Справа № 282/821/20
Провадження № 1-кп/282/32/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2022

смт. Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження №0000139 від 03.06.2020, №0000014 від 21.01.2021, №0000137 від 02.06.2020, № 0000012 від 18.08.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу положень ст. 89 раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.1 ст.121, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Авнюгський Верхньо-Тоємського району Архангельської області Російської Федерації, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з загальною середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
03 червня 2020 року, близько 12 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_1 , під час спілкування з оперуповноваженими працівниками сектору кримінальної поліції Любарського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , який перебував у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, та лейтенантом поліції ОСОБА_8 , одягнутим у цивільний одяг, які перебували на службі у робочий час та з метою виконання своїх службових обов`язків, а саме: доручення слідчого СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 за №100/205-20 від 02.06.2020, наданого в порядку ст. 40 КПК України в рамках кримінального провадження №0000137 від 02.06.2020, прибули до вищевказаного домогосподарства, вчинив словесний конфлікт з останніми.

Під час даного конфлікту в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу - оперуповноваженому сектору кримінальної поліції Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанту поліції ОСОБА_8 , який на той момент знаходився при виконанні своїх службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки, умисно, кулаком лівої руки наніс ОСОБА_10 удар в обличчя, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу, садна, синця нижньої губи, що є легким тілесним ушкодженням без короткочасного розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_4 , які виразились в умисному заподіянні оперуповноваженому сектору кримінальної поліції Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанту поліції ОСОБА_8 легких тілесних ушкодженнь у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків, органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України.

Також встановлено, що 21 січня 2021 року, близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_4 знаходився у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час до його будинку прийшов ОСОБА_11 .

В ході розмови між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 на подвір`ї вказаного домогосподарства виникла словесна суперечка в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 узяв до рук ніж на що ОСОБА_11 вибіг на вулицю. В подальшому без розриву в часі ОСОБА_4 наздогнавши ОСОБА_11 , на проїзній частині АДРЕСА_1 та розуміючи протиправність своїх дій, тримаючи в правій руці саморобний ніж з дерев`яною ручкою, умисно наніс ним один удар в область живота ОСОБА_11 .

Внаслідок нанесеного удару ОСОБА_11 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота, раневий канал якого проникає в черевну порожнину з ушкодженням парієтальної очеревини та без ушкодження внутрішніх органів, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України.

Також встановлено, що 01 червня 2020 року, близько 22 години ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна прийшли на територію домогосподарства ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи в цей час та місці, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою між собою, скориставшись відсутністю власника майна та інших сторонніх осіб, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, через незамкнені вхідні двері проникли всередину житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, звідки шляхом застосування фізичної сили демонтували з віконних рам будинку належні потерпілому ОСОБА_12 два металопластикові вікна, а саме: одне одностулкове металопластикове глухе вікно з однією камерою склопакету шириною вікна 650,0 мм., довжиною 790,0 мм., з пластику профільного чотирьохкамерного 60,0 мм., вартістю 418 грн. 87 коп. та одне одностулкове металопластикове поворотно-відкидне вікно з однією камерою склопакету шириною вікна 650,0 мм., довжиною 790,0 мм., з пластику профільного чотирьохкамерного 60,0 мм., вартістю 1218 грн. 02 коп., та перемістили їх на подвір`я даного домогосподарства, намагаючись з вказаним майном з місця злочину зникнути, однак були помічені та викриті сторонніми особами.

Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_5 , які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях не визнав в повній мірі. Так, по епізоду за ч.2 ст.345 КК України обвинувачений ОСОБА_4 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань. За епізодом за ч.1 ст.121 КК України вказав, що перебував у своєму домогосподарстві. З ним також були ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 . Потерпілий в той день приходив до нього два рази. Перший раз між ним та ОСОБА_11 на подвір`ї його домогосподарства виникла суперечка, внаслідок якої потерпілий залишив домогосподарство ОСОБА_4 . Прийшовши вдруге, потерпілий постукав у вікно будинку, де проживав ОСОБА_4 . Обвинувачений вийшов з будинку, відчинив двері, однак потерпілий відразу з дверей вдарив обвинуваченого палицею по голові і плечі. Це було у веранді житлового будинку. ОСОБА_4 вхопив ніж, з дерев`яною ручкою, який лежав на тумбочці у веранді та махнув ножем. Побачивши ножа потерпілий розвернувся і побіг. Разом з тим, чи завдав він потерпілому удар ножем він достеменно сказати не може. За потерпілим на вулицю зразу вибігли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , він пішов за ними слідом. Обвинувачений також вказав, що бачив, як потерпілий лежав посеред дороги, однак вказав, що на вулиці ОСОБА_11 не бив. Також повідомив, що в той вечір ніж також був у ОСОБА_13 . Також вказав, що оскільки потерпілий прийшов до його домогосподарства з палицею та завдав йому декілька ударів, він правомірно захищався, а тому його дії слід оцінювати як самооборону. За епізодом по ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що прогулювався зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 та зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_12 для справляння "природніх потреб" та умислу на вчинення крадіжки у них не було. Разом з тим, вийшовши на вулицю, вони були затримані незнайомими особами, після чого приїхав потерпілий з дружиною та працівники поліції.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення на визнала, від дачі показів в судовому засіданні відмовилась на підставі ст. 63 Конституції України.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , винна ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.345, ч.1 ст.121, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, та винна ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме: показаннями потерпілих, свідків, речовими доказами.

Згідно ч.1 ч ст.337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

За епізодом за ч.2 ст. 345 КК України суд виходить з наступного.

Так, в судовому засідання потерпілі ОСОБА_8 вказав, що 03.06.2020 він зі своїм колегою лейтенантом поліції ОСОБА_7 на виконання доручення слідчого ОСОБА_9 мали допитати ОСОБА_4 та його співмешканку ОСОБА_5 . Вони з ОСОБА_7 поїхали службовим автомобілем до місця проживання ОСОБА_4 та його співмешканки у АДРЕСА_1 . При цьому ОСОБА_7 був у форменому одязі та із табельною зброєю, він же був одягнутий у цивільний одяг. Не доїхавши до вказаної адреси, вони зустріли ОСОБА_4 неподалік магазину «Берізка», що знаходиться у с.Юрівка. Вийшовши з автомобіля вони представилися останньому, роз`яснили суть їх приїзду та запропонували ОСОБА_4 під`їхати до райвідділку для дачі показів, на що ОСОБА_4 погодився. Після відібрання показів у обвинуваченого, його запитали про його співмешканку, пояснивши при цьому, що вона також має дати покази, відповідно до доручення слідчого. Вияснивши, що остання має бути за адресою їх місця проживання із ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 , працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 поїхали службовим автомобілем за вказаною адресою. Приїхавши на місце, працівники поліції запитали у обвинуваченого дозвіл зайти у подвір`я, на що отримали позитивну відповідь. Проте, зайшовши в подвір`я, обвинувачений несподівано передумав кликати свою співмешканку ОСОБА_5 та намагався покинути власне подвір`я, він з напарником намагалися його не пускати, притримуючи за руки. В цей час, до зазначеного домогосподарства зайшла літня жінка та молодий хлопець, як в подальшому стало відомо, що це рідна баба обвинуваченого ОСОБА_15 та двоюрідний брат обвинуваченого ОСОБА_16 . ОСОБА_15 почала кричати до поліцейських, стала шарпати ОСОБА_7 за руку, в області пояса, біля табельної зброї. Несподівано обвинувачений став агресивним і почав відштовхувати потерпілого та поліцейського ОСОБА_7 , тоді потерпілий став між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 та намагався загородити рукою доступ ОСОБА_15 до ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_15 впала на траву і зробила вигляд, ніби втратила свідомість. Брат ОСОБА_4 ОСОБА_16 став кричати, що б`ють бабусю. В цей момент ОСОБА_8 повернувся щоб подивитися на обвинуваченого та отримав від ОСОБА_4 удар лівою рукою в нижню щелепу. Після вказаних подій, потерпілий викликав швидку допомогу для бабусі, його також оглянула медсестра, дала укол. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 вказав, що 03.06.2020 перебував у наряді слідчо-оперативної групи та йому потрібно було допитати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по справі проникнення до приміщення. Він з потерпілим ОСОБА_8 поїхали до місця проживання ОСОБА_4 у с.Юрівка. Не доїхавши до його дому, вони зустріли обвинуваченого біля магазину, запропонували поїхати з ними до райвідділу для дачі показів, на що останній погодився та вони поїхали до відділу поліції. Після того, як він допитав обвинуваченого ОСОБА_4 , вони поцікавились у обвинуваченого, де перебуває ОСОБА_5 , яку також потрібно допитати. ОСОБА_4 відповів, що вона знаходиться за місцем їх проживання. Свідок ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 та обвинувачений поїхали у с.Юрівка до домогосподарства ОСОБА_4 . Приїхавши за вказаною адресою, обвинувачений добровільно запропонував їм зайти в його подвір`я де нікого не було. Однак, коли вони почали підходити до будинку, на територію домогосподарства зайшли якась жінка з чоловіком, яких він не знав, та жінка почала кричати, шарпати їх за одяг, питати чого вони сюди прийшли. Свідок вказав, що він перебував у форменому одязі зі зброєю. Потерпілий ОСОБА_8 став між свідком ОСОБА_7 та особою жіночої статті, так як остання могла зачепити табельну зброю, та намагався рукою загородити доступ їй до ОСОБА_7 . В цей момент, жінка, як йому стало відомо пізніше, бабуся ОСОБА_4 , впала на траву, зробивши вигляд, ніби її стало зле. Тоді ОСОБА_4 наніс лівою рукою (кулаком) удар в обличчя ОСОБА_8 . Також свідок вказав, що бачив у ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді крові з середини губи та почервоніння зверху губи. Потерпілий ОСОБА_8 викликав швидку допомогу. Весь конфлікт тривав від 5 до 10 хвилин. Після того, як потерпілий викликав швидку, він зателефонував на 102, приїхала оперативна група.

