ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1780/22 Справа № 201/3075/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 , яка на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено на строк 60 днів до 30 липня 2022 року включно.
Встановлено, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, є 30 липня 2022 року включно.
Встановлено, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_6 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень, ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти, зобов`язано його прибувати за кожною вимогою до суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.
Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі не з`явлення його за викликом до суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.
Прийняте рішення, суд мотивував тим, що є доведений прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. З урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, суд прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти встановленому ризику та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В той же час, продовжуючи обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та обставини правопорушення, суд вважав, що розмір застави, визначений у попередньому судовому рішенні у розмірі 148 860 гривень, належним чином забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, яка їх подали.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, та докази інкримінованого йому саме збуту наркотичних засобів в матеріалах кримінального провадження відсутні. Зазначив, що він придбав наркотичні засоби для свого особистого користування. На його думку, прокурором в клопотанні не доведено наявності ризиків.
На його думку, судом не було приділено належної уваги тому, що його було затримано патрульними поліцейськими з метою перевірки особистих даних, тобто не було затримано під час збуту наркотичних засобів.
Вважає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є вихідцем з багатодітної сім`ї, та підтримує родинні стосунки, має постійне місце роботи, але офіційно не працевлаштований, має позитивні характеристики.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу суду та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Вважає, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. На його думку ризики зазначені в клопотанні прокурора є недоведеними, та прокурор не надав суду переконливих доводів існування таких ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку адвоката, від жодного зі свідків не надходило звернень про вчинення тиску з боку підозрюваного чи інших осіб з метою зміни наданих показань, що свідчить про відсутність намірів незаконно впливати на них у даному кримінальному провадженню.
Вважає, що судом не було в повній мірі враховано, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, мешкає зі своєю родиною, має місце роботи, де працює без оформлення, а також стійкі соціальні зв`язки, не притягувався до кримінальної відповідальності, не переховувався від органів досудового слідства та суду, ніколи не перебував у розшуку.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді адвокат ОСОБА_5 підтримав вимоги апеляційних скарг та просив їх задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
Згідно ч.4 ст.422-1 КПК, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань чи заяв з цього приводу до суду не подавав.
Обвинувачений ОСОБА_6 будучи повідомленим належним чином про дату та час апеляційного перегляду, не заявляв про свою особисту участь у розгляді апеляційних скарг.
Тому, враховуючи вимоги ч.4 ст.422-1 КПК України (в редакції Закону України № 1027-ІХ від 02.12.2020 р.) розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, колегія суддів вважає за можливе здійснювати без участі сторін кримінального провадження, а саме без прокурора та обвинуваченого.
Адвокат ОСОБА_5 не заперечувалав проти проведення судового засідання за відсутності обвинуваченого та прокурора.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку адвоката, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого та захисника є безпідставними з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000281 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, розгляд якого не закінчено.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді було застосовано запобіжний захід - тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні, в порядку ст. 315 КПК України заявив клопотання і вважав доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, посилаючись на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування обвинуваченого від суду.
При цьому, суд першої інстанції правильно врахував, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких, пов`язаний зі збутом наркотичного засобу, за який, законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_6 побоюючись можливого покарання у разі визнання його винуватим, може переховуватись від суду.
При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію Рросійської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Крім того, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, належним чином врахував, що ОСОБА_6 має певні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, не працевлаштований.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження в межах заявленого клопотання та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого та захисника, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та неприйнятними з огляду на таке.
Колегія суддів не входить в обговорення доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він не збував наркотичний засіб, а придбавав його для особистого користування, оскільки у даному випадку апеляційний суд не вирішує ті питання, які віднесені до компетенції суду першої інстанції, зокрема про встановлення наявності чи відсутності у діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, та щодо доведеності винуватості.
Аналогічно, апеляційний суд не перевіряє доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризику незаконного впливу на свідків, оскільки зазначений ризик не був врахований судом при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Посилання захисника про наявність в обвинуваченого ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків та постійного місця мешкання не спростовують правильності висновків суду, щодо неможливості запобігти ризику переховування інакше, ніж шляхом застосування виключного запобіжного заходу.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено.
Таким чином за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду, як законну, залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_5 ,- залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ ____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3