Номер провадження: 11-кп/813/1858/22
Справа № 501/2307/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретаря - ОСОБА_5

За участю прокурора - ОСОБА_6

Захисника - ОСОБА_7

Обвинуваченого - ОСОБА_8

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одеса в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000166 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 26.08.2022 про продовження строку тримання під вартою відносно: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ст. 128 КК України, -

в с т а н о в и л а:

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває кримінальне провадження №0000166 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ст. 128 КК України.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 26.08.2022 задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 до 23.10. 2022 включно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу такою, що винесена з істотним порушенням кримінального процесуального законодавства та норм Європейського права, дана ухвала не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, тому вказана ухвала підлягає скасуванню. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що у клопотанні прокурора перелік ризиків, які нібито продовжують існувати, зазначені формально.

Вважає, що існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків є припущенням на якому суд ґрунтувати своє рішення не може.

Також зазначає, що суд фактично взяв на себе функції сторони обвинувачення і мав на меті фактично покарання ОСОБА_8 , що не є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що стороною обвинувачення не надано переконливих доводів щодо неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .. Обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно працював, в розшуку не знаходився.

Крім того вважає, що дії ОСОБА_8 кваліфіковані не правильно, у зв`язку з чим не можна визнати обвинувачення обґрунтованим.

Просить скасувати ухвалу та задовольнити клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу та застосувати відносно ОСОБА_8 цілодобовий домашній арешт, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора, представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржувану ухвалу без змін, в судових дебатах залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до приписів ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходив із того, що ризики, які мали місце як при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , так і до теперішнього часу не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_8 визначено на стадії досудового розслідування.

На цій стадії судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту апеляційний суд не вправі вирішувати питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення, які повинен вирішити суд першої інстанції по суті висунутого обвинувачення особі.

Наведені відомості дали підстави для висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжений з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам у разі незастосування запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відсутні підстави для відмови в продовженні строку запобіжного заходу, як на тому наполягає апелянт, оскільки таке рішення не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.

Твердження апеляційної скарги захисника про те, що прокурором не доведено обґрунтованість підозри та обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, є безпідставними. Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, що достовірно свідчить про наявність ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, а саме: з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 може переховуватися від суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Також колегія суддів враховує підвищену суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 .

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги захисника щодо відсутності правових підстав для продовження запобіжного заходу не ґрунтуються на матеріалах провадження. Доводи апелянта не спростовують встановлені в судовому засіданні обставини та зведені до незгоди з прийнятим рішенням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Будь-яких доказів, які свідчать про порушення прав обвинуваченого ОСОБА_8 , захисником не надано.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 26.08.2022, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23.10.2022 включно, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .