Справа № 147/330/22
Провадження № 1-кп/147/65/22
ВИРОК
іменем України

17 травня 2022 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 01.04.2022 року, щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на підставі ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 27 березня 2022 року близько 18.00 год., проходячи по вул. Дружби в с. Ободівка Ободівської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, повз житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_4 усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла і бажаючи вчинити такі дії, умисно, протиправно, шляхом виймання віконної рами проник всередину вказаного житлового будинку. Після проникнення до житлового будинку ОСОБА_3 пробув в ньому до 11.00 год. 29 березня 2022 року, покинувши житло, вилізши через вікно.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 162 КК України, - незаконне проникнення до житла.
Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, - незаконному проникнення до житла.
Згідно з ч.2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання судом враховуються роз`яснення, що містяться у п.10-п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 № 5, згідно з якими звернута увага судів на те, що вони при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. Неповнолітній вік особи, яка вчинила злочин, згідно з п.3 ч.1 ст. 66 КК є обставиною, яка пом`якшує покарання. Вона обов`язково має враховуватись при призначенні покарання - незалежно від того, чи досяг підсудний на час розгляду справи повноліття. Залежно від конкретних обставин справи суди повинні враховувати як такі, що пом`якшують покарання, й інші обставини, перелічені в ч.1 вказаної статті, а також обставини, хоча й не зазначені у законі, але які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину чи особи (наприклад, втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність іншою особою, примирення з потерпілим тощо). При призначенні неповнолітньому покарання крім передбачених у статтях 65-67 КК обставин суди відповідно до ч.1 ст. 103 КК мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи. Висновки суду про наявність чи відсутність обставин, які пом`якшують покарання неповнолітнього, мають бути вмотивовані у вироку. Згідно зі ст. 98 КК до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і позбавлення волі на певний строк, а як додаткові - штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Застосування до осіб, які на час постановлення вироку не досягли шістнадцятирічного віку, таких покарань, як громадські та виправні роботи, а також арешту законом не передбачено. Перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99-102 КК. Судам слід мати на увазі, що згідно зі ст. 99 КК штраф застосовується лише до тих неповнолітніх, які мають самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке може бути звернено стягнення. З урахуванням цього суди повинні досліджувати докази щодо наявності у неповнолітнього достатнього для сплати штрафу доходу, коштів або майна та наводити у вироку відповідні мотиви прийнятого рішення.
Призначаючи покарання неповнолітньому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, а саме, згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 162 КК України, є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, оскільки відбув покарання призначене вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.10.2021 за ч.1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт, у зв`язку з чим знятий з обліку у Гайсинському районному секторі №3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 06.10.2021 у кримінальному провадженні № 0000012 від 10.01.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, застосовано до неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження; за місцем проживання характеризується з негативної сторони, у складних життєвих обставинах не перебуває, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, перебуває під наглядом в психіатричному кабінеті КНП «Тростянецька ЦРЛ», задовільні умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, вчинення кримінального проступку неповнолітнім.
Відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 є неповнолітнім, хоча й офіційно не працевлаштований, проте має самостійний дохід так як здійснює тимчасові підробітки за що отримує грошові кошти, а отже має власні кошти.
Згідно з санкцією ч.1 ст. 162 КК України за вчинення вказаного проступку передбачено покарання у виді штрафу, виправних робіт або обмеженням волі.
В свою чергу ч.1 ст. 98 КК України встановлено, що до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: 1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) арешт; 5) позбавлення волі на певний строк.
Відповідно до ч.1 ст. 99 КК України штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.
З урахуванням наведеного вище, обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, умови життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку, наявності пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що останньому відповідно до принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, а також з врахуванням вимог ст. ст. 98, 99 КК України, необхідно призначити покарання в межах санкці ч.1 ст. 162 КК України у виді штрафу.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадження відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та признати йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 04 квітня 2022 року на музичну блютуз колонку чорного кольору марки «JBL» належну ОСОБА_3 .
Речовий доказ музичну блютуз колонку чорного кольору марки «JBL» повернути ОСОБА_3 .
Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1