Вирок
Іменем України

01.07.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувальний акт з долученим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000558 від 18.12.2021 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сайків, Миколаївського району, Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою одруженого, на утриманні якого малолітній син, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.10.2021 Франківським районним судом м. Львова за ч. 4 ст. 407 КК України до 3-ох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненого від відбування покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

Сторона обвинувачення прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4

Потерпіла сторона ТзОВ ТВК «Львівхолод»,

пердставник потерпілої сторони

ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Згідно з оголошеним прокуроркою - публічною обвинувачкою в судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000558 від 18.12.2021, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що в 17.12.2021 року, приблизно о 12 год. 30 хв., знаходячись у торговому залі магазину «Рукавичка», що по вул. В. Великого, 59 А у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав із стелажів магазину продукти - майно, що перебуває на балансі ТзОВ ТВК «Львівхолод», а саме: 7 штук чорного шоколаду торгівельної марки «Світоч» Exclusive імбир/лимон вагою по 100 грам, вартістю 33,18 грн. за 1 штуку, а всього на загальну суму 232 (двісті тнридцять дві) грн. 26 коп., без ПДВ. У подальшому не оплативши

вартості вищевказаного товару, пройшов повз каси не оплативши його, однак на виході був зупинений працівником служби охорони магазину «Рукавичка».

Дані дії обвинуваченого органами досудового розслідування та прокуроркою кваліфіковані як вчинення ОСОБА_3 закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, надавши пояснення які у повній мірі узгоджуються з фактичними обставинами викладеними в обвинувальному акті.

Крім цього пояснив, що злочин вчинив під впливом певних сімейних обставин. У нього хворіла мама, котра в цей час померла. Будучи під впливом вказаних подій у його житті та під впливом алкоголю, яким не зловживає, але на той час випив, вчинив вказану крадіжку. Мети на збагачення, саме у такий спосіб у нього не було, мав намір передати шоколадки сину. Про вчинене щиро шкодує, розкаюється та просить суд суворо не карати його, не позбавляти волі, а при можливості призначити покарання у вигляді штрафу, який він має намір сплатити на рахунок Збройних сил України.

Просить суд врахувати, що в нього наявні ряд військових спеціальністей, на даний час вирішується питання його призову до Збройних Сил України і у випадку призначення судом штрафу, який він сплатить, то буде можливість призватися у військову частину. Надав суду копію повістки про виклик 04.07.2022 на 10 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з призовом під час мобілізації. Запевняє суд, що бажає боронити державу України від рашистів.

Прокурорка в судовому засіданні з показами обвинуваченого погодилася та запропонувала суду провести судове слідство з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого обвинувачений не заперечував.

Представник потерпілої сторони в судове засідання не прибув подав відповідне клопотання про проведення судового розгляду у його відсутності, зазначивши, що ні майнових ні інших притензій до ОСОБА_3 не має.

Суд, заслухавши доводи прокурорки, думку обвинуваченого, який визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, відсутність заперечень щодо допустимості та належності зібраних доказів, вважає за доцільне не досліджувати фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному акті та які визнаються сторонами, а судове слідство обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням процесуальних документів і документів, що характеризують особу останнього. При цьому суд розяснив учасникам процесу наслідки спрощеного судового слідства.

Зважаючи на те, що фактичні обставини вчинення підсудним інкримінованого кримінального проступку, як вони викладені в обвинувальному акті, крім повного визнання самим обвинуваченим, перевірені судом безпосередньо в результаті його допиту в судовому засіданні, тобто перевірені з дотриманням вимог ст. 23 КПК України, вдтак, з урахуванням досліджених процесуальних матеріалів кримінального провадження, суд вважає, що прокуроркою доведено той факт, що 17.12.2021 приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_3 знаходячись у торговому залі магазину «Рукавичка», що по вул. В. Великого, 59 А у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, шляхом вільного доступу, таємно взяв із стелажів магазину товар у вигляді 7 штук чорного шоколаду торгівельної марки «Світоч» Exclusive імбир/лимон вагою по 100 грам, вартістю 33,18 грн., за 1 штуку, на загальну суму 232 ( двісті тридцять дві) грн. 26 грн., без ПДВ. У подальшому не оплативши вартості вище вказаного товару, пройшов повз каси, однак не зміг розпорядитися викраденим із за незалежних від нього причин, оскільки був зупинений працівником служби охорони магазину «Рукавичка». Товар у нього було вилучено та передано на відповідальне зберігання працівнику магазину.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 здійснив замах на викрадення чужого майна - товару на загальну суму 232 ( двісті тридцять дві) грн. 26 грн., без ПДВ, заподіявши

тим самим майнової шкоди ТзОВ ТВК «Львівхолод».

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини в їх сукупності, суд погоджується, що кваліфікація інкримінованих у вину ОСОБА_3 дій, як вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, є правильною.

Натомість прокуроркою в судовому засіданні надано копію вироку, відповідно до якого ОСОБА_3 до вчинення ним кримінального проступку був засуджений, у зв`язку з чим, суд перейшов до його дослідження, зважаючи на те, що вказана обставина матиме суттєве значення при призначенні покарання.

