єдиний унікальний номер справи 531/1227/22
номер провадження 1-кп/531/145/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Абрамівка Машівського району Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта професійно-технічна, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26 червня 2013 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до чотирьох років позбавлення волі зі звільненням відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки;

-25 лютого 2015 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України, до десяти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

-16 червня 2015 року ухвалою Апеляційного суду Полтавської області вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2015 року в частині засудження за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України скасовано та кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, визнано засудженим за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України, до десяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

-02 квітня 2021 року на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк шість місяців два дні;

-26 вересня 2022 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, штраф сплачено 03 жовтня 2022 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в наступному.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», на території України введено воєнний стан, який діє і на даний час.

ОСОБА_4 16 червня 2022 року, близько 18 години, перебуваючи поблизу будинку побуту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , побачив легковий автомобіль марки «Chevrolet Lacetti NF 196», сірого кольору, державний номерний знак, НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , скло передніх пасажирських дверей якого було привідчинене. Саме в цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з вказаного автомобіля та з цією метою він підійшов до автомобіля ОСОБА_5 , де, користуючись відсутністю господаря та тим, що його ніхто не бачить, рукою, через відчинене скло передніх пасажирських дверей, проник до салону автомобіля, звідки умисно, таємно, повторно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до іншого приміщення, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 6000,00 грн., а також медичних препаратів і медичних засобів: шприців 2Б по 5 мл. в кількості 10 шт., вартістю 2,5 грн. за одиницю, загальною вартістю 25 грн.; шприців BD Discardi в кількості 10 шт., вартістю 2,8 грн. за одиницю, загальною вартістю 28 грн.; систем ПР ВКР в кількості 5 шт., вартістю 10,7 грн. за одиницю, загальною вартістю 53,5 грн.; пігулок «Мекартин», вартістю 327,9 грн.; пігулок «Параплексин», вартістю 288 грн., розчину «Кокарніт», вартістю 250,9 грн. за одиницю, загальною вартістю 418 грн.; розчину «Натрій хлорид» 0,9 мл. в кількості 5 шт., вартістю 22,9 грн. за одиницю, загальною вартістю 114,5 грн.; розчину «Роноцид», вартістю 596,9 грн. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном в повному обсязі на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 7855,70 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаюється. Зобов`язався відшкодувати потерпілому завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтвердила обставини вчинення у нього крадіжки коштів та медичних препаратів і медичних засобів. Медичні препарати та медичні засоби йому було повернуто і претензії має до обвинуваченого лише щодо грошових коштів. На суворому покаранні не наполягає.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у інше приміщення, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога; раніше неодноразово судимого, в тому числі і за корисливі злочини, останній раз 26 вересня 2022 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, штраф сплачено 03 жовтня 2022 року; посередню характеристику за місцем проживання.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 16 вересня 2022 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий; ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як дуже високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становить дуже високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років. Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

В зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві сплив 02 вересня 2022 року, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

В зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві сплив 02 вересня 2022 року, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речові докази поліетиленовий пакет білого кольору із написом «Бажаємо здоров`я» із медичними препаратами та медичними засобами, які передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутими законному власнику.

Компакт диск з відеозаписом з камер спостереження кафе «Старе місто», зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Компакт диск з відеозаписом із ходом проведення слідчого експерименту, зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя