Провадження 1кп-932/200/22
Справа 932/4210/22
УХВАЛА
Іменем України
30 вересня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000430, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ
У провадженні Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України. Щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 04.08.2022 року продовжений строком до 02.10.2022 року включно.
Прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк два місяці з тих підстав, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, він раніше судимий за вчинення корисливого злочину і відбуваючи покарання з іспитовим строком, вчинив знову корисливий злочин, він не має стійких соціальних зв`язків, не працює, не має постійного джерела доходу, а тому існують ризики, що ОСОБА_5 може ухилитися та переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашнього арешту, вважав недоцільним, оскільки це не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Вважав необхідним залишити без змін визначену заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн., з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.
Захисник адвокат ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки тільки тяжкість обвинувачення не може бути підставою для продовження строку тримання під вартою, а він має родину маму, постійне місце проживання.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав позицію захисника.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити з наступних підстав.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, який він вчинив у період воєнного стану і в період іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком суду, і з врахуванням особистості обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, не працює, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків та утриманців, а також стадії процесу, коли потерпілий та свідок не допитані, а матеріали кримінального провадження у тому числі протоколи допиту потерпілого відкриті стороні захисту, реально існують обґрунтовані ризики, що він буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню. може впливати на потерпілого та свідка.
Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачується, його особистість, який не має бездоганної репутації у суспільстві, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Твердження сторони захисту, що обвинувачений має родину та постійне місце проживання, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, так як вищезазначені доводи з урахуванням стадії процесу, тяжкості та обставин кримінального правопорушення, суворості покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його у вчиненні інкримінованого йому злочину винним, не свідчать про наявність у обвинуваченого перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.
З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам, а обраний відносно останнього запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, особистості обвинуваченого, кореспондується з характером суспільного інтересу.
На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та вищевикладених обставин, суд вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 гривень з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ
Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт відмовити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 28 листопада 2022 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1