Справа № 172/311/22
Провадження № 1-кп/191/80/22
У Х В А Л А
іменем України

27 жовтня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Васильківка Дніпропетровської області, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
В судовому засіданні прокурор Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 заявивклопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні і продовженні обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, оскільки, будучи на свободі, останній має можливість переховуватися від суду у зв`язку з тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та/або вчинити інше кримінальне правопорушення .
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні питання щодо продовження строку застосування запобіжного заходу залишили на розсуд суду.

Вислухавши учасників судового провадження щодо доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.
Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування та продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з ч.3 ст.331 КПК України суд до спливу продовжуваного строку зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовжування тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
10 квітня 2022 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів , який в подальшому було продовжено .

Вказаний запобіжний захід було обрано у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, на даний час не зникли і не зменшилися, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, раніше судимий, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, не працює, тобто не має джерела доходу, тому може переховуватися від суду у зв`язку з тяжкістю вчиненого ним злочину та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час розгляду клопотання судом розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, однак, на переконання суду, інші запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, не зможуть в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також можуть мати негативні наслідки для кримінального провадження.
Враховуючи викладене, існування ризиків, доведених стороною обвинувачення, оцінюючи сукупність обставин, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів.
В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177,178, 197, 331, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 25 грудня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1