УХВАЛА
Іменем України

05 липня 2022 року справа № 542/14/22

провадження № 1-кс/542/127/22

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари, вул. Незалежності 32 Полтавської області клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000311 від 29.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зачепилівка Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше судимого,

в с т а н о в и в :
04 липня 2022 року слідча СВ поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з вищевказаним клопотанням, погодженим прокурором, в якому просила застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:

а) не відлучатися з населеного пункту де він проживає: с. Великі СолонціПолтавського району Полтавської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

б) з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

в) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками, допитаними у кримінальному провадженні;

г) заборонити підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

В обгрунтування клопотання зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28.12.2021 в обідній час до домогосподарства ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов ОСОБА_7 та запропонував останньому пограбувати ОСОБА_8 , яка самостійно проживає в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 на пропозицію ОСОБА_7 погодився, тим самим вступивши в злочинну змову на вчинення злочину.

Вказувала, що реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 28.12.2021 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 прийшов до домогосподарства ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Шляхом розбиття віконного скла проникли до будинку. В одній з кімнат будинку на ліжку виявили ОСОБА_8 , яка в цей час спала. Бажаючи подавити її волю до можливого опору, ОСОБА_7 використовуючи клейку стрічку по типу скотч, яку заздалегідь взяв з собою, зв`язав ОСОБА_8 руки та ноги.

Зазначила, що продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на грабіж, ОСОБА_7 зняв з вух потерпілої ОСОБА_8 золоті сережки, вагою близько 3 грам та вартістю 2 500 гривень (зі слів потерпілої ОСОБА_8 ), та поклав до кишені куртки. Продовжуючи пошуки майна, яким можна заволодіти, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 в тумбочці, що стояла поряд з ліжком, виявили та забрали двадцять шість тисяч гривень купюрами різних номіналів.

В клопотанні посилалась на те, що в подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 через розбите вікно залишили місце скоєння злочину, майно потерпілої ОСОБА_8 , яким заволоділи внаслідок скоєння грабежу, розподілили між собою.

Вказала, що своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 завдали потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 28 500,00 грн.

Зазначила, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме - у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло.

28.06.2022 о 16-22 годині ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.186 КК України.

Посилалася на те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У клопотанні вказувала, що метою обрання такого запобіжного заходу є запобігання можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що погоджується з клопотанням та не заперечує проти застосування щодо нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримала та вважала за доцільне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене 29.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

28.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначено у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На переконання суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- Постанова про визнання речовим доказом від 29.12.2021, а саме: трьох фрагменти слідів взуття; мобільного телефону чорного кольору марки «NOMI І187»; липкої стрічки по типу «скотч»; шість відрізків липкої стрічки зі слідами фактури тканин, п`ять відрізків липкої стрічки зі слідами слідів рук;

Протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 29.12.2021, відповідно до якого потерпіла пояснила про обставини пограбування;

Протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 04.01.2022, згідно з яким потерпіла повідомила про зникнення банківської картки;

Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 29.12.2021, яка викликала працівників поліції та повідомила про сліди проникнення до житла потерпілої;

Протокол перегляду відеозапису з камери спостереження від 28.12.2021 будівлі АДРЕСА_3 ;

Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27.06.2022 про події 28.12.2021;

Протокол слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 від 27.06.2022;

Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 28.06.2022, відповідно до якого підозрюваний розповів про деталі пограбування потерпілої ОСОБА_8 ;

Протокол слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 28.06.2022;

Витяг з ЄРДР № 0000311;

Дані, що характеризують ОСОБА_4 .

Дослідивши надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, оскільки свідчать про те, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване кримінальне правопорушення при зазначених у клопотанні обставинах.

При цьому, враховуючи стадію кримінального провадження, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що підозра є обґрунтованою у розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У своєму клопотанні слідчий, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України зазначив про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років).

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності певної особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від органу досудового розслідування та суду.

Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім зазначеного, слідчий суддя вважає також релевантним посилання на рішення ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови», у якому суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Так, оцінюючи вагомість даного ризику слідчий суддя також враховує відсутність у підозрюваного постійного місця роботи та стабільного заробітку, є наявні судимості за вчинення корисливих злочинів.

Зазначені обставини, на переконання слідчого судді збільшують вагомість ризику втечі.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні слідчої обставини у сукупності дають достатні підстави вважати наявним та обгрунтованим ризик втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органу досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_4 .

