Провадження № 1-кс/761/8075/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000113 від 01.07.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ст. 356 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
28 квітня 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000113 від 01.07.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ст. 356 КК України, про арешт нерухомого майна, а саме на:

- земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0186 га. із кадастровим номером :88:056:0001 (реєстраційний номер майна 000), що є комунальною власністю територіальної громади міста Києва та яка перебуває в орендному користуванні ПП «ВАЛЕНТИНА-92» (код ЄДРПОУ - 19126838);

- об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою АДРЕСА_1 площею 551,2 кв.м., (реєстраційний номер майна 000), що на праві приватної власності належить ПП «ВАЛЕНТИНА-92» (код ЄДРПОУ - 19126838);

- об`єкт незавершеного будівництва що на даний час проводиться за адресою АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчого мотивоване тим, у провадженні відділу дізнання Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000113 від 01.07.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ст. 356 КК України.

Згідно матеріалів клопотання у ході досудового розслідування встановлено, що в довідці ФОП ОСОБА_4 за №17 від 17.11.2016 виданої на ПП «Валентина-92», яка стала підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121 кв.м. (реєстраційний номер 000) вказано неправдиві дані щодо адреси вказаного майна АДРЕСА_1 , власника вказаного майна ПП « ОСОБА_5 », а також щодо року будівництва. В подальшому на підставі вказаної довідки зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Крім того, до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення КП «Київблагоустрій» відповідно до якого невстановлені особи самовільно знесли будівлю по АДРЕСА_1 та на даний час на вказаній земельній ділянці проводиться будівництво без наявних дозвільних документів.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів у ньому наведених. Вказував, що наразі проводиться будівництво без дозвільних документів. Крім того, просив врахувати, що ПП « ОСОБА_5 » отримало в оренду земельну ділянку на підставі документів, які мають ознаки підробки. Під час допиту власник ПП ОСОБА_6 повідомила, що приміщення було побудовано самочинно.

Володільці майна, щодо якого вирішується питання про арешт, а також представник ПП « ОСОБА_5 », незважаючи на неодноразові виклики, в судове засідання не прибули, жодних заяв або клопотань на адресу суду не направляли.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення прокурора, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Правилами частини 10 статті 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зі змісту клопотання та долучених до нього копій матеріалів кримінального провадження №0000113 від 01.07.2021, вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ст. 356 КК України.

При цьому, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на:

- земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0186 га. із кадастровим номером :88:056:0001 (реєстраційний номер майна 000), що є комунальною власністю територіальної громади міста Києва та яка перебуває в орендному користуванні ПП «ВАЛЕНТИНА-92» (код ЄДРПОУ - 19126838);

- об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою АДРЕСА_1 площею 551,2 кв.м., (реєстраційний номер майна 000), що на праві приватної власності належить ПП «ВАЛЕНТИНА-92» (код ЄДРПОУ - 19126838);

- об`єкт незавершеного будівництва що на даний час проводиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком прокурора довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Згідно з ст. 356 КК України самоправством визнається самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Аналізуючи положення ст. 356 КК України, суд приходить до висновку, що вона містить банкетну диспозицію тобто відсилає до іншого нормативно-правового акту.

У своєму консультативному висновку від 20.05.2020 року Європейський суд з прав людини вказував, що як бланкетні норми, так і положення, до яких ці норми відсилають, узяті разом, мають надавати відповідній особі можливість передбачати, у разі необхідності - з юридичною допомогою, яка поведінка може потягнути за собою його або її кримінальну відповідальність. У будь-якому випадку суд, який застосовує бланкетні норми та положення, до яких відсилає бланкетна норма, має оцінити, чи є передбачуваною кримінальна відповідальність з урахуванням обставин справи

Однак, прокурором ані в клопотанні про арешт майна, ані в судовому засіданні не зазначено, всупереч якого встановленого законом порядку було вчинено описані у клопотанні дії, крім того до клопотання, а також слідчому судді в судовому засіданні не надано доказів існування значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, яка була, або може бути завдана такими діями. Більш того, враховуючи сукупність наданих слідчому судді доказів на обґрунтування необхідності задоволення даного клопотання, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя не може погодитись з тим, що такий арешт майна може бути визнаний виправданим втручанням у права і свободи особи, з точки зору стороннього незацікавленого спостерігача.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А :
У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000113 від 01.07.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ст. 356 КК України, про арешт нерухомого майна відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1