Неповнолітній свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні вказав, що 03.06.2020 до нього підійшла його баба ОСОБА_15 і попросила щоб він пішов з нею до дому до його двоюрідного брата ОСОБА_4 . Прийшовши туди, вони побачили двох поліцейських, які їм не представились. Біля брами стояв автомобіль з синіми поліцейськими номерами. Один із поліцейських був одягнутий у формений одяг, інший у цивільному. Поліцейські закручували ОСОБА_4 руки за спину. ОСОБА_15 підбігла до них, вигукнувши «куди ви його ведете?» і тягнула ОСОБА_4 до себе. Один із поліцейських розвернувся і штовхнув ОСОБА_15 , яка впала і він вигукнув: "навіщо ви б`єте бабусю?", після чого розвернувся, та помітив, як потерпілий тримається за губу на якій була кров. Після цього обвинуваченого ОСОБА_4 відпустили, з вікна будинку вистрибнула ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_15 вказала, що їй зателефонувала сусідка ОСОБА_17 і повідомила, що її внука ОСОБА_4 забрали працівники поліції біля магазину «Берізка» у с.Юрівка, посадили в машину і повезли у невідомому напрямку. Про це ОСОБА_15 повідомила свою дочку ОСОБА_18 по телефону і пішла до дому до свого внука ОСОБА_19 . Так як в неї високий тиск, вона взяла з собою меншого внука, який проживає з нею - ОСОБА_16 . Прийшовши у домогосподарство у АДРЕСА_1 , вони там нікого не застали, постояли і пішли. Вона подзвонила до обвинуваченого ОСОБА_4 та запитала, де він знаходиться, на що ОСОБА_19 відповів, що все добре і він їде до дому. ОСОБА_15 зібралася і прийшла повторно до домогосподарства обвинуваченого ОСОБА_4 . Прийшовши, вона побачила, що біля його двору стоїть поліцейський автомобіль, а в дворі двоє поліцейських, один з яких був у форменому одязі, інший у цивільному, які тримали її внука, заломивши йому руки назад. На її запитання про те, що тут відбувається, її ніхто нічого не відповів. Вона почала тягнути ОСОБА_4 до себе. Поліцейський ОСОБА_8 вдарив її рукою в груди і вона впала на землю, на що ОСОБА_16 вигукнув: "навіщо ви б`єте бабусю?", тоді обвинувачений ОСОБА_4 почав вириватися від працівників поліції і, можливо, не навмисне, зачепив губу ОСОБА_8 . Проте вона не бачила чи обвинувачений вдарив потерпілого чи ні. Свідок ОСОБА_15 також вказала, що бачила синяк на губі потерпілого. Після того як вона впала, потерпілий та ОСОБА_5 , яка весь цей час була в хаті і все бачила, викликали швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_18 стверджує, що 03.06.2020 вона була на роботі в магазині «Меркурій». Її подзвонила ОСОБА_20 , у якої неофіційно працював її племінник ОСОБА_4 та повідомила, що посеред дороги обвинуваченого забрали працівники поліції. ОСОБА_18 подзвонила до обвинуваченого ОСОБА_4 щоб запитати що з ним, на що він їй відповів, що все добре. ОСОБА_18 стояла на вулиці біля магазину «Меркурій» і бачила, як проїхав поліцейський автомобіль червоного кольору, в якому їхали працівники поліції разом з обвинуваченим. Потім до ОСОБА_18 подзвонила сестра ОСОБА_21 і сказала, що у ОСОБА_4 виник конфлікт з працівниками поліції, в якому брала участь їх мати ОСОБА_15 . Приїхавши на таксі до домогосподарства ОСОБА_4 , ОСОБА_18 побачила поліцейський автомобіль, самих поліцейських та машину швидкої допомоги. З подвір`я ОСОБА_4 вийшла медсестра ОСОБА_22 , яку свідок знала. На її запитання що з ОСОБА_15 медсестра відповіла, що все добре, але трохи високий тиск. Ніяких пошкоджень на ОСОБА_15 свідок не бачила.

Свідок ОСОБА_23 вказала, що влітку 2020 року вона працювала в себе на городі. До домогосподарства ОСОБА_4 прийшли двоє поліцейських, одного з них, ОСОБА_7 , свідок добре знає. ОСОБА_4 вийшов до працівників поліції з будинку. На подвір`ї поліцейські та ОСОБА_4 стояли, розмовляли. Свідок знаходилась від них на відстані 15-20 метрів. Про що розмовляли свідок не чула. Потім прибігла баба обвинуваченого - ОСОБА_15 . Свідок чула, що ОСОБА_15 говорила, щоб не чіпали її внука. Так як свідок працювала на городі, то бачила вже тільки як приїхала швидка допомога і ОСОБА_15 вели під руки. Свідок не бачила, щоб працівники поліції застосовували фізичну силу до обвинуваченого.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 вказала, що в цей день в обідню пору ОСОБА_4 замкнув її в хаті, так як вона себе погано почувала, а сам пішов на роботу. Їй зателефонувала ОСОБА_18 та повідомила, що обвинуваченого забрала поліція. Через 1-2 години на подвір`я зайшли двоє працівників поліції та обвинувачений ОСОБА_4 , яких ОСОБА_5 помітила через вікно у будинку. Працівники поліції сказали, щоб обвинувачений відчинив двері, але він відмовився та хотів піти. Тоді працівники поліції почали заламувати руки ОСОБА_4 за спину та тримати його. В цей час до домогосподарства зайшла ОСОБА_15 та почала їх розбороняти, та коли вона вхопилася за обвинуваченого і хотіла його відтягнути, один із працівників поліції відштовхнув її та ОСОБА_15 впала на землю. Тоді ОСОБА_5 вказала, що відчинила ножем вікно та вилізла з будинку, а обвинувачений вирвався від працівників поліції та вони почали відливати водою ОСОБА_15 . ОСОБА_5 також вказала, що потерпілий розповідав, що його вдарив обвинувачений, однак цього ніхто не бачив.

Свідок ОСОБА_22 повідомила, що виїжджала на виклик до ОСОБА_15 , яка втратила свідомість. Коли ОСОБА_22 приїхала, побачила у житловому будинку жінку, яка лежала на ліжку. Вона скаржилась на погане самопочуття, головний біль і сказала, що її штовхнули та вона впала і вдарилась потилицею. Видимих ознак на жінці, а саме: синців, забоїв свідок не виявила. ОСОБА_15 перебувала у збудженому стані, був підвищений артеріальний тиск, але не критичний. Жінка перенервувалася, вона була у свідомості, контактна. Свідок надала їй необхідну допомогу, госпіталізації жінка не потребувала. Зробивши все, що від неї залежало, ОСОБА_22 вийшла із житлового будинку. До неї підійшов потерпілий ОСОБА_8 , у якого був забій нижньої губи з правого боку. Свідок надала йому допомогу, госпіталізації він не потребував.
Разом з тим, в основу обвинувачення за епізодом по ч.2 ст.345 КК України суд покладає лише показання потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_7 та неповнолітнього свідка ОСОБА_16 .

Щодо показань свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_22 суд зазначає, що дані свідки не були присутні на території домогосподарства ОСОБА_4 під час нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому ОСОБА_8 , а тому суд приймає їх покази лише в частині оцінки подій, що відбувались на території домогосподарства ОСОБА_4 після описаних в обвинувальному акті подій.

Суд також не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_23 , так як свідок вказала, що працювала на городі біля власного домогосподарства та не бачила моменту нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому ОСОБА_8 .

