Справа № 932/3171/22
Провадження № 1-кс/932/1713/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000551 від 26.04.2022 року, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню за № 0000551 від 26.04.2022 року, в якому він просить накласти арешт на нерухоме майно приміщення майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 01), земельна ділянка кадастровий номер :07:167:0020, які належить ОСОБА_5 (частка складає 74/100), а також на нежитлові будівлі та споруди (РНОНМ 1), що належать ОСОБА_6 , з позбавленням права її відчуження, розпорядження, користування, з можливістю передачі на відповідальне зберігання ФОП « ОСОБА_7 ». Також слідчий просить заборонити органам (Міністерству юстиції України, його територіальним органам) та всім суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київським, Севастопольським міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно), які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дій (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав) відносно об`єкту нерухомого майна, розташованого за вищевказаною адресою.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000551 від 26.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_7 проте, що в період часу з серпня 2021 по лютий 2022 року група осіб за попередньою змовою під приводом укладення договору зберігання насіння соняшнику шляхом обману заволоділа насінням соняшнику, завдавши заявнику матеріальних збитків у значному розмірі.

Встановлено, що 27.08.2021 року між ФОП « ОСОБА_7 » та ОСОБА_5 укладено договір складського зберігання, згідно умов якого на товарному складі, за адресою: АДРЕСА_1 , буде зберігатись насіння соняшнику терміном до лютого 2022 року.

В подальшому, в період часу з 12.09.2021 р. по 04.10.2021 р. із полів, які орендуються ФОП « ОСОБА_7 » в Солонянському районі Дніпропетровської області, насіння соняшнику вантажним автомобільним транспортом марки «Камаз» з причепом було доставлено для подальшого зберігання, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору.

Насіння соняшнику було передано для складського зберігання на підставі товарно-транспортних накладних № 3 від 15.09.2021, № 5 від 17.09.2021, № 8 від 01.10.2021, № 12 від 04.10.2021, № 11 від 04.10.2021, № 10 від 03.10.2021, № 9 від 03.10.2021, № 7 від 01.10.2021, № 6 від 17.09.2021, № 4 від 17.09.2021, № 1 від 12.09.2021, № 2 від 12.09.2021, № 13 від 04.10.2021, прийом насіння соняшнику здійснював ОСОБА_5 та його партнер ОСОБА_6 .

В лютому 2022 року ОСОБА_7 стало відомо, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на початку лютого 2022 р. покинули територію України, а насіння соняшнику, яке зберігалось за адресою: АДРЕСА_1 , відсутнє. Останні в ході телефонних розмов з ОСОБА_7 та її чоловіком повідомити причину відсутності насіння соняшника не змогли, окрім того, вони продали більшу частину нерухомого майна, що їм належало, також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шукають інші постачальники, яким ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не повертають гроші та/або насіння соняшнику.

10.06.2022 року в присутності учасників проведено огляд складських, виробничих та інших приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , яким встановлено відсутність насіння соняшника, виробниче обладнання частково демонтовано, інших товарно-матеріальних цінностей, документів фінансово-господарської діяльності тощо.

Таким чином, внаслідок вчинення умисних протиправних дій із насінням соняшнику збоку ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_7 завдано матеріальних збитків на загальну суму 6 630 000 грн.

Встановлено, що приміщення майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 01), земельна ділянка кадастровий номер :07:167:0020, належить ОСОБА_5 (частка складає 74/100), а ОСОБА_6 належать нежитлові будівлі та споруди (РНОНМ 1), що підтверджується довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Вказані особи можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Виходячи із здобутих доказів вбачається, що вищевказані особи, заволоділи майном насінням соняшнику, що належав ФОП ОСОБА_7 та розмістили його для зберігання в приміщенні майнового комплекту зерносховища, для його подальшого зберігання.

Під час проведення досудового розслідування, відповідно до постанови слідчого, згідно ст. 98 КПК України, зазначені об`єкти були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту.

Як зазначено в клопотанні, незастосування заборони користуватися, розпоряджатися майном може призвести до незаконного відчуження майна, а також приховування, зміни чи спотворення речових доказів, та знищення майна.

Посилаючись на викладене, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився. Надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу за його відсутності.

Власники майна у судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, тощо. В разі задоволення клопотання про арешт в ухвалі слід зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000551 , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2022 року.

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення ч. 2 ст. 190 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 звернулася до ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про те, що в період часу з серпня 2021 по лютий 2022 року група осіб за попередньою змовою під приводом укладення договору зберігання насіння соняшнику шляхом обману заволоділа насінням соняшнику, завдавши їй матеріальних збитків у значному розмірі.