Відтак, судом встановлено, що органами дізнання при досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000558 від 18.12.2021 року не виконано вимоги статей 91 -94 КПК України, щодо збирання доказів та їх оцінки, і дана обставина впливає на ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, на характеристику особи обвинуваченого, наявність чи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також статей 301 302 ККПК України, щодо особливостей закінчення дізнання у кримінальному процесі.

Так, згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні 0000558 від 18.12.2021 року, що є предметом даного судового розгляду, відсутні відомості про попередню судимість ОСОБА_3 , не повідомила таких і прокурорка під час підготовчого судового засідання.

За результатами дослідження копії судового рішення, наданого прокуроркою в судовому засіданні, встановлено, що згідно з вироком Франківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2021 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та засуджено до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку в 1 (один) рік.

Цим же вироком суду, на засудженого ОСОБА_3 покладені обов`язки, передбачені ст.. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та праці.

Вказаним вироком встановлено також, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, який в умовах особливого періоду, з 06.09.2019 року самовільно залишив військову частину та перебував поза межами її розташування до 16.09.2019 року, тобто протягом 10 діб.

Як зазначено у вказаному вироку та повторно підтверджено самим обвинуваченим в судовому засіданні, вказаний злочин він вчинив у зв`язку із сімейними обставинами та хворобою матері, яка через два роки померла.

Отже судом встановлено, що кримінальний проступок , передбачений ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_3 вчинив під час іспитового строку що був визначений вироком Франківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2021 року та за вказаним вироком має непогашену судимість у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відтак, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України, суд враховує, що він вчинений під час іспитового строку. Разом з цим, суд бере до уваги, що вказаний проступок вчинено під впливом емоцій втрати матері, що визнає обставиною котра значно знижує ступінь відповідальності підсудного. Такий висновок суд мотивує тим, що попередній злочин, за який засуджено ОСОБА_3 , він вчинив з 16 по 19 вересня 2019 року, кримінальне провадження за даним фактом було зареєстровано 25 червня 2020 року, а вирок про його засудження постановлено 06 жовтня 2021 року. Тобто кримінальне переслідування ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України тривало понад два роки. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь які дані, що у вказаний період ОСОБА_3 притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, не

встановлено таких і попереднім вироком та не наведено прокуроркою в судовому засіданні. Не довіряти показам підсудного щодо його суб`єктивного ставлення до вчинення кримінального проступку, у суду не має підстав.

За вказаних обставин, суд вирішуючи питання про вид та розмір покарання для ОСОБА_3 , за вчинення кримінального проступку, бере до уваги, ступінь тяжкості вчиненного проступку, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив новий злочин - кримінальний проступок у період іспитового строку, щиро розкаюється у вчиненному, сприяв розкриттю інкримінованого проступку, просить суд призначити покарання, яке б надало можливість продовжити військову службу у воєнний час з метою захисту України від рашистів, що у свою чергу підтверджує зниження суспільної небезпечності особи прідсудного для суспільства. Відтак, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 6 (шість) місяців арешту.

Окрім того, в ході судового слідства встановлено, що ОСОБА_3 , будучи засуджений та звільнений від відбування покарання з випробуванням, вчинив новий злочин у період іспитового строку, попередній вирок набрав законної сили до вчинення нового кримінального проступку, а відтак при вирішення питання про призначення ОСОБА_3 покарання, застосуванню підлягають положення ст. 71 КК України, відповідно до якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком ( ч. 1 ст.71). Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинання одного покарання іншим призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

В данному випадку, суд з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважає, що покарання підсудному за сукупністю вироків, слід призначити з урахуванням положень статей 71, 72 та ч. 3 ст. 78 КК України шляхом часткового складання у вигляді позбавлення волі, зважаючи на те, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, бажання підсудного продовжувати військову службу, у воєнний час та воювати з рашистами, та вважає, що призначення вказаного покарання буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 7 штук чорного шоколаду торгівельної марки «Світоч» Exclusive імбир/лимон, які згідно розписки керуючого магазином «Рукавичка» ОСОБА_6 від 22.12.2021 року передані на відповідальне зберігання, після набрання вироком законної сили слід вважати повернутими власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 349, 373 - 375 КПК України, статтями. 50, 65, 66-67, 71,72, 78 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести місяців) арешту.

На підставі частин 1 та 4 ст.71, ч.1 п.1 підпункту - а ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2021 року до покарання за даним вироком.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за даним вироком до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 7 штук чорного шоколаду торгівельної марки «Світоч» Exclusive імбир/лимон, які згідно розписки керуючого магазином «Рукавичка» ОСОБА_6 від 22.12.2021 року передані на відповідальне зберігання, після набрання вироком законної сили, вважати повернутими власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 31 липня 2022 року, початком відбування покарання за даним вироком рахувати засудженому з моменту його фактичного поміщення у виправну колонію.

Учасники судового процесу можуть отримати копію вироку у секретаря судового засідання.

Суддя ОСОБА_7