Також суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_15 в частині того, що обвинувачений ОСОБА_4 свідомо не наносив удар потерпілому ОСОБА_8 , а міг його зачепити руками, коли виривався від працівників поліції, та показань свідка ОСОБА_5 , яка вказала, що факт нанесення удару обвинуваченим ніхто не бачив, так як потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_7 вказали, що обвинувачений ОСОБА_4 цілеспрямовано наніс удар лівою рукою потерпілому.
Що стосується свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
На виконання вказаних положень закону суд створював усі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, в тому числі щодо допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . При цьому суд за клопотанням прокурора неодноразово відкладав судові засідання для виклику даних свідків з направленням на адресу свідків судових повісток та виносячи ухвали про примусовий привід свідків та про надання доручення органові досудового розслідування по встановленню їх місця знаходження та вручення їм судових викликів, які не були виконані, роз`яснюючи прокурору про те, що забезпечення явки вказаних свідків в судове засідання покладено на сторону обвинувачення. Окрім того, після відмови прокурора від допиту даних свідків за клопотанням сторони захисту судом вчинялись дії щодо забезпечення явки їх до суду, надавались судові повістки захиснику для вручення їх свідкам ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , однак дані свідки до суду не з`явились, тому судом 04 січня 2022 року постановлено ухвалу про встановлення стороні захисту розумного строку для подання до суду доказів, а саме: забезпечити присутність свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_24 та після спливу встановленого судом строку, суд перейшов до наступної стадії судового розгляду.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України також підтверджується:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.06.2020, згідно якого ОСОБА_8 повідомив про нанесення йому ОСОБА_4 умисних тілесних ушкоджень (а.с. 65, том 5);

- протоколом огляду місця події від 03.06.2020 з ілюстративними таблицями, а саме: поблизу домогосподарства АДРЕСА_1 . (а.с. 70-73, том 5);

- висновком експерта Чуднівського міжрайонного відділення Бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради № 237 від 04.06.2020, згідно якого у ОСОБА_8 виявлено крововилив, садно, синець нижньої губи, який є легким тілесним ушкодженням без короткочасного розладу здоров`я (а.с. 75, том 5);

- посвідченням НОМЕР_1 , видане 26.02.2020, дійсне до 26.02.2024, згідно якого ОСОБА_8 є оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Любарського ВП Бердичівського відділу поліції (а.с. 76, том 5);

- посвідченням НОМЕР_2 , видане 20.05.2020, дійсне до 20.05.2024, згідно якого ОСОБА_7 є оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Любарського ВП Бердичівського відділу поліції (а.с. 78, том 5);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.07.2020, за участю потерпілого ОСОБА_8 з ілюстративними таблицями (а.с. 111-114, том 5), згідно якого потерпілий вказує на обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, в тому числі, механізм нанесення тілесних ушкоджень;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.07.2020, за участю свідка ОСОБА_7 з ілюстративними таблицями (а.с. 115-118, том 5), згідно якого свідок вказав на обставини вчинення кримінального правопорушення, в тому числі на механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 ;

- висновком експерта Чуднівського міжрайонного відділення Бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради № 293 від 22.07.2020 (а.с. 120, том 5), згідно якого вбачається, що враховуючи характер, локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, матеріалів кримінального провадження, механізм утворення тілесних ушкоджень, встановлених при проведенні судово-медичної експертизи, може відповідати механізму, на який вказує свідок ОСОБА_7 під час проведення слідчих дій за його участю. Також у висновку вказано, що враховуючи характер, локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, матеріалів кримінального провадження, механізм утворення тілесних ушкоджень, встановлених при проведенні судово-медичної експертизи, може відповідати механізму, на який вказує потерпілий ОСОБА_8 під час проведення слідчих дій за його участю;

- довідкою, виданою Любарським відділенням поліції Бердичівського ВП від 29.07.2020, згідно якої вбачається, що оперуповноважений сектору кримінальної поліції Любарського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_8 в період часу з 01.06.2020 по 30.06.2020 у відпустці, відряджені та на лікарняному не перебував. Також згідно довідки вбачається, що 03.06.2020 знаходився на своєму робочому місці у Любарському відділенні поліції Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області та виконував свої функціональні обов`язки відповідно до своїх посадових інструкцій (а.с. 130, том 5);

- книгою службових нарядів № 672 (а.с. 132-134, том 5);

- журналом проведення інструктажу СОГ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області № 688 (а.с. 135-136, том 5);

- журналом обліку виконання оперативним та іншими підрозділами Любарського ВП ГУНП письмових доручень слідчих, наданих у кримінальних провадженнях про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій № 464 (а.с. 137-139, том 5).

- картою виїзду швидкої медичної допомоги № 199 Ѕ від 03.06.2020 (а.с. 144-147, том 5).

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

На спростування наданих стороною обвинувачення доказів, які узгоджуються між собою, не викликають будь-якого сумніву у їх достовірності, сторона захисту доказів на підтвердження непричетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не подала.
Разом з тим суд відхиляє наданий стороною обвинувачення протокол проведення слідчого експерименту від 27.07.2020 за участю свідка ОСОБА_15 , так як свідок відмовилась від проведення слідчого експерименту на підставі ст.63 Конституції України.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
За епізодом за ч.1 ст.121 КК України судом встановлено наступне.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 вказав, що з обвинуваченим ОСОБА_4 він знайомий. В січні 2021 він зайшов до обвинуваченого в гості, де ще перебувало двоє осіб. До цього у нього з обвинуваченим були добрі стосунки. Вони з обвинуваченим вийшли на вулицю та між ними виникла суперечка, що переросла у бійку. Вказав, що обвинувачений вдарив його молотком по голові та він залишив території домогосподарства ОСОБА_4 . Через деякий час потерпілий вирішив повернутись до обвинуваченого та запитати, навіщо він його бив. Потерпілий вказав, що до будинку ОСОБА_4 його привіз знайомий ОСОБА_26 . Потерпілий також вказав, що взяв з собою дерев`яну палицю. Коли він прийшов другий раз, то постукав рукою у вікно та побачив, що ОСОБА_4 відразу вибіг з будинку з ножем у руках. Потерпілий вказав, що побачивши у руках обвинуваченого ніж, одразу почав тікати на вулицю, однак обвинувачений наздогнав його та вдарив його ножем в область грудної клітки. Удар був один. Після того, як обвинувачений та ще двоє осіб, які перебували в будинку у ОСОБА_4 почали бити його руками і ногами. Після чого, на автомобілі під`їхав ОСОБА_26 , посадив потерпілого в машину і відвіз додому, де батьки викликали швидку.

Свідок ОСОБА_14 вказав, що знає обвинуваченого, це його кум. ОСОБА_4 попросив його прийти допомогти різати дрова. Він йому допоміг, після чого вони сіли вечеряти, вживали спиртні напої. У будинку з ними ще був ОСОБА_13 та співмешканка ОСОБА_4 - ОСОБА_5 . Свідок вказав, що у вікно постукав якийсь хлопець, обвинувачений вийшов, поговорив з ним потім зайшов назад в хату та вони продовжили вечеряти. Через деякий час хтось знов з усієї сили стукнув у вікно. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 вийшли подивитися, що сталося. Свідок також вказав, що після того, як ОСОБА_4 вийшов на вулицю, між ним та потерпілим ОСОБА_11 розпочалася бійка. Свідок разом із ОСОБА_13 почали розбороняти обвинуваченого з потерпілим. Так, свідок вказав, що ОСОБА_4 відтягував ОСОБА_13 , а він відтягував ОСОБА_11 . Після того, як вони розтягнули обвинуваченого та потерпілого, ОСОБА_11 почав тікати з домогосподарства ОСОБА_4 , однак обвинувачений побіг за ним. Після того, як обвинувачений повернувся, вони сіли за стіл та ОСОБА_4 вказав, що вдарив ножем ОСОБА_11 . Ножа свідок не бачив. Про удар ножем чули ще ОСОБА_13 та ОСОБА_5 . Чому він це зробив і де це було ОСОБА_4 не сказав.

Свідок ОСОБА_27 вказала, що знає обвинуваченого. Подія відбувалася в січні 2021 року близько 20.00 години. Свідок йшла до домогосподарства ОСОБА_4 , щоб забрати свого чоловіка ОСОБА_13 . Не дійшовши декілька метрів до будинку обвинуваченого, вона побачила ОСОБА_4 , який йшов до свого подвір`я та невідомого їй хлопця, який лежав на землі, неподалік від домогосподарства обвинуваченого. Свідок підійшла до хлопця, щоб подивитися, що з ним, і зразу ж приїхав автомобіль «Нива», з нього вийшов невідомий їй молодий чоловік, взяв під руки ОСОБА_11 , що лежав на землі, посадив у машину, сказав, що зараз буде поліція і вони поїхали. Свідок пішла в будинок до ОСОБА_4 . Крім обвинуваченого в будинку були ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . На столі стояли тарілки, кружки. Ножа свідок не бачила. Свідок також вказала, що посварилася з своїм чоловіком і пішла до дому.