Як встановлено з матеріалів клопотання, 27 серпня 2021 року між ФОП « ОСОБА_7 » та «Товарний склад по АДРЕСА_1 , в особі господаря ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 » укладено договір складського зберігання, згідно умов якого на товарному складі, за адресою: АДРЕСА_1 , буде зберігатись насіння соняшнику терміном до лютого 2022 року. Відповідно до товарно-транспортних накладних, з 12 вересня 2021 року відбувалася поставка насіння соняшника на вищевказану адресу.

Згідно інформаційної довідки № 301477694 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості, щодо об`єкту нерухомого майна, цілісний майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить у спільній частці 74/100 належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 169, виданий 05.05.2020 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52144419 від 05.05.2020 року.

Згідно інформаційної довідки № 301479594 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості, щодо об`єкту нерухомого майна, нежитлова будівля та споруди за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :07:167:0020, на праві приватної власності належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1171, виданий 25.04.2013 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 1981248 від 25.04.2013 року.

Слідчий суддя враховує правову підставу для накладення арешту на вказане майно, та відзначає, що приміщення використовуються для зберігання сільськогосподарської продукції, яка була у незаконний спосіб вилучена у власника ОСОБА_7 .

Існують різні дефініції поняття знаряддя вчинення злочину, при цьому місце засобів визначається по-різному (або у якості самостійної ознаки, або такої що є різновидом засобів вчинення злочину, або взагалі не розглядається як ознака), зокрема під такими засобами розуміють:

предмети, використовуючи які особа вчиняє фізичний, як правило, руйнівний вплив на матеріальні об`єкти, наприклад вогнепальна і холодна зброя, інструменти, транспортні засоби, пристрої, технічне устаткування тощо;

ті предмети, речі, за допомоги яких безпосередньо було вчинено злочин;

речі матеріального світу якими безпосередньо заподіюється або може бути заподіяна істотна шкода;

предмети, речі, пристосування, за допомогою яких злочин було вчинено, які використовувались для полегшення вчинення злочину.

З урахуванням сукупності наведених ознак, слід дійти висновку, що приміщення майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 01), земельна ділянка кадастровий номер :07:167:0020, які належить ОСОБА_5 (частка складає 74/100), а також нежитлові будівлі та споруди (РНОНМ 1), що належать ОСОБА_6 , використовувались як знаряддя вчинення злочину, для полегшення його вчинення та які безпосередньо пов`язані із заподіяною власнику майна шкодою.

В поданому клопотанні доведено, що вказане нерухоме майно є речовим доказом, оскільки може містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення та може бути використано для доведення фактів й обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також для забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, яке опосередковано пов`язано із об`єктом кримінального правопорушення. Невжиття відповідних заходів забезпечення кримінального провадження може призвести до подальшого приховування, зміни або знищення речових доказів.

За змістом ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Ураховуючи, що в ході розгляд клопотання доведений ризик того, що майно безпосередній об`єкт злочину, може бути приховане, знищене чи пошкоджене, а також з огляду на наявність обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, предметом якого є, в тому числі, зазначене в клопотанні майно, наявні підстави для накладення арешту на приміщення майнового комплексу та встановлення заборони особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно зазначених приміщень та земельних ділянок.

Водночас такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як позбавлення права, зокрема, права на відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою не передбачено, водночас можливе застування заборони, або обмеження користування майном, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням вищенаведеного, вважаю наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно, а також встановлення заборони вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому клопотання підлягає задоволенню частково.

В частині вимог про передачу нерухомого майна приміщення майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 01), земельна ділянка-кадастровий номер :07:167:0020, на відповідальне зберігання ФОП « ОСОБА_7 », слідчий суддя дійшов наступного.

Питання поняття речових доказів та їх зберігання врегульовано статтями 98, 100 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 100 КПК України речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Так, згідно з ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази можуть, серед іншого, передаватися на відповідальне зберігання власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Пунктом 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, передбачено, що Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя не вправі самостійно вирішувати питання про долю речових доказів, окрім випадків, передбачених КПК України, а також вирішувати питання про передачу майна, на яке накладено арешт, на відповідальне зберігання будь-якій особі. Такі питання можуть бути вирішені слідчим самостійно, зокрема, шляхом оформлення розписок про передачу майна на відповідальне зберігання.

Відтак, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання в частині передачі майна та відповідальне зберігання, оскільки дане питання входить до повноважень слідчого, який проводить досудове розслідування.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженню за № 0000551 від 26.04.2022 року, задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно приміщення майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 01), земельна ділянка-кадастровий номер :07:167:0020, які належить ОСОБА_5 (частка складає 74/100), а також на нежитлові будівлі та споруди (РНОНМ 1), що належать ОСОБА_6 , з позбавленням права її відчуження, розпорядження та користування.

Заборонити органам (Міністерству юстиції України, його територіальним органам) та всім суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київським, Севастопольським міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно), які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дій (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав) відносно об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Потічна, 67-Д (РНОНМ 01), земельна ділянка-кадастровий номер :07:167:0020.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