Номер провадження: 11-сс/813/988/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 16 липня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000766 від 02 вересня 2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.191; ч.2 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року було задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , та накладено арешт на майно, а саме на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3026 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108, власником якого на праві приватної власності являється ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» , із забороною розпорядження майном.
Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» - адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що арештований об`єкт нерухомого майна не був визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того слідчим не було надано доказів того, що внаслідок не накладення арешту на майно, воно може бути знищено, або пошкоджене.

Власник майна ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» у даному кримінальному провадженні має статус третьої особи, а тому, відповідно до положень ч.2 ст.64-2 КПК України, з клопотанням про арешт майна в даному випадку мав звертатись прокурор, а не слідчий.

В судове засідання призначене на 25 липня 2022 року представник ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» адвокат ОСОБА_6 не з`явилась, проте надіслала клопотання, в якому просила розглянути апеляційну скаргу без її участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду також не з`явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути апеляційну скаргу без його участі через зайнятість у слідчих діях.

За результатами апеляційного розгляду просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Відповідно до положень ч.1 ст.406 КПК України суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» - адвоката ОСОБА_6 у письмовому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 зазначеної норми права встановлено, що метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, положеннями ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, в тому числі, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На теперішній час слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000766 від 02 вересня 2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.191; ч.2 ст.367 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3026 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108 належав Державі України в особі Міністерства інфраструктури України та був закріплений на праві господарського відання за ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів».

Разом з цим в результаті протиправних дій службових осіб відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вищевказаний виробничий будинок був неправомірно реалізований в процедурі виконавчого провадження на електронних торгах, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді вибуття із власності держави Україна в особі Міністерства інфраструктури України вищезазначеної будівлі ринковою вартістю 59 717 тис. грн. (п`ятдесят дев`ять мільйонів сімсот сімнадцять тисяч гривень).

Наразі вказаний виробничий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною прощею 3026 кв.м. за адресою: Одеська область, місто Чорноморськ, смт. Олександрівка, вулиця Судноремонтна, будинок 35, який був закріплений па праві господарського відання за ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів», відповідно до постанови слідчого від 27 липня 2021 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000766.

Крім того, 27 червня 2021 року слідчим винесено постанову, якою юридичну особу Фонд держаного майна України визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000766.

Також за результатами розслідування кримінального провадження №0000766 23 червня 2022 головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України за кваліфікуючими ознаками: службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, а саме у тому, що внаслідок неналежного виконання своїх посадових обов`язків, ОСОБА_10 , що виразилось у порушені вимог ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», частини 3 Розділу III Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», ч.9 ст.11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ч.2 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», не зважаючи па наявність встановленої законом заборони щодо проведення виконавчих дій відносно об`єкту права державної власності, неправомірно реалізовано в процедурі виконавчого провадження на електронних торгах належний державі Україна в особі Міністерства інфраструктури України виробничий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 3026 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який був закріплений па праві господарського відання за ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів», що спричинило тяжкі наслідки у вигляді вибуття із власності держави Україна в особі Міністерства інфраструктури України вищезазначеної будівлі ринковою 59 717 тис. грн.

Наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, вирішується питання про оголошення про підозру іншим особам причетним до вчинення протиправних дій, внаслідок який з власності Держави України вибув виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Оцінюючи викладені обставини та приймаючи до уваги, що постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 27 липня 2021 року вищевказаний виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він є об`єктом кримінально протиправних дій, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що наявні підстави передбачені ч.3 ст.170 КПК України для накладення на нього арешту.

Відповідно до ч.1, п.7) ч.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а саме з метою запобігання ризикам подальшої реалізації спірного нерухомого майна та з метою його збереження і виключення можливості його перепродажу або іншого відчуження.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги представника ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» - адвоката ОСОБА_6 стосовно незаконності ухвали слідчого судді є необґрунтованими і не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Пунктом 1) ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2021 року, якою було задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та накладений арешт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3026 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108, власником якого на праві приватної власності являється ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3