Свідок ОСОБА_28 вказав, що станом на 21 січня 2021 року перебував на посаді головного лікаря Любарської ЦРЛ. В цей день він був черговим лікарем. У другій половині дня, увечері, автомобілем «швидкої допомоги» із колото-ріжучою раною був доставлений до лікарні ОСОБА_11 . Його підняли в реанімаційне відділення. У ОСОБА_11 було поранення грудної клітини. Потерпілий перебував у свідомості, відповідав на запитання. Пояснив, що хтось у с.Юрівка наніс йому тілесні ушкодження. Рана була між грудною кліткою та животом, більше зліва, розміром 2-3 см. Коли потерпілого доставили він перебував у стані середньої важкості.
Свідок ОСОБА_29 вказав, що працює у Любарській ЦРЛ. 21.01.2021, близько 19 години, надійшов виклик про ножове поранення. Прибувши на виклик, побачив хворого, який лежав на ліжку. Через одяг було видно зліва розріз светра. Родичі сказали, що його поранили ножем. Піднявши светра, ОСОБА_29 побачив колоту рану. Це могло бути ножове поранення. Рана була не рвана, не кровоточила. Тілесних ушкоджень на потерпілому не було. На запитання, що з ним сталося, потерпілий не відповідав. Надавши потерпілому допомогу, доставили його до районної лікарні в приймальне відділення.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 вказав, що пам`ятає, як ОСОБА_4 попросив допомогти порізати йому дрова, та після чого вони сіли вечеряти та вживати спиртні напої. Однак, враховуючи те, що він був в стані сильного алкогольного сп`яніння, він не пам`ятає подій, що відбувались в той вечір в будинку ОСОБА_4 . Лише вказав, що приїхала поліція з автоматами і їх усіх вивели з приміщення. В поліції допитували до 4 години ранку. Також вказав, що ножа у нього не було, складний ніж був у ОСОБА_14 , якого він викинув в город сусіднього домогосподарства.
Свідок ОСОБА_26 повідомив, що у пізно вечором, коли він перебував удома, до нього постукав ОСОБА_11 . У ОСОБА_11 була порвана куртка, він сказав ОСОБА_26 , що з кимось посварився та попросив підвезти на ОСОБА_30 . Свідок його підвіз у с.Юрівка Житомирського району. До кого віз не знав, потерпілий йому показував дорогу. ОСОБА_26 припаркував автомобіль у вулиці неподалік магазину «Берізка». Потерпілий пішов до житлового будинку. Через деякий час свідок почув крики, була якась сутичка. Після чого чув, як посеред вулиці відбувалась бійка, хтось упав та говорив: "Тільки не ножем, навіщо ножем". Після чого він сів у машину і поїхав у тому напрямку, куди пішов ОСОБА_11 . Їдучи по вулиці він помітив силуети трьох чоловіків, які йшли йому назустріч, їхніх обличь свідок не бачив. Коли свідок під`їхав майже до кінця вулиці, то побачив, що на землі лежить ОСОБА_11 . Свідок його підняв, посадив у машину та повіз до дому. По дорозі потерпілий ОСОБА_11 сказав, що його підрізали ножем. Хто це зробив, потерпілий не сказав. Потерпілий тримався за бік. Крові свідок не бачив. Потім, перебуваючи уже дома, свідок бачив як до будинку потерпілого приїжджав автомобіль швидкої допомогиш та працівники поліції.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, окрім показань потерпілого та свідків також підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.01.2021, згідно якого ОСОБА_11 повідомив нанесення йому ОСОБА_4 одного удару ножем в область грудної клітки (а.с. 157-158, том 5);

- протоколом огляду місця події з ілюстративними таблицями від 21.01.2021 а саме: домогосподарства по АДРЕСА_1 , де під час огляду виявлено та вилучено, в тому числі ніж з дерев`яною ручкою (а. с. 160-163, том 5);

- протоколом огляду місця події з ілюстративними таблицями від 21.01.2021, а саме: АДРЕСА_1 , неподалік від домогосподарства ОСОБА_4 , де виявлено сліди боротьби на поверхні снігового покриття та каплі червоного кольору, схожі на кров (а.с. 169-172, том 5);

- довідкою комунального некомерційного підприємства "Любарська лікарня" від 22.01.2021 №97, згідно якої вбачається, що ОСОБА_11 , 1994 р.н. знаходиться на стаціонарному лікуванні в відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КНП "Любарська лікарня", діагноз: проникаюче ножове поранення черевної порожнини, внутрішньо-черевна кровотеча, забійна рана потиличної ділянки голови зліва (а.с. 174, том 5);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22 січня 2021 року за участю свідка ОСОБА_14 з ілюстративними таблицями до протоколу (а.с. 181-187, том 5);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22 січня 2021 року за участю свідка ОСОБА_13 з ілюстративними таблицями до протоколу (а.с. 188-192, том 5);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 09.02.2021 (а.с. 197, том 5);

- висновком експерта №118, відповідно до якого вбачається, що кров гр. ОСОБА_11 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. У досліджуваних із двох відрізків із синтетичного бинта, об.№1,2 знайдена кров людини. В результаті серологічного дослідження в об. 1,2 виявлено антиген Н. Оскільки, для дослідження не доставлено контролі предметів-носіїв до об. №1,2, зробити категоричний висновок про групову належність крові не є можливим. Однак, якщо вважати виявлені властивості достовірними, то кров на зазначених відрізках із синтетичного бинта може походити і від гр. ОСОБА_11 , так як його крові властивий антиген Н. (а.с. 210-211, том 5);

- висновком експерта №49/ц, згідно якого вбачається, що при судово-медичній експертизі ножа з дерев`яною річкою (об.1), який був виявлений та вилучений в ході проведення огляду місця події в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , кров не виявлено та виявлено білок людини (а.с. 213-215, том 5);

- медичною картою стаціонарного хворого №117;

- протоколом слідчого експерименту від 08.02.2021 за участю потерпілого ОСОБА_11 з ілюстративними таблицями до протоколу, згідно яких потерпілий вказує на обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, місце та спосіб завдання йому удару ножем обвинуваченим ОСОБА_4 (а.с. 2- 9, том 6);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08.02.2021 з ілюстративними таблицями до протоколу, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 вказав на ніж, яким йому завдано тілесні ушкодження (а.с. 13-16 том.6);

- висновком експерта №31, відповідно до якого вбачається, що згідно записів представлених медичних документів, при зверненні за медичною допомогою гр. ОСОБА_11 21.01.2021 виявлено забійну рану голови, ножове проникаюче поранення, внутрішня кровотеча: ушкодження у вигляді забитої рани голови, утворилась від дії тупого, твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею (яким міг бути предмет, схожий на молоток), в результаті нанесення не менше 1-го удару, та відноситься до легкого ступеня тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота, раневий канал якого проникає в черевну порожнину з ушкодженням парієтальної очеревин та без ушкодження внутрішніх органів, який утворився від дії колючо-ріжучого предмету, можливо внаслідок нанесення не менше 1-го удару кликом ножа, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (а.с. 19-20 том. 6);

- висновком експерта №31-МК, згідно якого вбачається, що при медико-криміналістичному дослідженні ножа та даних Висновку експерта №31 від 17.02.2021 судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_11 , 1994 р.н., за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 21.01.2021 та у відповідь на поставлене питання, експерт дійшов висновку, що враховуючи довжину ушкодження на тілі ОСОБА_11 1,5 см (15 мм), рановий канал довжиною до 4 см (40 мм), а також при дослідженні ножа виявлено, що ширина клинка ножа на відстані 33 мм складає 15 мм, що відповідає виявленому ушкодженню на тілі потерпілого від одноразової дії клинка ножа, що був представлений на дослідження (а.с. 21-22 том. 6);

- протоколом слідчого експерименту від 19.03.2021 за участю свідка ОСОБА_26 з доданим до нього оптичним носієм, де свідок вказує на місце, куди привіз потерпілого ОСОБА_11 та місце, де потерпілий лежав, коли він забирав його своїм автомобілем (а.с.27-28 том. 6).

