Справа № 204/2671/22
Провадження № 1-в/204/625/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА УХВАЛА
25 травня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника установи ОСОБА_5
особи, відносно якої
розглядається заява ОСОБА_6
при розгляді у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1
В провадженні суду перебуває справа за заявою представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .
В судовому засіданні представник установи ОСОБА_5 подала клопотання про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи. Клопотання обґрунтувала тим, що ОСОБА_7 пройшов амбулаторну судово-психіатричну експертизу в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м.Слов`янськ». Згідно висновку № 49 від 19.02.2021 встановлено, що «на час здійснення інкримінованого йому діяння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждав на недоумство в формі помірної розумової відсталості. За своїм психічним станом на час скоєння правопорушення ОСОБА_7 не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Також ОСОБА_7 на час здійснення правопорушення знаходився в стані гострої алкогольної інтоксикації. ОСОБА_7 на момент здійснення інкримінованого правопорушення в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, порушення його психічного стану відносяться до іншої категорії психічних порушень. На час даного обстеження ОСОБА_7 страждає на недоумство в формі помірної розумової відсталості. За своїм психічним станом ОСОБА_7 не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Під дію статті 20 КК України (обмежена осудність) за своїм психічним станом ОСОБА_7 не підпадає (психічний стан ОСОБА_7 більш важкий)».За результатами вивчення даних анамнезу, клінічного психіатричного обстеження ОСОБА_8 в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги, з урахуванням проведеного йому експериментально-психологічного дослідження, лікарсько-консультативною комісією закладу при огляді пацієнта 30.12.2021 (протокол № 482) було зроблено висновок про відсутність у нього розладу психічної діяльності, що відповідає критеріям помірної розумової відсталості, котра була у нього діагностована при проведенні судово-психіатричної експертизи.Лікування психотропними препаратами не призначалось. ОСОБА_7 18.03.2022, в термін, що не перевищує 6 місяців, був оглянутий комісією лікарів-психіатрів. За результатами огляду 18.03.2022 року ОСОБА_8 було складено Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 275, у якому зазначено наступне: Клінічне спостереження за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає даним діагнозу судово-психіатричної експертизи, що потребує проведення повторної СПЕ в порядку абз.2 п.21 Пленуму Верховного суду України № 7 від 03.06.2005 року в зв`язку з чим потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру з суворим наглядом. Крім того, ОСОБА_7 06.05.2022, був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за результатами якого було складено Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 463, у якому зазначено про необхідність проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи задля усунення суперечностей. За заявою ОСОБА_8 09.05.2022 йому був проведений альтернативний огляд лікрем-психіатром іншого закладу охорони здоров`я. Висновок: за своїм психічним станом, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує проведення повторної амбулаторної судово-психіатричної експертизи для підтвердження або спростування наявності у нього психічних порушень зазначених у висновку судово-психіатричного експерта від 19.02.2021р. № 49».Враховуючи те, що судово-психіатрична експертиза була проведена ОСОБА_9 амбулаторно без проведення стандартизованих тестів оцінки розумового розвитку, а лікарями-психіатрами спеціального закладу з надання психіатричної допомоги проявів цього розладу у пацієнта не вбачається для вирішення діагностичних і експертних питань як на момент скоєного так і на теперішній час керуючись положеннями Наказу Міністерства Юстиції України від 08.10.1998 №53/5, абз.2п.21 Пленуму Верховного суду України призначити амбулаторну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_6 .
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання представника та просив призначити амбулаторну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 підтримав клопотання. Зазначив, що він не хворіє на психічне захворювання.
Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання представника закладу та просила його задовольнити.
Заслухавши думку учасників процесу, обговоривши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.94, ст.95 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно з ч.2 ст.514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.
В висновку судово-психіатричного експерта № 49 від 19.02.2021 зазначено, що «на час здійснення інкримінованого йому діяння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждав на недоумство в формі помірної розумової відсталості. За своїм психічним станом на час скоєння правопорушення ОСОБА_7 не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Також ОСОБА_7 на час здійснення правопорушення знаходився в стані гострої алкогольної інтоксикації. ОСОБА_7 на момент здійснення інкримінованого правопорушення в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, порушення його психічного стану відносяться до іншої категорії психічних порушень. На час даного обстеження ОСОБА_7 страждає на недоумство в формі помірної розумової відсталості. За своїм психічним станом ОСОБА_7 не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Під дію статті 20 КК України (обмежена осудність) за своїм психічним станом ОСОБА_7 не підпадає (психічний стан ОСОБА_7 більш важкий)». За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.
У заяві представника установи, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №463 від 06.05.2022 зазначено, що враховуючи спокійну, упорядковану, раціонально виважену поведінку особи протягом усього періоду перебування в спеціальному психіатричному стаціонарі, наявність тяжкої, інвалідизуючої неврологічної патології….., доцільно змінити ОСОБА_9 призначений Артемівським міськрайонним судом Донецької області 22.09.2021 вид примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом на поміщення (госпіталізацію) ОСОБА_6 до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом з призначенням йому відповідно до абз.2 п.21 Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 №7 повторної амбулаторної судово-психіатричної експертизи задля усунення суперечностей між даним клінічного спостереження за особою в період безмедикаментозного перебування в умовах застосування примусових заходів медичного характеру та висновку судово-психіатричного експерта від 19.02.2021 №49, як передумови визнання особи неосудною із застосуванням до неї заходів кримінально-правового характеру.
Відповідно до висновку про стан психічного здоров`я особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру від 09.05.2022, складеного лікарем-психіатром Центру ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» ОСОБА_10 : за своїм психічним станом, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує проведення повторної амбулаторної судово-психіатричної експертизи для підтвердження або спростування наявності у нього психічних порушень зазначених у висновку судово-психіатричного експерта від 19.02.2021р. № 49».
Разом з тим суд зазначає, що в судовому засіданні ОСОБА_6 надає чіткі та послідовні відповіді на запитання суду, має добру орієнтацію у часі, заперечує наявність психічного захворювання, що у сукупності викликає у суду сумніви у правильності висновку судово-психіатричного експерта № 49 від 19.02.2021 в частині його психічного здоров`я.
Відповідно до п.21 Постанови Пленуму ВСУ від 3 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» при розгляді справи про продовження, зміну або скасування (припинення) застосування примусових заходів медичного характеру суд, за наявності сумніву в правильності висновків комісії лікарів-психіатрів, може викликати в судове засідання представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надавав особі психіатричну допомогу, а за потреби призначити судово-психіатричну експертизу.
Згідно зі ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Відповідно до ч.1 ст.332, ч.2 ст.509 КПК України, питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час судового провадження ухвалою суду за клопотанням сторін кримінального провадження та суд має право доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Згідно з п.п.10,22 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 №865 (далі - Порядок), предметом СПЕ є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
Строк проведення стаціонарної СПЕ становить до двох місяців, якщо коротший строк не встановлено ухвалою слідчого судді або суду.
З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, а саме про необхідність призначити амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_6 , на вирішення експертів поставити питання:
1) Чи страждав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення будь-яким психічним розладом, внаслідок якого він не міг у той період усвідомлювати свої дії або керувати ними?
2) Чи перебував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент скоєння злочину в тимчасово хворобливому стані та чи міг він у той період усвідомлювати свої дії або керувати ними?
3) Чи страждає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даний час психічною хворобою, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними? Якщо так, то коли почалася ця психічна хвороба?
4) Чи потребує ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?
Керуючись ст.ст.332, 509, 514, ст.ст.369-371 КПК України
Клопотання представника установи ОСОБА_5 про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи задовольнити.
Призначити амбулаторну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На вирішення експертів поставити питання:
1) Чи страждав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення будь-яким психічним розладом, внаслідок якого він не міг у той період усвідомлювати свої дії або керувати ними?
2) Чи перебував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент скоєння злочину в тимчасово хворобливому стані та чи міг він у той період усвідомлювати свої дії або керувати ними?
3) Чи страждає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даний час психічною хворобою, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними? Якщо так, то коли почалася ця психічна хвороба?
3) Чи потребує ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову експертів від виконання покладених на них обов`язків.
У розпорядження експертів надати матеріали провадження про зміну застосування примусових заходів медичного характеру №204/2671/22 та особову справу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1