даний час претензій до обвинуваченого немає і на суворому покаранні не наполягає.
Свідок ОСОБА_11 дав аналогічні показання вказавши на агресивну поведінку обвинуваченого у квартирі після їх прибуття на виклик, його рідні були перелякані. Не зважаючи на їх присутність обвинувачений продовжив конфліктувати з дружиною, штовхнув її до дзеркала, яке від падіння дружини розбилося. Надалі у відповідь на стримування, раптово наніс кілька ударів напарникові. Після цього вони застосували до нього спецзасоби.
Крім визнання вини обвинуваченим його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні вбачається і з письмових доказів, досліджених і перевірених судом в процесі судового розгляду, зокрема:
- даних протоколу огляду записів камери нагрудного відеореєстратора поліцейського СГРПП Угринчука від 11 січня 2020 рок, в ході якого оглянуто та скопійовано на оптичний диск відеозапис з нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_10 від 10 січня 2020 року. На відеозаписі видно, що працівники поліції прибули за вказаною у повідомленні на лінію «102» адресою, в квартирі знаходилися обвинувачений, його дружина ОСОБА_12 та їхня малолітня дочка, яка викликала працівників поліції. В ході спілкування із поліцейськими обвинувачений, кричав розмахував руками погрожував фізичною розправою, вимагав покинути квартиру. Працівники поліції неодноразово попереджують обвинуваченого про можливість застосування до нього відповідних спец засобів якщо він буде продовжувати свою агресивну та неадекватну поведінку. Однак, обвинувачений продовжував кричати та поводитися агресивно, штовхав та ображав дружину, працівники поліції намагалися припинити вказані дії на що він вчинив напад із побиттям поліцейського ОСОБА_10 , після чого працівники поліції із застосування спецзасобів вивели обвинуваченого із приміщення квартири (а. п. 179-200);
- даних висновку експерта № 22 від 30 січня 2020 року відповідно до якого у потерпілого виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, спричинені дією тупих твердих предметів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.п. 201-202);
- копією спеціального жетону № 0110868, копією книги нарядів, копій журналу реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю від 01 січня 2020 року, та книги видачі та приймання озброєння від 05 грудня 2019 року, з яких видно, що потерпілий є працівником правоохоронного органу і 10 січня 2020 року отримав зброю та пройшов інструктаж із техніки безпеки, що підтверджує перебування його при виконанні службових обов`язків, під час вчинення обвинуваченим протиправних дій;
- даних копії журналу доставлених, відвідувачів та запрошених, де вказано, що 10 січня 2020 року о 19 год 25 хв обвинувачений був затриманий за вчинення домашнього насильства.
Таким чином у судовому засіданні знайшла підтвердження вина обвинуваченого у заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, працівникові правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України.
Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є перебування у стані алкогольного сп"яніння.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить: щире каяття, сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність претензій з боку потерпілого, а тому вважає за можливе застосувати до нього покарання, визначене санкцією статті за якою обвинувачується, що на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.
Також при обранні покарання суд враховує, що вказаний злочин обвинуваченим скоєно до постановлення попереднього вироку Косівського районного суду від 17 грудня 2020 року та ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року згідно яких він засуджений за ст. 121 ч. 2 КК України до семи років позбавлення волі, яке відбув повністю звільнившись з місць позбавлення волі 31 жовтня 2021 року, а тому рахує доцільним у відповідності до правил ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень зарахувати повністю відбуте ним покарання за вказаним вироком.
Витрати за проведення експертизи відсутні.
Речовими доказами розпорядитися за належністю у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 392-395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання чотири роки позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за попереднім вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2020 року та ухвалою колегії суддів Івано-Франківського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень - сім років позбавлення волі, зарахувавши повністю у строк покарання відбуте покарання за попереднім вироком.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
-оптичний диск із відеозаписом нагрудного відеореєстратора поліцейського СГРПП ОСОБА_8 від 10 січня 2020 року - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти діб, обвинуваченим з часу отримання копії вироку, іншими учасниками, з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1