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

На спростування наданих стороною обвинувачення доказів, які узгоджуються між собою, не викликають будь-якого сумніву у їх достовірності, сторона захисту доказів на підтвердження непричетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не подала.
Щодо доводів сторони захисту про недопустимість окремих доказів у вказаному кримінальному провадженні, то слід зазначити, що вони є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.
Порушень норм КПК України під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження судом не встановлено.
Разом з тим, суд критично оцінює протокол проведення слідчого експерименту від 27.03.2021 за участю ОСОБА_4 з додатками та покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні про те, що він завдав тілесні ушкодження ОСОБА_11 з метою самооборони, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами, сумніватися у об`єктивності яких у суду немає підстав. Дані показання обвинуваченого суд розцінює як спробу ухилитися від кримінальної відповідальності за скоєне діяння.
Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 дійсно вказав, що повертаючись вдруге до домоволодіння ОСОБА_4 взяв з собою дерев`яну палку. Однак, побачивши в руках обвинуваченого ніж, вибіг з території домогосподарства ОСОБА_4 , проте останній наздогнав його на вулиці та завдав йому один удар ножем в область грудної клітки. Підстав, з яких потерпілий міг би обмовити обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено. Окрім того, факт нанесення удару саме за межами домоволодіння ОСОБА_4 також підтверджується протоколом огляду місця події від 21.01.2021, відповідно до якого на АДРЕСА_1 неподалік від домогосподарства ОСОБА_4 на снігу виявлено сліди боротьби, а також сліди схожі на кров.
Обвинувачений у судовому засіданні заперечував кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України, однак будучи вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, стороною захисту не надано суду жодних доказів на підтвердження доводів обвинуваченого з приводу самооборони. Клопотань про допит інших можливих свідків події від сторони захисту до суду не надходило.
Встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність акту суспільно небезпечного посягання зі сторони потерпілого ОСОБА_11 , який тікав з домогосподарства ОСОБА_4 . За таких обставин, немає підстав вважати, що обвинувачений цілеспрямовано використовуючи ніж та завдаючи ним потерпілому удар в область розташування життєво важливих органів, перебував у стані оборони та діяв з перевищенням її меж. Натомість вчинення таких дій обвинуваченим свідчить про те, що він через сварку бажав заподіяти потерпілому тілесні ушкодження та діяв з відповідним умислом.
Також суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , що тілесні ушкодження ОСОБА_11 могла нанести інша особа, яка в той вечір відпочивала разом з ним, оскільки ОСОБА_11 дав повні та достовірні покази, хто саме, за яких обставин та де наніс йому тілесні ушкодження. Окрім того, згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 упізнав ніж, яким йому було завдано тілесні ушкодження і саме цей ніж було вилучено в домогосподарстві ОСОБА_4 .
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Разом з тим, суд відхиляє надані стороною обвинувачення в даному кримінальному провадженні висновок експерт №90, згідно якого у вирізці із марлевого тампону, об.№1, слідів крові не виявлено, висновок експерта №91, згідно якого у витяжці із сипучої речовини, об№1, слідів крові не виявлено, висновок експерта №117, відповідно до якого в об`єктах №1,2,3 та 5 знайдено кров великої рогатої худоби, висновок експерта №116, згідно якого в об`єктах №1 та об№2 знайдена кров великої рогатої худоби, оскільки дані висновки не мають будь-якого доказового значення.

За епізодом за ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України суд виходить з наступного.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що до нього у вечері зателефонував сусід ОСОБА_31 і повідомив, що із домоволодіння, яке знаходиться за адресою, АДРЕСА_2 та яке належить потерпілому на праві власності, так як перейшло у спадок, чуються дивні звуки. Приїхавши на місце із дружиною, потерпілий там побачив чоловіка та жінку, яких раніше не знав, в яких він упізнав обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Як йому повідомили ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , даних осіб вони затримали, коли ті тікали з його домогосподарства. Потерпілий також повідомив, що у даному господарстві ніхто не проживав. При вході до будинку стояли два пластикових вікна, які хтось зняв. Напередодні він приїжджав до будинку, пластикові вікна стояли на місці.

Свідок ОСОБА_33 повідомила, що в кінці травня 2020 року пізно увечері до її колишнього чоловіка ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_32 та повідомив, що в с.Громада у будинку, який належить ОСОБА_12 відчутний стукіт. Свідок разом із потерпілим відразу поїхали до житлового будинку у с.Громада. Коли свідок підійшла до воріт, то побачила, що стояли сусіди ОСОБА_32 та ОСОБА_31 , які їм повідомили, що затримали чоловіка та жінку, які перестрибували через паркан. Поряд з ними стояли затриманні особи, в яких в судовому засіданні ОСОБА_33 впізнала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Свідок також повідомила, що на передодні особисто купувала замки, та на вхідних воротах на цепу висів замок, таким чином вхід до домогосподарства ОСОБА_12 був закритий. Коли ОСОБА_33 з працівниками поліції зайшла на подвір`я вони побачили, що під хатою стоять зняті два металопластикові вікна. Потім вони зайшли до хати і побачили, що в будинку немає двох вікон. Ще два вікна були розкручені.

Свідок ОСОБА_32 повідомив, що вони із потерпілим ОСОБА_12 сусіди. Літом 2020 року увечері, після 22 години, він почув грюкіт в обійсті ОСОБА_12 . Свідок відразу зателефонував до ОСОБА_12 та повідомив йому про це. Також повідомив про це сусіда ОСОБА_31 . Разом із ОСОБА_31 вони пішли до будинку потерпілого. На подвір`я вони не заходили. Свідок вказав, що пішов вздовж городу та побачив, що з будинку ОСОБА_12 знято два металопластикових вікна, а також бачив одне вікно, сперте на стінку хати. Після цього його сусід ОСОБА_31 крикнув, гуркіт стих. Свідок вибіг на дорогу і побачив чоловіка із жінкою, які перескакували через паркан ОСОБА_12 , яких він з ОСОБА_31 затримали. Через декілька хвилин приїхав потерпілий із ОСОБА_33 , які викликали поліцію. Після цього ОСОБА_32 та ОСОБА_31 пішли до дому.

Свідок ОСОБА_31 вказав, що у вечірній час у нього в дома разом із ОСОБА_32 ремонтували автомобіль. ОСОБА_32 повідомив йому, що проходячи повз домогосподарства ОСОБА_12 він почув дивні звуки, тому вони вирішили піти до домогосподарства потерпілого і подивитись, що і хто там робить. Підійшовши до домогосподарства ОСОБА_12 він крикнув, стукіт припинився. Після чого свідок почув, що як хтось почав тікати з домогосподарства ОСОБА_12 та перестрибнув через паркан біля фіртки. Фіртка була зачинена на навісний замок. Прибігши до фіртки, він з ОСОБА_32 затримали двох осіб: чоловіка та жінку, які саме перестрибували через паркан. На дворі було ще видно, тому свідок їх добре роздивився, це були обвинувачені. Свідок також вказав, що у домогосподарстві ОСОБА_12 бачив пластикове вікно, яке стояло біля стіни. Потім приїхала поліція, з якою розмовляв власник будинку, а він та ОСОБА_34 пішли до дому.

Свідок ОСОБА_35 повідомив, що 01.06.2020 перебував у себе дома. Потерпілого ОСОБА_12 знає, це його друг. Про крадіжку з домогосподарства ОСОБА_12 та про те, що там спіймали ОСОБА_4 знає зі слів самого потерпілого. Повідомив, що в той день ОСОБА_4 він нікуди не підвозив.

Разом з тим, в основу обвинувачення за епізодом по ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України суд покладає лише показання потерпілого ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_32 та ОСОБА_31 . Суд відхиляє надані покази свідком ОСОБА_35 , так як він не повідомив будь-яких обставни щодо вчинення даного кримінального правопорушення.

Винність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, також підтверджується:
- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.06.2020, в якому потерпілий ОСОБА_12 про те, що двоє невідомих йому осіб, а саме: жінка та чоловік, намагались вчинити крадіжку двох металопластикових вікон з належного йому домогосподарства по АДРЕСА_2 (а.с.219-221 том. 6);

- протоколом огляду місця події від 02.06.2020 з ілюстративними таблицями до нього, а саме: огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого, зокрема виявлено пошкодження двох металопластикових вікон (а.с.223-229);

- технічним паспортом на садибний житловий будинок по АДРЕСА_2 (а.с. 230-233);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.06.2020 за участю свідка ОСОБА_31 з ілюстративною таблицею та відеозаписом до нього, де свідок вказує на обставини вчинення кримінального правопорушення та затримання обвинувачених (а.с.1 - 7 том. 7);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.06.2020 за участю потерпілого ОСОБА_12 з ілюстративними таблицями до нього та відеозаписом, згідно якого потерпілий вказав на відсутність двох металопластикових вікон в його будинку, та місце де вони були складені (а.с. 8-13 том.7);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.06.2020 за участю свідка ОСОБА_33 з ілюстративною таблицею до нього та відеозаписом, згідно якого свідок вказала на місце, де їм передали обвинувачених та місце, де знаходились зняті металопластикові вікна (а.с. 14-19 том. 7);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.06.2020 з ілюстративними таблицями до нього та відеозаписом за участю свідка ОСОБА_32 , який вказав про обставини вчинення кримінального правопорушення та затримання обвинувачених (а.с. 20-25);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2020 року та довідкою до протоколу, згідно якого вбачається, що потерпілий за фотознімком упізнав ОСОБА_4 , як особу, яка незаконно проникла до його пустуючого домогосподарства, звідки намагалась викрасти два металопластикові вікна (а.с.26-28 том. 7);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2020 року та довідкою до протоколу, згідно якого вбачається, що потерпілий за фотознімком упізнав ОСОБА_5 , як особу, яка незаконно проникла до пустуючого домогосподарства, звідки намагалась викрасти два металопластикові вікна (а.с.29-31 том. 7);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2020 року та довідкою до протоколу, згідно якого вбачається, що свідок ОСОБА_33 за фотознімком упізнала ОСОБА_4 , як особу, яка незаконно проникла до пустуючого домогосподарства її чоловіка ОСОБА_12 , звідки намагалась викрасти два металопластикові вікна (а.с.32-34 том. 7);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2020 року та довідкою до протоколу, згідно якого вбачається, що свідок ОСОБА_33 за фотознімком упізнала ОСОБА_5 , як особу, яка незаконно проникла до пустуючого домогосподарства її чоловіка ОСОБА_12 , звідки намагалась викрасти два металопластикові вікна (а.с.35-37 том. 7);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2020 року та довідкою до протоколу, згідно якого вбачається, що свідок ОСОБА_32 за фотознімком упізнав ОСОБА_4 , як особу, яка незаконно проникла до пустуючого домогосподарства ОСОБА_12 , звідки намагалась викрасти два металопластикові вікна (а.с.38-40 том. 7);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2020 року та довідкою до протоколу, згідно якого вбачається, що свідок ОСОБА_32 за фотознімком упізнав ОСОБА_5 , як особу, яка незаконно проникла до пустуючого домогосподарства ОСОБА_12 , звідки намагалась викрасти два металопластикові вікна (а.с.41-43 том. 7);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2020 року та довідкою до протоколу, згідно якого вбачається, що свідок ОСОБА_31 за фотознімком упізнав ОСОБА_36 , як особу, яка незаконно проникла до пустуючого домогосподарства ОСОБА_12 , звідки намагалась викрасти два металопластикові вікна (а.с.44-46 том. 7);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2020 року та довідкою до протоколу, згідно якого вбачається, що свідок ОСОБА_31 за фотознімком упізнав ОСОБА_5 , як особу, яка незаконно проникла до пустуючого домогосподарства ОСОБА_12 , звідки намагалась викрасти два металопластикові вікна (а.с.47-49 том. 7);

