Справа № 761/3224/20
Провадження № 1-кп/761/1066/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_5., суддів ОСОБА_6., ОСОБА_9., за участі секретаря судового засідання ОСОБА_7., прокурора ОСОБА_8., представників потерпілих ОСОБА_10., ОСОБА_11., обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_12., розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 112 44 від 23.09.2017, у якому ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314, ч. 1 ст. 315 КПК України у разі, якщо відсутні підстави для прийняття інших рішень, суд у підготовчому судовому засіданні призначає судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вирішуючи також питання, передбачені ч. 2 ст. 315 КПК.

Прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважаючи вказаний процесуальний документ таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК, судовий розгляд просив провести у відкритому судовому засіданні.

Представники потерпілих підтримали думку прокурора.

Захисник не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши учасників підготовчого судового провадження, дійшов висновку про таке.

Відповідно до обвинувального акту інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення мали місце на території Шевченківського району м. Києва, тобто кримінальне провадження підсудне суду, на розгляд якого надійшло.

Згідно з ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити, серед іншого, викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З огляду на зазначене суд вважає, що прокурором дотримані вимоги ст. 291 КПК, обвинувальний акт містить дані, обов`язкова наявність яких визначена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, у силу ч.6 даної статті суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 23 КПК забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення покладається на сторону обвинувачення.

На підставі вказаних засад кримінального провадження, а також згідно з ч. 2 ст. 318 КПК, суд, з`ясовуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вважає, що такими особами мають бути прокурор, обвинувачений ОСОБА_1 , його захисник, потерпілі та їх представники.

Розглядаючи заяву адвоката ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_2 про визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або матеріальної шкоди.

З заяви представника ОСОБА_2. вбачається, що 17.01.2018 між обвинуваченим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_2 сплатив обвинуваченому грошові кошти у сумі 672 681 грн.

Однак, у подальшому на зазначену вище квартиру рішенням слідчого судді накладений арешт, що суттєво звузило права ОСОБА_2 як власника цієї квартири, та позбавило його можливості розпоряджатися належним йому майном.

Враховуючи викладені обставини, адвокат ОСОБА_13., діючи в інтересах ОСОБА_2 , наполягав, що останньому завдано матеріальної шкоди на суму 672 681 грн.

У силу ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Крім того, ч.10,11 ст. 170 КПК визначено, що арешт накладається, зокрема, на нерухоме майно з метою заборони або обмеження користування та розпорядження.

З наведеного витікає, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження спрямоване на тимчасове законне обмеження прав власника певного майна з метою забезпечення схоронності щодо майна та не позбавляє таку особу права власності на арештоване майно.

Таким чином, гр. ОСОБА_2 лише обмежений у праві розпорядження квартирою квартири АДРЕСА_1 , однак не позбавлений права власності на неї.

Крім того, з обвинувального акту вбачається, що квартира АДРЕСА_1 у протиправний спосіб вибула з власності ОСОБА_3 , який визнаний потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Також, вирішуючи клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту квартири АДРЕСА_2 , суд вважає, що останнє підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У відповідності до ст. 174 КПК власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

У силу частини 2 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасовано судом повністю чи частково, якщо власник або володілець майна доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2019 на квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 , накладений арешт, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження № 120 171 001 000 112 44 встановлені підстави вважати, що зазначена квартира була об`єктом злочинних посягань.

Водночас, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_1 не інкримінується заволодіння шахрайським шляхом вказаною вище квартирою, отже зазначений об`єкт нерухомості не є об`єктом кримінальнопротиправних дій.

Вищенаведене доводить, що подальше перебування майна під арештом порушує право власності ОСОБА_4 , що вимагає від суду прийняття рішення, яке б усунуло спричинені негативні наслідки та відновило у повному обсязі права зазначеної особи.

Таким чином, клопотання ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 2, 8, 9, 16, 22, 23, 55, 85, 98, 132, 170, 174, 314, 315, 291 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 3, 4 ст. 358 КК України призначити до судового розгляду на 09.00 год. 29.11.2021 у відкритому судовому засіданні.

Судовий розгляд здійснювати колегіально у складі трьох суддів.

У задоволені заяви адвоката ОСОБА_14. про залучення ОСОБА_2 до цього провадження як потерпілого відмовити.

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2019 ( справа № 761/30094/19) на квартиру АДРЕСА_2 , скасувати.

Головуючий суддя ОСОБА_5

Судді ОСОБА_6

ОСОБА_9