Водночас, необхідно зауважити, що позиція суду ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та не ставить метою передбачити можливе покарання за інкримінований підозрюваному злочин.

Враховуючи обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, покази свідка ОСОБА_10 , суд дійшов висновку про наявність ризику, визначеного пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 шляхом вмовлянь або погроз може вплинути на покази потерпілої та свідків, які проживають на території одного населеного пункту із підозрюваним у кримінальному провадженні, що може призвести до їх подальшої зміни або відмови свідчити у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, беручи до уваги надані докази, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризику, визначеного пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Так, матеріалами клопотання підтверджено, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, джерело його доходів невідоме, підозрюється у вчинені тяжкого злочину, вчиненого під час іспитового строку.

З огляду на встановлені обставини слідчий суддя вважає обгрунтованим посилання органу досудового розслідування на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження протиправної поведінки.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі, врахував, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, а саме: відсутність постійного місця роботи, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимостей, наявність ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

За приписами частини 3 статті 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Однак, враховуючи існування доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: обгрунтованість підозри, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи особу підозрюваного відсутність постійного місця роботи, існування ризику продовження протиправної поведінки, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Суд зауважує, що з вказаних підстав жодний інший запобіжний захід, окрім як домашній арешт, не може забезпечити на теперішній час належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвість кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, обставини, наведені у ч. 1 ст. 194 КПК України є доведеними органом досудового розслідування, матеріали клопотання містять достатні докази на їх підтвердження.

Враховуючи встановлені слідчим суддею ризики та обставини, що визначені у ст. 177, 178 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Враховуючи вищезазначені положення закону, слідчий суддя при обранні підозрюваному запобіжного заходу вважає за необхідне покласти на нього наступні обов`язки:

а) не відлучатися з населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

б) з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

в) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками, допитаними у кримінальному провадженні;

г) заборонити підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас, суд вважає, що обов`язки, які суд покладає на підозрюваного за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим їх застосування відповідає п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

З огляду на положення частини сьомої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку із застосуванням щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд покладає на нього визначені ст. 194 КПК України обов`язки в межах двох місяців.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слідчого, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2021 у кримінальному провадженні № 0000311 про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню.

При цьому, суд при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу та покладення на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України враховує, що на території України діє воєнний стан. Так, Законом України № 2263-ІХ, що набрав чинності 23.05.2022 затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Станом на день розгляду клопотання поточна ситуація, яка склалась у регіоні не свідчить про відсутність небезпеки життю та здоров`ю учасників кримінального провадження у зв`язку із збройною агресією російської федерації. Так, по території Полтавської області завдаються ракетні удари по українських об`єктах критичної інфраструктури, часто лунають повітряні тривоги та зберігається загроза нанесення ракетних ударів.

З огляду на викладене, а також керуючись рекомендаціями Ради суддів України від 02.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану, приймаючи до уваги необхідність брати на себе відповідальність, напрацьовувати відповідну судову практику, виходячи з реалій воєнного часу та необхідності дотримання загальних засад кримінального провадження, суд вважає за необхідне дозволити підозрюваному ОСОБА_4 залишити місце перебування під домашнім арештом за умови неможливості залишатися у вказаному місці, зумовленої режимом воєнного стану чи у випадку загрози здоров`ю, життю та безпеці, виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, стану ведення воєнних дій, або на випадок захоплення населеного пункту чи безпосередньої загрози його захоплення, або ведення активних бойових дій з обов`язковим повідомленням про це суд протягом 72 годин із зазначенням нової адреси місця перебування.
Керуючись статтями 7, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000311від 29.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

а) не відлучатися з населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

б) з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

в) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками, допитаними у кримінальному провадженні;

г) заборонити підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покладені обов`язки довести до відома підозрюваного та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Дозволити ОСОБА_4 залишати місце перебування під домашнім арештом під час повітряної тривоги з метою укриття в захисних спорудах цивільного захисту.

За умови неможливості залишатися за місцем перебування під домашнім арештом, зумовленої режимом воєнного стану чи у випадку загрози здоров`ю, життю та безпеці, виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, стану ведення воєнних дій, або на випадок захоплення населеного пункту чи безпосередньої загрози його захоплення, або ведення активних бойових дій, дозволити ОСОБА_4 залишити місце перебування під домашнім арештом з обов`язковим повідомленням про це суд протягом 72 годин із зазначенням нової адреси місця перебування.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 встановити до 25 серпня 2022 року включно.

Копію ухвали негайно вручити сторонам кримінального провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1