Справа № 446/1611/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.10.2022 за № 0000087 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, уродженця с. Желдець, Кам`янка-Бузького району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.07.2022 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області, за ч. 1 ст. 164 КК України, до покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ;

ВСТАНОВИВ:

вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.07.2022 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт. 31.08.2022 до Львівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області надійшов на виконання вищевказаний вирок суду та цього ж дня ОСОБА_3 був поставлений на облік в уповноваженому органі з питань пробації. 14.09.2022 ОСОБА_3 роз`яснено порядок та умови відбування встановленого вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.07.2022 покарання у виді громадських робіт, а також роз`яснено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України та вручено направлення Львівського районного відділу №2 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області до КП «Кам`янкаводоканал», для відпрацювання 100 (сто) годин громадських робіт, відповідно до якого, початок терміну відбуття покарання у виді громадських робіт встановлено з 15.09.2022. 14.09.2022 на підставі наказу по КП «Кам`янкаводоканал», ОСОБА_3 прийнятий для відбування громадських робіт, де під особистий підпис ознайомлений із графіком відбування громадських робіт. В подальшому, 23.09.2022 ОСОБА_3 було додатково письмово попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України та вручено направлення Львівського районного відділу №2 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області до КП «Кам`янкаводоканал», для відпрацювання 100 (сто) годин громадських робіт, відповідно до якого, початок терміну буття покарання у виді громадських робіт встановлено з 26.09.2022. 23.09.2022 на підставі наказу по КП «Кам`янкаводоканал», ОСОБА_3 прийнятий для відбування громадських робіт, де під особистий підпис ознайомлений із графіком відбування громадських робіт.
Однак, засуджений ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, без поважних причин, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. ст. 9, 37, ч. 3 ст. 40 КВК України, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, відпрацювавши у вересні 2022 року, зокрема у період часу з 15.09.2022 по 23.09.2022 та у період часу з 26.09.2022 по 30.09.2022 лише 12 годин громадських робіт із 100 годин, призначених йому вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.07.2022.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженим від відбування громадських робіт.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що дійсно, що покарання відбув не повністю, так як у нього не було відповідного інстументу для роботи. Він був ознайомлений із порядком відбуття покарання та його було попереджено про кримінальну відповідальність за невідбуття покарання. В даний час жаліє про вчинене, щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор в свою чергу також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.
В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому проступку ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, а також на досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт доведена.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті)Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше судимий, судимість не погашена, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи те, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання, призначеного вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.07.2022 у виді 100 годин громадських робіт, тому вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України, визначивши покарання за сукупністю вироків, та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за поставленим вироком від 26.07.2022 року за правилами складення покарань, передбачених в ст. 72 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
На підставі ст. 71,72 КК України до новообраного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.07.2022 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) місяця 6 (шість) днів арешту.
Строк відбування покарання засудженого ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази: світлокопії матеріалів особової справи №10/2022 стосовно ОСОБА_3 залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000087 від 11.10.2022.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1