Справа № 522/6514/22
Провадження №1-кп/522/1661/22
УХВАЛА
27 червня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000148 від 26.01.2022 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 01.01.2018 направлено обвинувальний акт до Приморського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 186, 15.11.2021 на підставі ст.ст. 176-178, 183 КПК України змінено запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт;
- 24.09.2019 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000148 від 26.01.2022 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.06.2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000148 від 26.01.2022 року було призначено у підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 08.06.2020 року підготовче засідання з розгляду вищевказаного обвинувального акту було призначено до розгляду в режимі відеоконференції з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_6 на теперішній час відбуває покарання за вироком Бердянського міського суду Запорізької області від 24.09.2019 року.
Захисник та обвинувачений у підготовчому судовому засіданні зазначили, що ОСОБА_6 взагалі обвинувальний акт не отримував. Враховуючи викладене, захисник та обвинувачений вважали, що обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду, а має бути повернутий прокурору.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого та повернення обвинувального акту.

Потерпіла ОСОБА_4 залишила вирішення цього клопотання на розсуд суду.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, зокрема, вимогам ст. 291 КПК України.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
До загальних засад кримінального провадження, згідно з ст. 7 КПК України віднесено законність, який встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суд неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.
Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюється не лише на випадки коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на інші випадки очевидного порушення вимог КПК України під час досудового слідства.
Той факт, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках передбачених КПК України, підтверджується і висновком викладеним у постанові Верховного Суду України № 5-111кс15 від 25.06.2015 р.
Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстр матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 КПК України).
Пунктом 18 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний/обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують; користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.
Згідно з п.п «а», «е» ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчинені кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержати безоплатну допомогу перекладача.
Однак, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому не було вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів до нього.
Розписка про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підписана тільки захисником обвинуваченого ОСОБА_5 .
За змістом закону сторона обвинувачення зобов`язана була вручити обвинуваченому належним чином засвідчені копії всіх процесуальних документів з метою забезпечення його права на захист.
Відсутність у обвинуваченого належним чином засвідчених копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, на переконання суду, позбавляє їх повноцінного права відстоювати свою позицію в суді, оспорювати фактичні обставини справи, висловлюватись щодо оцінки доказів та інше.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ст. 22 КПК України).
Частина 6 ст. 22 КПК України покладає на суд обов`язок, згідно з яким він, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, має створити умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.
Проте створенням лише умов для реалізації сторонами своїх функцій (обвинувачення і захисту) функція суду не вичерпується. У кримінальному провадженні суд виконує свою функцію, яку інші суб`єкти провадження і будь-хто інший виконувати не уповноважені, а саме: функцію розгляду і вирішення справи про кримінальне правопорушення. Для її виконання, суд не може залишатися пасивним спостерігачем за процесуальним змаганням сторін, забезпечуючи реалізацію їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків.
Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує право обвинуваченого брати активну участь під час розгляду кримінальної справи у суді. Фундаментальним аспектом права на справедливий судовий розгляд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи процедурні елементи, має бути змагальним і в цьому процесі повинний бути забезпечений принцип рівності сторін, тобто обвинувачення та захисту. При вирішенні питання, чи мало місце порушення статті 6, Суд має розглянути, чи був процес справедливим в цілому, включаючи апеляційне провадження та спосіб отримання доказів (Справа «Салов проти України»).
Стаття 10 КПК України гарантує рівність перед законом і судом. Рівність перед судом означає рівність перед ним учасників провадження, процесуальна рівність - це відсутність будь-яких обмежень (дискримінації) у процесуальних правах, наданих кримінальним процесуальним законодавством.
У справі «Надточій проти України» Європейський Суд нагадав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
За наведених обставин, та з метою недопущення порушення принципу рівності сторін та права на захист, суд вважає, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню необхідно повернути прокурору з підстав, які свідчать про наявність суттєвих порушень, що перешкоджають проведенню підготовчого судового засідання та призначенню судового розгляду і з якими діючий закон пов`язує таку можливість.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000148 від 26.01.2022 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернути прокурору Приморської окружної прокуратури м. Одеси.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1