- протоколом огляду місця події від 25.06.2020 з ілюстративними таблицями до нього та відеозаписом за участі потерпілого ОСОБА_12 , де потерпілий додатково вказав про обставини вчинення кримінально правопорушення, а саме: які маталопластикові вікна з його домогосподарства намагались викрасти та місце їх розташування (а.с. 50-54 том 7);

- протоколом огляду місця події від 30.06.2022 з ілюстративними таблицями до нього, яким проведено огляд двох металопластикових віком за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 55-57 том 7);

- висновком експерта №12/4-54 від 22.07.2020, відповідно до якого вбачається, що відновна вартість встановлення одного металопластикового вікна глухого, з однією камерою склопакету, ширина вікна 65 см., довжина 79 см., одна камера склопакету, пластик профільний - чотирьохкамерний 6 см, станом на 01.06.2020 становить - 422 грн. 47 коп. Відновна вартість встановлення одного металопластикового вікна поворотно-відкидного, з однією камерою склопакету, ширина вікна 65 см., довжина вікна 79 см., одна камера склопакету, пластик профільний - чотирьохкамерний 6 см., станом на 01.06.2020 становить - 422 грн. 47 коп. (а.с. 58-62 том. 7);

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №2049/2163/20-25 від 30.07.2020, згідно якого вбачається, що ринкова вартість не представленого на дослідження об`єкта, а саме: бувшого в експлуатації одностулкового металопластикового глухого вікна, з однієї камерою склопакету, ширина вікна 650,0 мм., довжина 790,0 мм, пластик профільний чотирьохкамерний 60,0 мм, оцінка якого станом на момент вчинення даного кримінального правопорушення 01.06.2020 проведена експертом виключно по фактичним даним фабули постанови слідчого про призначення експертизи, ілюстративної таблиці (1) та інформаційного джерела (2.2), могла складати 418 грн. 87 коп.; ринкова вартість не представленого на дослідження об`єкта, а саме: бувшого в експлуатації одностулкового металопластикового поворотно-відкидного вікна, з однієї камерою склопакету, ширина вікна 650,0 мм., довжина 790,0 мм, пластик профільний чотирьохкамерний 60,0 мм, оцінка якого станом на момент вчинення даного кримінального правопорушення 01.06.2020 проведена експертом виключно по фактичним даним фабули постанови слідчого про призначення експертизи, ілюстративної таблиці (1) та інформаційного джерела (2.2), могла складати 1218 грн. 02 коп.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Щодо доводів сторони захисту про недопустимість окремих доказів у вказаному кримінальному провадженні, то слід зазначити, що вони є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.
Порушень норм КПК України під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження судом не встановлено.
На спростування наданих стороною обвинувачення доказів, які узгоджуються між собою, не викликають будь-якого сумніву у їх достовірності, сторона захисту доказів на підтвердження непричетності обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень не подала.
Суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_4 відносно того, що на територію домогосподарства потерпілого ОСОБА_12 він зайшов виключно для справляння "природніх потреб", так як з показів свідків вбачається, що вхід до домогосподарства ОСОБА_12 не був вільним, так як вхідна фіртка була закрита на замок, а обвинувачених було затримано, коли вони перестрибували через огорожу домогосподарства ОСОБА_12 .
Також суд відхиляє наданий стороною обвинувачення висновок № 6/2-210 від 17.06.2020, згідно якого вбачається, слід папілярного узору рук з найбільшим розміром 30*94 мм (стрічка №3), залишений не долонними поверхнями рук особи, дактилоскопічна карта якої надана на дослідження та заповнена на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а іншою особою, оскільки даний висновки не має будь-якого доказового значення.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Разом з тим, органом досудового розслідування ОСОБА_4 також обвинувачується у тому, що протягом серпня 2020 року у невстановлений слідством час ОСОБА_4 , за свого місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , незаконно вирощував невстановлену кількість рослин конопель, в кількості не менше 25 рослин на корені, від яких у подальшому відділяв відгалужені частини для власних потреб, таким чином, здійснюючи незаконне виробництво наркотичних засобів, в подальшому розмістив і зберігав їх у паперових картонних та металевій коробках, паперовому згортку, пачці з-під цигарок у веранді будинку за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 . Частково ОСОБА_4 розмістив у господарському приміщенні на території вказаного подвір`я гілки конопель з листям, відділене від стебел сухе листя аналогічного походження. Крім цього, на земельній ділянці зазначеного домогосподарства ОСОБА_4 незаконно зберігав 25 ростучих стебел коноплі, частково з відділеним листям, три з яких були з кореневою системою.

Так, 29 вересня 2020 року в період часу з 12 години 20 хвилин по 14 годину 30 хвилин працівниками поліції Любарського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_1 , у веранді житлового будинку виявлено та вилучено:

1) 4 паперові картонні коробки, які частково заповнені рослиною масою, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 612,977 грамів;

2) паперовий згорток з подрібненою рослинною масою подібною до рослин конопель відповідно до висновку експертизи матеріалів речовин та виробів є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,989 грама;

3) металеву коробку з вмістом сухої подрібненої рослинної маси, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 4,232 грамів;

4) коробку з-під цигарок синьо-білого кольору з вмістом сухої подрібненої рослинної маси подібної до конопель, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,476 грамів;

5) саморобний пристрій для куріння з пластикової пляшки з металевим наконечником та металевим ситечком на даному наконечнику та ситечку виявлено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,127 грамів;

У господарському приміщенні цього ж помешкання працівниками Любарського відділення поліції під час обшуку виявлено та вилучено гілки в листям рослинного походження, вище вказана рослинна речовина відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 25,316 грамів.

Крім цього, на земельній ділянці території домоволодіння ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками Любарського відділення поліції виявлено та вилучено у рамках проведення указаного обшуку 25 ростучих стебел, з яких частково відсутнє листя та стебла частково з листям, три з яких з кореневою системою. Вищевказана рослинна речовина відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 15,293 грамів.

Загальна маса вилученого у ОСОБА_4 особливо небезпечного наркотичного засобу (канабісу) становить 659,41 грамів, яка відповідно до наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000р. «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» відноситься до великих розмірів наркотичних засобів, яку ОСОБА_4 , незаконно виробив, зберігав для власних потреб, без мети збуту.

Також, під час обшуку веранди житлового будинку було виявлено та вилучено саморобний пристрій для куріння з пластикової пляшки з металевим наконечником та металевим ситечком на поверхні якого було виявлено нашарування темно - коричневого кольору, що згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,264 грами.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному виробництві, зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту у великих розмірах, органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та вказав, що вилучені під час проведення обшуку його будинку речі були підкинуті перед початком обшуку, та він будь-якого відношення до вказаних речей не має.

Перевіривши та дослідивши всі матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні за обставин, вказаних в обвинувальному акті, враховуючи наступне.

Зокрема, прокурор, як на докази вини обвинуваченого, посилається на покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 .

Так, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовилась від дачі показів на підставі ст.63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_7 вказав, що можливо він входив до групи працівників, які проводили обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , однак, враховуючи значний час, що минув з тих подій, він не пам`ятає про обставини його проведення.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні вказав, що дійсно раніше вживав наркотичні засоби, однак з обвинуваченим ОСОБА_4 він цього ніколи не робив, та наркотичні засоби в нього не бачив.
Таким чином, жоден з допитаних в судовому засіданні свідків, не надав суду показань про обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 .

Щодо свідків ОСОБА_37 та ОСОБА_38 то суд зазначає, що прокурором в порушення ч.3 ст.23 КПК України не забезпечив присутність під час судового розгляду даних свідків.

