Справа № 348/1234/22
Номер провадження 1-кп/348/332/22
УХВАЛА
(про призначення судового розгляду)

24 серпня 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195, за обвинувальним актом від 29.07.2022, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, надійшов до суду 29.07.2022 із Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

В ході досудового розслідування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 30.08.2022.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2022 призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

Також прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення. На даний час вказані ризики не зменшились і продовжують існувати. Зокрема ризик переховування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому ОСОБА_5 , усвідомлюючи неминучість призначення йому покарання у виді позбавлення волі, перебуваючи на волі зможе переховуватись від суду. Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що обвинуваченому відомі анкетні дані потерпілого та свідків по кримінальному провадженні, тому перебуваючи на волі обвинувачений зможе чинити на них тиск. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що обвинувачений може не з`являтись на виклики до прокурора чи суду, враховуючи факт систематичного зловживання ОСОБА_5 алкогольними напоями. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 може продовжувати ухилятись від військової служби, оскільки у разі незастосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою вбо цілодобового домашнього арешту, останній зобов`язаний продовжити військову службу. На підставі зазначеного сторона обвинувачення вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 , та забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків. Також просить визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням в разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти призначення справи до судового розгляду. Також зазначив, що у вирішенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою покладається на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти призначення справи до судового розгляду, однак просив обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки у зв`язку із воєнним станом він бажає продовжити військову службу у складі Збройних сил України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 -адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти призначення справи до судового розгляду. Також підтримав підтримав думку свого свого підзахисного та просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 є військовослужбовцем, та у зв`язку із введенням на території України військового стану повинен проходити військову службу у складі Збройних сил України та захищати територію України від збройної агресії Російської Федерації.

Вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього, розглянувши клопотання сторони обвинувачення та захисту про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Кримінальне провадження підсудне Надвірнянському районному суду Івано-Франківської області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК України, та не підлягає поверненню прокурору.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

З врахуванням думки учасників, та вимог КПК України, судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні.

Також згідно вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Суд вважає, що з врахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правпорушення, і суспільну небезпеку самого кримінального правопорушення, в даному випадку мають місце відповідні ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 існують ризик переховування, а також ризик впливу на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні.

Так ризик переховування обвинуваченого від суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Тому обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи неминучість призначення відносно нього покарання у виді позбавлення волі, може намагатись ухилитись від кримінальної відповідальності. Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 неодружений, є військовослужбовцем Збройних сил України. При цьому в світлі наведених актуальних даних про існування ризику переховування, родина та житло не можуть бути вирішальними факторами, що могли б знизити цей ризик до маловірогідності чи до його виключення.

Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 (особливості поведінки, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування, тощо) і приходить до висновку, що ризик переховуватися є досить актуальним вважаючи на особистість обвинуваченого та тяжкість ймовірного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

При оцінці ризику впливу на свідків по кримінальному провадженні необхідно враховувати встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Ризик впливу потерпілого на свідків по даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що обвинуваченому відомі їх особи, потерпілий та свідки ще не були допитані в судовому засіданні, так як судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато, тому перебуваючи на волі обвинувачений зможе чинити на них вплив.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 може не з`являтись на виклики до прокурора чи суду, посилаючись на різні ніби-то поважні причини.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 може продовжувати ухилятись від військової служби (військовий злочин), оскільки у разі незастосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою вбо цілодобового домашнього арешту, останній зобов`язаний продовжити військову службу.
При цьому суд зазначає, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд зазначає, що прокурором наведено достатні та переконливі докази, з яких вбачається, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують, на даний час вони не зменшилися, а в сукупності дають достатні правові підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання сторони захисту про можливість застосуваня до обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання суд вважає необгрунтованим, оскільки враховує характер висунутого ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише прав ОСОБА_5 , але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, а так само особу обвинуваченого, який не одружений, не має сталих соціальних зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що дає підстави стверджувати те, що особисте зобов`язання не забезпечить належних гарантій здатності обвинуваченого самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів. Крім того у разі застосування до обвинуваченого особистого зобов`язання, виконання покладених на нього обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_5 , та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Тому суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Крім того в судовому засіданні не здобуто нових відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд також враховує, що при вирішенні питання про необхідність тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст. 3 Конституції України.

Таким чином, тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Враховуючи вище наведене суд дійшов висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Тому клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до задоволення.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання необхідно відмовити, оскільки суд дійшов до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту забезпечити виконання обвинуваченій покладених на нього процесуальних обов`язків.

Щодо розміру застави суд зазначає, що розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК).

Отже розмір застави відповідно до статті 183 КПК встановлюється за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому розмір застави, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на наведені норми законодавства, враховуючи: тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , обставини вчинення правопорушення, вид і розмір покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, сімейний та майновий стан обвинуваченого ОСОБА_5 , суд дійшов переконання про необхідність визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави, передбачений ст. 182 КПК України за вказане кримінальне правопорушення, в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.07.2022 становить 156000,00 грн.

На думку суд такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права обвинуваченого, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 суд не вбачає.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до прокурора та суду за викликом;

-повернутися до розташування військової частини НОМЕР_1 та продовжити проходження військової служби;

-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 314-1, 315, 316, 317, 369, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195, за обвинувальним актом від 29.07.2022, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на 02 вересня 2022 року о 10:00 год.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Про час розгляду справи повідомити учасників процесу.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовільнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 14 год. 00 хв. 22 жовтня 2022 року.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.

Розмір застави визначити в межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 156000 (сто п`тдесят шість тисяч гривень), яка може бути внесена обвинуваченим чи іншою особою на депозитний рахунок UA0002265, МФО: 820172, код отримувача: 26289647, банк отримувача: ДКС України, м. Київ.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до прокурора та суду за викликом;

-повернутися до розташування військової частини НОМЕР_1 та продовжити проходження військової служби;

-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженні.

Порушення вище викладених умов запобіжного заходу у вигляді застави має наслідком звернення застави в дохід держави та зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішуватиме питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Якщо обвинувачений виконає всі покладені на нього цією ухвалою зобов`язання, застава повертається обвинуваченому/заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1