У Х В А Л А
Справа № 285/1211/22

провадження № 1-кс/0285/321/22

19 квітня 2022 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,
погоджене прокурором Новоград-Волинської окружної прокуратури,

про арешт тимчасово вилученого майна
по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 від 17.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (далі ЄРДР),

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий ОСОБА_3 18.04.2022 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди: автомобіль Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі Автомобіль), позбавивши власника, будь-яких осіб право на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 17.04.2022 о 03 год. 40 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи Автомобілем, на 235 км автодороги Київ-Чоп поблизу с. Анета Новоград-Волинського району Житомирської області, здійснив зіткнення з бетонним блоком, внаслідок чого пасажирка ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження. Цього ж дня проведено огляд місця події, під час якого транспортний засіб було вилучено.
По даному факту 17.04.2022 внесено відомості до ЄРДР.
Оскільки вилучений транспортний засіб є речовим доказом, зберіг на собі та містить відомості, які можуть бути використані як докази, а також для проведення ряду судових експертиз у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Сторони в судове засідання не прибули.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК). Він є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких допускається лише у випадку, коли слідчий, прокурор доведе наявність трьох необхідних складових, а саме, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З наявного в матеріалах справи Реєстру слідує, що в провадженні досудового органу перебувають матеріали кримінального провадження по факту порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Ініціатор клопотання, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою останнього є збереження речових доказів та проведення судових експертиз.
Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.04.2022 на автодорозі Київ-Чоп поблизу с. Анета, Новоград-Волинського району, транспортний засіб було вилучено.
Постановою слідчого від 18.04.2022 вказаний Автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000252.
Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 слідує, що автомобіль Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, належить на праві власності ОСОБА_4 .
Подане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається.

З огляду на наведене, з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи можливість використання вказаного майна як доказ у кримінальному провадженні, оскільки воно визнано речовим доказом, та з метою збереження речових доказів, для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Також, звертаю увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Отже, приходжу до висновку, що в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.
Арешт майна це накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна, що не потребує додаткового визначення в рішенні суду заборони на його відчуження і розпорядження. Разом з тим, підстави для заборони користування майном, зазначені у клопотанні, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України, - слідчий суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення 17.04.2022 огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме:
Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 ,
шляхом позбавлення права користування арештованим майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.
Роз`яснити, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1