Крім показів вищевказаних свідків, стороною обвинувачення, як на підтвердження вини ОСОБА_4 надано ряд письмових доказів, які досліджені в судовому засіданні, а саме:

- протоколом обшуку від 29.09.2020, проведеного в домогосподарстві за АДРЕСА_1 за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 з ілюстративними таблицями та доданим до протоколу DVD диском, відповідно до якого вбачається, що під час проведення обшуку в домогосподарстві ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , вилучено: 4 паперові коробки частково заповнені рослинною масою (листя з верхівки) подібною до рослин конопель; паперовий згорток з подрібленою рослинною масою подібною до росли конопель; паперовий згорток з подрібленою рослинною масою подібною до рослин конопель; металева коробка з вмістом сухої подрібненої рослинної маси; дві пачки з-під цигарок з вмістом насіння; саморобний пристрій для вживання наркотичних засобів з пластикової пляшки з металевим наконечником та металевим ситечком (а.с. 114-119 том.7);

- довідкою від 25.08.2020 №1589/20, виданою Юрівським старостинським округом про те, що ОСОБА_4 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок без права власності, але належить гр. ОСОБА_4 (а.с.120 том.7 );

- висновком експерта №9/2-1138 від 30.10.2020 з ілюстративними таблицями до нього, згідно якого вбачається, що надана на експертизу речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 15,293 г. Надані на експертизу (відділені) здерев`янілі стебла з кореневою системою, є частинами рослин роду коноплі, наркотичним засобом не являються (а.с. 127-129 том.7);

- висновком експерта № 9/2-1142 від 13.10.2020 з ілюстративними таблицями до нього, з гідно якого вбачається, що надані на експертизу речовини рослинного походження зеленого кольору, які знаходились в металевому предметі циліндричної форми із наскрізним отвором та на металевому предметі у вигляді сита, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину відповідно становить60,079 г; 0,048 г. На внутрішній поверхні наданих на дослідження фрагментів пляшки із полімерного матеріалу та металевому предметі циліндричної форми із наскрізним отвором, виявлено нашарування речовини темно-коричневого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстрактом канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину відповідно становить: 0,096; 0,168 г. (а.с. 131-138 том.7);

- висновком експерта №9/2-1141 від 15.10.2020 з ілюстративними таблицями до нього, з гідно якого вбачається, що верхівки й листя наданих на експертизу частин рослин зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 25,316 г. У наданих на експертизу (відділених) стеблах, що є стеблами рослин роду коноплі, в межах чутливості використаних методів дослідження основного психоактивного компонента коноплі тетрагідроканабінолу не виявлено, не є наркотичним засобом (а.с. 140-146 том.7);

- висновком експерта №9/2-1139 від 29.10.2020 з ілюстративними таблицями до нього, відповідно до якого вбачається, що надані на експертизу верхівки частин рослинного стебла із листя та суцвіттями зеленого кольору, які були упаковані в чотири картонні коробки, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину відповідно становить:100,729 г.; 197,893 г.; 137,885 г.; 176,470 г. Надані на експертизу здерев`янілі частини рослинного стебла, основного психотропного компоненту рослин коноплі тетрагідроканабінолу не містять, наркотичним засобом не являються. Надане на експертизу насіння сіро-коричневого кольору, являється дозрілим насінням коноплі, до наркотичних засобів не віднесено(а.с.148-163 том.7);

- висновком експерта №9/2-1143 від 15.10.2020 з ілюстративною таблицею, згідно якого вбачається, що надана на дослідження подріблена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка містилась у металевому футлярі сріблясто-сірого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 4,232 г. Надана на дослідження подріблена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка містилась у паперовому згортку, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 0,989 г. надана на дослідження подріблена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка містилась у картонній коробці з-під цигарок синьо-білого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 0,476г. Надане на дослідження насіння сіро-коричневого кольору, яке міститься у картонній коробці з під цигарок червоно-білого кольору та відділене насіння сіро-коричневого кольору, яке містилось у картонній коробці з-під цигарок синьо-білого кольору є дозрілим насіння рослин роду Коноплі, наркотичним засобом не являється; (а.с. 165 177 том.7);

- квитанціями про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з обігу №№14343, 14342, 14338 від 10.11.2020, №14320, 14319 від 30.10.2020 (а.с. 179-183 том.7);

- протоколом додаткового допиту свідка від 08 грудня 2020 року з долученим DVD-R диском, на якому зафіксовано проведений слідчим допит свідка ОСОБА_39 , який вказав що особисто знайомий з обвинуваченим ОСОБА_4 та перебував на території домогосподарства останнього, де бачив рослини конопель.

Відповідно до ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановлені вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Відповідно ч. 1, 3, 7 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Згідно ч. 1, 2 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.107 КПК України, виконання ухвали слідчого судді, суду про проведення обшуку в обов`язковому порядку фіксується за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.
Згідно вимог ч. 10 ст.236 КПК України, обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо - та відеозапису.
Згідно ч.2 ст.104 КПК України запис, здійснений за допомогою звуко - та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.
Згідно вимог ст.106 КПК України, до складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.
Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 22 вересня 2020 року дозвіл на проведення обшуку домогосподарства, а саме: житлового будинку, господарських будівель, присадибної земельної ділянки, саду, городу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою фіксації наявності незаконного посіву рослин конопель та зберігання наркотичних засобів і їх вилучення. Згоду на проведення обшуку надано начальнику сектору дізнання Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області (а.с. 113 том 7).

Згідно протоколу обшуку від 29.09.2020 вбачається, що на виконання ухвали слідчого судді від 29 вересня 2020 року начальником СД Любарського ВП майором поліції ОСОБА_40 , у присутності понятих ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , проведено обшук домогосподарства за АДРЕСА_1 . Також згідно протоколу вбачається, що обшук було проведено 22 вересня 2020 року в період часу з 12 год. 20 хв. до 14 год. 30 хв. та під час обшуку було застосовано відеокамеру "PANASONIK HV-C 260".

Згідно протоколу обшуку від 29.09.2020 вбачається, що в ході проведення обшуку виявлено: у приміщенні веранди - 4 паперові картонні коробки частково заповнені рослинною масою (листя з верхівки), подібною до рослин конопель, паперовий згорток з подрібненою рослинною масою, подібною до рослин конопель, металеву коробку з вмістом сухої подрібленої рослинної маси, дві пачки з-під цигарок з вмістом насіння, саморобний пристрій для вживання наркотичних засобів з пластикової пляшки з металевим наконечником та металеве ситечко; у господарчому приміщенні - гілки з листям (сухі) та сухі листя рослинного походження, подібні до рослин конопель; на території приземельної ділянки за будинком на відстані двох метрів від стіни - сухі стебла з листям, 3 (три) з яких з кореневою системою, та ще 25 залишків рослин, стебла з кореневою системою які росли. Також в протоколі вказано, що зазначені в протоколі предмети вилучені до Любарського ВП.

В судовому засіданні судом також досліджено додаток до протоколу обшуку від 29.09.2020, а саме: DVD - R диск, на якому містяться дві папки під назвами: 171XDPHH та 172XDPHH.
Так, під час відкриття папки під назвою 171XDPHH встановлено, що на ній містяться 30 елементів, а саме: фрагментів відеозаписів з послідовними номерами від S1710008 до S1710037. З досліджених фрагментів відеозапису з папки 171XDPHH вбачається, що фіксування процесу обшуку розпочато зі спілкування слідчого з обвинуваченим ОСОБА_4 , де йому роз`яснено наслідки перешкодження у проведенні обшуку, після чого працівники поліції перемістились до веранди домогосподарства ОСОБА_4 та розпочали обшук. Разом з тим, надані до суду відеоматеріали не містять відомостей про те, чи зачитано ухвалу слідчого судді власнику домогосподарства чи іншим особам, чи роз`яснено учасникам обшуку їхні права та обов`язки.
З дослідженого відеозапису також вбачається, що під час обшуку у веранді домогосподарства ОСОБА_4 працівниками поліції виявлено: паперовий згорток з подрібненою рослинною масою, подібною до рослин конопель; металеву коробку з вмістом сухої подрібленої рослинної маси; дві пачки з-під цигарок з вмістом насіння. Разом з тим, в наданих суду відеоматеріалах не зафіксовано факту виявлення у веранді домогосподарства ОСОБА_4 4 паперових картонних коробок частково заповнені рослинною масою (листя з верхівки), подібною до рослин конопель, саморобного пристрою для вживання наркотичних засобів з пластикової пляшки з металевим наконечником та металевого ситечка, про що зазначено в протоколі обшуку. Як вбачається з дослідженого відеозапису, 4 паперові картонні коробки частково заповнені рослинною масою (листя з верхівки), подібною до рослин конопель, перебували посеред подвір`я домогосподарства ОСОБА_4 та слідчим лише вказано, що вони були виявлені у веранді будинку.

Також з досліджених відеоматеріалів вбачається, що після проведення обшуку домогосподарства ОСОБА_4 дізнавачем розпочато процедуру опечатування винайдених предметів, однак у зв`язку з погіршенням погодніх умов, останній повідомив, що відеозапис буде припинено на період опечатування вилучених речовин та оформлення матеріалів протоколу.

