Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8415/22
Провадження №1-кп/523/1399/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

03.08.2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_4 ,

перекладача - ОСОБА_5 ,

в присутності обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 від 03.06.2022р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каушани (Кеушень) Республіки Молдова, громадянина Молдови, із середньою освітою, розлученої, дітей на утриманні не маючої, працюючої різноробочою, не маючої реєстрації, тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.06.2022р., ввечері, ОСОБА_6 знаходилась у кімнаті житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , де тимчасово проживала у ОСОБА_7 , 1952 року народження. Під час перебування у вищевказаній кімнаті, Деліу спільно із ОСОБА_7 вживали алкогольні напої, під час чого, ОСОБА_7 нанесла удари палкою по тулубу Деліу, внаслідок чого, Деліу діючи на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ході словесного конфлікту, який переріс в обопільну бійку, діючи умисно, нанесла ОСОБА_7 не менше шести ударів скляною банкою по голові - один в лобну частину голови, один в праву скроневу та виличну ділянки обличчя останньої, один в нижню поверхню підборіддя, один в область верхньої губи зліва та по одному в область тильної поверхні мізинця лівої кисті та тильної поверхні правої кисті, внаслідок чого, спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді буро-фіолетового синця лобної ділянки розмірами 7*3см., буро-фіолетового овального синця скроневої та виличної ділянки розмірами 10*8см., буро-фіолетового овального синця на нижній поверхні підборіддя розмірами 3*1,5см., темно-червоний крововилив на слизовій оболонці верхньої губи розмірами 2*1,5см., овального синця на тильній поверхні мізинця лівої кисті розмірами 4*2см. та двох овальних синців на тильній поверхні правої кисті розмірами 3,5*2см. та 4*2,5см. відповідно, від зазначених ударів вказана банка розбилась. Після чого, Деліу з метою продовження свого умислу, умисно нанесла шматком скла від вищевказаної банки не менше трьох ударів в область обличчя ОСОБА_7 та по одному удару в область її правого і лівого плечей, внаслідок чого, спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді двох косо-вертикальних лінійних ран в лобовій ділянці, довжиною 4,5см. та 7см. відповідно, овальної клаптеподібної рани спинки носа розмірами 1*0,78см., горизонтальної рани передньої поверхні правого плеча в верхній третині довжиною 2см. та косо-вертикальної рани на передній поверхні лівого плеча в середній третині довжиною 1,5см.

Далі, Деліу діючи умисно з прямим умислом, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення смерті ОСОБА_7 , схопила руками останню за шию і почала стискувати її, тим самим, перекриваючи їй дихальні шляхи, поки потерпіла не припинила чинити опір, тим самим, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шиї, до складу якої входять синці шиї, переломи великих ріжків під`язикової кістки та верхніх ріжків щитоподібного хряща, що призвели до механічної асфіксії ОСОБА_7 , в результаті чого, настала смерть ОСОБА_7 .

В судовому засіданні, Деліу повністю визнала свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснила суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного нею при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного нею кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачена не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_8 , яка є особою раніше не судимою, вперше вчинила кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, із середньою освітою, розлучена, дітей на утриманні не маюча, працююча різноробочою, без реєстрації на території України, тимчасово проживаюча в орендованій кімнаті, де характеризується задовільно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення внаслідок неправомірних дії потерпілого.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченій, передбачені ст.67 КК України, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_8 , яка є особою раніше не судимою, вперше вчинила кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, із середньою освітою, розлученої, дітей на утриманні не маючої, працюючої різноробочою, без реєстрації на території України, тимчасово проживаючої в орендованій кімнаті, де характеризується задовільно, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення внаслідок неправомірних дії потерпілого та відповідне вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ставлення обвинуваченої до скоєного, з метою запобігання вчиненню обвинуваченою нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченої та недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень, можливе лише в умовах її ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.1 ст.115 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_8 залишити колишній - тримання під вартою, строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання - із 04.06.2022р.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа» конфіскувати у дохід держави; недопалок цигарки, подушки та наволочку, нічнушку, фрагменти скла та квітку, светр, наволочки, куртку, носову хустинку, зубні щітки, гребінці, станкі для гоління, сліди папілярних візерунків, пляшки, зріз нігтьових пластин, змиви з рук - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Головуючий суддя: ОСОБА_1