15.04.2022 Справа № 490/6962/20
н/п 1-кп/490/202/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2022 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілих - адвоката ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
під час судового розгляду в режимі відеоконференції обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0002451, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
20 жовтня 2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва з Миколаївської місцевої прокуратури №1 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
В судовому засіданні, прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який закінчується 22 квітня 2022 року, а підстав для зміни запобіжного заходу немає, та наявні ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України. ОСОБА_6 на думку прокурора обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки обвинуваченому відоме місце їх мешкання. Інший запобіжний захід не може гарантовано запобігти ризикам відповідно до ст.177 КПК України.
Потерпілий та їх представник підтримали зазначене клопотання.
Захисники заперечували проти існування певних ризиків. На даний час відпав ризик впливу на свідків. Зазначив, що після вчинення інкримінованих дій ОСОБА_6 не покидав місця події, хоча мав таку змогу. Просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений підтримав захисника, повідомив, що він є учасником АТО. Клопотав змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання через бажання брати участь у захисті держави.
Вислухавши думки учасників процесу щодо вказаних клопотань, вивчивши надані сторонами документи, суд приходить до наступного.
Згідно ч.1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи, що судове провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто до 22 квітня 2022 року, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_6 , не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі та приймаючи до уваги наявність ризику, передбаченого п.1 ст. 177 КПК України, а саме - ризику втечі та переховування від суду з огляду на суворість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання винним, а саме до 10 років позбавлення волі, відсутність офіційних джерел доходу, власної сім`ї та дітей, а також міцних соціальних зв`язків за місцем судового розгляду та доходить до висновку про доцільність продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 червня 2022 року.
Щодо ризику впливу на свідків, то він на даний момент судового розгляду відпав.
Натомість, суд приходить до висновку про істотне збільшення такого ризику як ухилення від суду, що пов`язано із введенням воєнного стану на території України та здійсненням активних бойових дій на території Миколаївської області.
Зазначені стороною захисту та обвинуваченим обставини, що свідчать про наявність у обвинувачених певних соціальних зв`язків не є достатніми, щоб запобігти встановленим судом ризикам. А тому наразі встановлені ризики із врахування воєнного стану та бойових дій не можуть бути усунуті за допомогою застосування домашнього арешту.
На даний момент, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_6 з огляду на те, що дослідження письмових доказів та допит свідків завершений, залишився лише допит обвинуваченого, в той же час ОСОБА_6 інкримінується вчинення умисного злочину, пов`язаного із позбавленням життя людини.
За таких підстав, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 323, 331 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою строком до 12 червня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 7 днів з моменту проголошення.
Суддя Центрального районного
суду м. Миколаєва ОСОБА_1