З наявної на DVD-диску папки під назвою 172171XDPHH вбачається, що дана папка містить три елементи, а саме: фрагменти відеозаписів з послідовними номерами від S1720001 до S1720003, згідно яких вбачається, що о 14 год. 25 хв. слідчим відновлено відеозапис та зачитано протокол обшуку від 29.09.2020.
Таким чином, в порушення вимог ст.107 ч.1 КПК України, дії щодо належного упакування речей, які входять до складу слідчої дії - проведення обшуку, не було зафіксовано за допомогою звуко - та відеозаписувальних технічних засобів, що є обов`язковим.
Тому, відповідно до вимог ч. 2 ст.104 КПК України, дії та обставини проведення обшуку 29.09.2020, які не зафіксовані у відеозаписі, а саме: дії щодо виявлення 4 паперових картонних коробок частково заповнених рослинною масою (листя з верхівки), подібною до рослин конопель, саморобного пристрою для вживання наркотичних засобів з пластикової пляшки з металевим наконечником та металевого ситечка та належного упакування вилучених речовин, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.
Крім того, згідно ст.236 КПК України, ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором.
Як вбачається з відеозапису обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , обшук житла, крім слідчого, проводився оперативними працівниками, що суперечить вимогам ст.236 КПК України, і саме оперативним працівником в веранді будинку ОСОБА_4 виявлено зазначені в протоколі предмети та лише після цього запрошено до кімнати слідчого.
Зазначені обставини свідчать про проведення 29.09.2020 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з порушенням вимог ст.104,105, 106, 107, 236 КПК України, внаслідок чого протокол даної процесуальної дії був отриманий з порушенням встановленого КПК України порядку, тому, відповідно до ст.86 КПК України, дані, які містяться у вказаному протоколі обшуку, є недопустимими, оскільки отримані в порядку, не встановленому КПК України, тому не можуть бути використані при прийнятті процесуального рішення, і на них не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Таким чином, будь-яке порушення органом досудового розслідування конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, призводить до втрати ними юридичної сили. У такому разі «отруйне дерево» породжує «отруйні плоди». Отримання доказів на підставі інформації, отриманої з недопустимого доказу, тягне за собою їхню безумовну недопустимість. Така недопустимість доказів не залежить від характеру та ступеня того чи іншого порушення кримінально-процесуального закону.

З огляду на «доктрину плодів отруйного дерева», викладеній зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини «Гефген проти Німеччини», визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші, а тому враховуючи вимоги ч.5 ст. 101 КПК України, суд вважає необхідним визнати недопустимим доказами також висновки експерта №9/2-1138 від 30.10.2020, №9/2-1142 від 13.10.2020, №9/2-1141 від 15.10.2020, № 9/2-1139 від 29.10.2020, №9/2-1143 від 15.10.2020, оскільки дані, зазначені у вказаних висновках, отримані з порушенням вимог КПК України, оскільки отримані внаслідок проведення обшуку 29.09.2020, протокол за результатами якого визнаний недопустимим доказом.
Також є неналежним доказом долучений прокурором протокол допиту свідка ОСОБА_39 від 08 грудня 2020 року з долученим DVD-R диском, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 225 КПК України визначено, що у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. У цьому випадку допит свідка чи потерпілого здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.

Разом з тим, прокурором участь свідка ОСОБА_39 в судовому засіданні не забезпечена, від допиту даного свідка в судовому засіданні прокурор відмовився, а його допит під час досудового розслідування був проведено не у відповідності вимог ч.1 ст.225 КПК України, що з огляду на положення ч. 4 ст. 95 КПК України, виключає можливість обгрунтовувати рішення наданим прокурором протоколом допиту даного свідка від 08 грудня 2020 року.

Яких-небудь інших доказів на підтвердження обставин, зазначених у висунутому ОСОБА_4 обвинуваченні за ч.2 ст. 309 КК України, прокурором в судовому засіданні не надано.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Крім того, відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к,).

Наведений аналіз наданих під час судового розгляду доказів і їх оцінка судом на належність, допустимість, достовірність, і як наслідок можливість їх використання у кримінальному провадженні дозволяють суду зробити висновки про те, що в даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не доведено «поза розумним сумнівом», що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.309 КК України.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і вважає за необхідне, з огляду на принцип презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України), виправдати останнього на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченим покарання, суд відповідно до ст.ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання та, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Судом враховуються фактичні обставини та характер злочинних діянь, тяжкість кримінальних правопорушення, які згідно ст.12 КК України відносяться до нетяжких та тяжких злочинів, відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, а також дані про особу обвинуваченого, який офіційно неодружений, непрацюючий, по місцю проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, має на утриманні малолітню дитину, згідно положень ст.89 КК України раніше не судимий. Тому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому покарання за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185; ч.1 ст.121; ч.2 ст.345 КК у виді позбавлення волі, в межах строку, передбаченого санкціями вказаних норм кримінального закону. На підставі ч.1 70 КК України суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.

Саме такий вид покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання та які, згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.3 ст.185 КК України, тяжкість скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, тому суд приходить до переконання, про необхідність призначення їй покарання, передбаченого санкцією цієї статті, у виді позбавлення волі. Враховуючи вищевикладені обставини, суд обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи дані, що характеризують особу винної, яка на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судима, дійшов висновку, що її виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нею нових злочинів.
Витрати за проведення експертиз, які покладені судом в основу обвинувального вироку підлягають стягнення з обвинувачених. Витрати на проведення експерти, які відхилені судом слід покласти на рахунок держави.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати невинуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.309 КК України та виправдати його через недоведеність вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185; ч.1 ст.121; ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.121 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.345 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 01 квітня 2021 року.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання час його затримання у період з 03.06.2020 по 05.06.2020 та час перебування під вартою у період з 21.01.2021 по 19.03.2021.

Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути в рівних долях з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням судових експертиз, а саме: 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 (вісімдесят) коп. за проведення будівельно-технічної експертизи (висновок експерта №12/4-54 від 22.07.2020) та 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) грн. 28 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №2049/2163/20-25 від 30.07.2020).

Витрати пов`язані з проведенням судових експертиз, а саме: 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 (сімдесят) коп. за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта №9/2-1138 від 30.10.2020; 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 (шістдесят) коп. за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта №9/2-1142 від 13.10.2020); 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 (сімдесят) коп. за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта №9/2-1141 від 15.10.2020; 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 (п`ятдесят) коп. за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта №9/2-1139 від 29.10.2020); 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 (п`ятдесят) коп. за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта №9/2-1143 від 15.10.2020) та 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 15 копійок за проведення дактилоскопічної експертизи (висновок експерта від17.06.2020 №6/2-210) - покласти на рахунок держави.

Речовими доказами після набрання вироком суду законної сили, розпорядитися наступним чином:

- два металопластикові вікна, а саме: одне одностулкове металопластикове глухе вікно, з однією камерою склопакету, шириною вікна 650,0 мм., довжиною 790,0 мм., пластику профільного чотирьохкамерного 60,0 мм, та одне одностулкове металопластикове поворотно-відкидне вікно, з однією камерою 4 склопакету, шириною вікна 650,0 мм, довжиною 790,0 мм, пластику профільного чотирьохкамерного 60,0 мм., які зберігаються у потерпілого ОСОБА_12 залишити останньому;

- 4 паперові картонні коробки, які частково заповнені особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 612,977 грамів; паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого становить в перерахунку на висушену речовину становить 0,989 грама; металеву коробку з вмістом особливо, небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину становить 4,232 грамів; коробку з-під цигарок синьо-білого кольору з вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,476 грамів; саморобний пристрій для куріння з пластикової пляшки з металевим наконечником та металевим ситечком; речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,127 грамів; гілки з листям рослинного походження, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 25,316 грамів; 25 ростучих стебел, з яких частково відсутнє листя та стебла частково з листям, три з яких з кореневою системою, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 15,293 грамів, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів ГУНП в Житомирській області - знищити;

- молоток з дерев`яною ручкою, ніж з дерев`яною ручкою, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області знищити;

- одяг ОСОБА_4 , а саме: спортивні штани сірого кольору, кофту синього кольору з капюшоном, резинові калоші, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути власнику;

- медичну картку стаціонарного хворого №117 на ім`я ОСОБА_11 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_11 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області №282/65/21 від 22.01.2021, на вилучені 21.01.2021 у домогосподарстві по АДРЕСА_1 , речі та сліди, а саме: молоток з дерев`яною ручкою; зіскоб слідів схожих на кров, які поміщенні до спецпакету; змиви слідів схожих на кров, які виконанні на марлеву тканину; ніж з пластмасовою ручкою білого кольору; ніж з пластмасовою ручкою синього кольору;ніж з дерев`яною ручкою, після набрання вироком суду законної сили - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області №282/65/21 від 29.01.2021, на вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 , 22.01.2021 речі, а саме: спортивні штани сірого кольору зі слідами бурого кольору схожими на кров; кофту з капюшоном синього кольору; резинові галоші зі слідами бурого кольору зовні схожими на кров, після набрання вироком суду законної сили - скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя ОСОБА_1