Провадження № 1-кп/742/98/22
Єдиний унікальний № 742/3243/21
ВИРОК
Іменем України
13 вересня 2022 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000818 від 11.08.2021 щодо неповнолітнього

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента 2 курсу Прилуцького агротехнічного коледжу, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_8 ,

встановив:
В ніч з 10.08.2021 на 11.08.2021, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою його використання в подальшому у своїх цілях, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, без дозволу власника, через незамкнену хвіртку, проник на огороджену територію вказаного господарства, де через незамкнені двері проник у приміщення гаражу, звідки з застосуванням фізичної сили рук викотив з території вищевказаного подвір`я мопед марки «Альфа», чорного кольору, об`ємом двигуна 49 см3, номер рами LB 404Р1078С902765, вартістю 1 054,17 грн., який належав ОСОБА_9 , чим завдав останній матеріальну шкоду на вказану суму.

У подальшому, відкотивши мопед за межі господарства ОСОБА_9 , ОСОБА_3 заправив вказаний транспортний засіб 1 л. бензину, який заздалегідь взяв з собою, та, завівши двигун, поїхав в напрямку с. Білорічиця, Прилуцького району, таким чином розпорядившись ним на власний розсуд.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. А саме, прибувши до господарства потерпілої ОСОБА_9 , без її дозволу взяв мопед та поїхав у сусіднє село до своєї дівчини. Після цього, залишив мопед біля лісосмуги. У скоєному щиро розкаявся, просить суворо не карати.

У судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 пояснила суду, що її син, обвинувачений ОСОБА_3 , не пояснив їй причину свого вчинку і виходить з того, що більш за все він злякався, тому залишив мопед на лісосмузі.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_8 повідомила суд, що раніше не знала обвинуваченого ОСОБА_3 . Дослідивши умови проживання сім`ї робить висновок, що це спокійна людина, яка забезпечена всім необхідним для життя.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась та подала заяву до суду про те, що немає до обвинуваченого претензій морального та майнового характеру.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, на підтвердження винуватості обвинуваченого прокурором надані письмові докази, які були предметом дослідження у судовому засіданні, зокрема:

висновок експерта від 20.08.2021 №СЕ-19/125-20/7240-АБ, згідно якого ринкова вартість мопеда марки «Альфа», 2008 року випуску, могла становити 1054,17 грн.;

висновок експерта від 28.08.2021 №СЕ-19/125-21/7262-Д, згідно якого чотири сліди пальців рук залишені на місці вчинення злочину належать ОСОБА_3 ;

заява про вчинене кримінальне правопорушення від 11.08.2021 щодо крадіжки у ОСОБА_10 мопеда;

протокол огляду місця події від 11.08.2021, а саме місця, де зберігався та звідки викрадено мопед АДРЕСА_2 ;

протокол огляду місця події від 11.08.2021, а саме, лісосмуги в с. Погреби, де виявлений мопед.

Зазначені докази суд оцінює як належні, допустимі, достатні та вважає можливим покласти їх в основу обвинувального вироку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачену ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, є умисним тяжким злочином. Суд враховує особу обвинуваченого: за місцем навчання в Прилуцькому технічному фаховому коледжі та місцем проживання характеризується позитивно, згідно досудової доповіді ризик повторного вчинення кримінального правопорушення низький, виправлення можливе без ізоляції, за місцем навчання в Прилуцькому агротехнічному коледжі характеризується посередньо, на обліках у центрі пробації, лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, проживає з мамою, молодшим братом та вітчимом, сім`я, та обвинувачений зокрема, на обліку та під соціальним супроводом органу опіки та піклування не перебувають.

Враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, визнання своєї вини, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті за цей злочин, а саме у виді штрафу.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Статтею 124 КПК України визначено порядок стягнення процесуальних витрат у разі ухвалення обвинувального вироку.

Згідно роз`яснень п.11, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» у справах неповнолітніх судові витрати можуть бути покладені в передбаченому законом порядку на їх батьків (усиновителів), опікунів або піклувальників. Розмір судових витрат визначається і вони стягуються з засудженого в межах обвинувачення, яке визнано судом доведеним.

Згідно вимог ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Обвинувачений є неповнолітнім, не працює, доходів немає та перебуває на утриманні матері, а тому процесуальні витрати за проведення: судової трасологічної експертизи у розмірі 1372,96 грн., авто-товарознавчої експертизи у розмірі 686,48 грн., разом 2059,44 грн., підлягають стягненню з законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , протилежне суперечить принципу законності судового рішення.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 376, 484, 485, 487, 488, КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто, в сумі 510,00 грн.

Речові докази:

транспортний засіб мопед марки «Альфа», чорного кольору, об`ємом двигуна 49 см3, номер рами НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 , - залишити в її законному володінні та користуванні.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 2059,44 грн.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО