Справа № 606/2657/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000211, внесеного 14.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, інваліда ІІІ групи, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 14.11.2021 близько 11 год 00 хв., ОСОБА_3 , здійснив крадіжку глибинного електронасоса "ВОДОЛЕЙ" із накритого бетонною плитою колодязя, який розташований на території колишньої школи за адресою АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого для нього майна, ОСОБА_3 , переконавшись, що його дії не будуть поміченими, переслідуючи корисливий мотив, діючи таємно, умисно, з метою особистого збагачення, знявши бетону кришку проник в колодязь, що розташований на території колишньої школи, що за адресою АДРЕСА_2 та в подальшому дістав із дна колодязя глибиний електронасос «ВОДОЛЕЙ» БЦПЄ 0,5-50У вартістю 2100 грн, руками від`єднав його від гумового шланга та троса, після чого з викраденим залишив вище вказану територію.
В подальшому викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення чи сховище.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що він 14.11.2021 на території колишньої школи у с.Сущин Тернопільського району Тернопільської області прикладаючи фізичні зусилля зняв бетонну кришку з колодязя і звідти викрав глибиний електронасос «ВОДОЛЕЙ» БЦПЄ 0,5-50У, який в подальшому приніс додому та мав намір використовувати для власних потреб. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. При цьому, погодився з усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності та зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, просив його суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винен в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в інше приміщення чи сховище, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд не погоджується з доводами захисника про те, що колодязь, з якого вчинено крадіжку, не є сховищем, крім того обвинувачений здійснив крадіжку електронасоса не проникаючи у колодязь, у зв`язку із чим дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.

Так, сховищем закон визнає певне місце або територію, які використовуються для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей та мають конструктивні особливості, огорожу чи засоби охорони, які обмежують до них вільний доступ сторонніх осіб люки, двері, замки, засови, огорожу, охорону, сигналізацію тощо.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке. Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном.

Як вбачається з обвинувального акту та показань обвинуваченого, колодязь, із якого було здійснено крадіжку глибинного електронаноса "ВОДОЛЕЙ" був закритий важкою бетонною кришкою, що перешкоджало доступу до колодязя. При відкритті бетонної кришки обвинувачений доклав значних фізичних зусиль. Вказане свідчить про відсутність у обвинуваченого вільного доступу до зазначеної споруди.

Враховуючи вказане, суд прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, який вину визнав повністю, щиро розповідав про скоєне та каявся, його стан здоров`я, останній є інвалідом ІІІ групи, а також те, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря нарколога з 01.07.2013 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, згідно висновку судово-психіатричного експерта №527 від 23.11.2021 ОСОБА_3 страждає на розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому може, та на період інкримінованого діяння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, його поведінку до, під час та після вчиненого злочину, вартість викраденого, яке потерпілому відшкодовано.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з врахуванням позиції прокурора, потерпілого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинуваченняу виді позбавлення волі.

Разом з тим, на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК Українисуд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення: судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-21/12035-ТВ від 26.11.2021 в сумі 858,10 грн, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На момент постановлення вироку запобіжний захід відсутній.

Керуючись статтями 370,371,373,374,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч.1ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати за проведення експертизи на суму 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 10 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Речовий доказ у справі, а саме: погружний глибинний електронасос «ВОДОЛЕЙ» БЦПЄ 0,5-50У, який поміщений в сейф-пакет №КІV7110548, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області - повернути потерпілому за належністю.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1