Єдиний унікальний № 371/542/22
Номер провадження № 1-кп/371/177/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2022 р. м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миронівка Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000097 від 10.06.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кип`ячок, Миронівського району Київської області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, суд

встановив:

ОСОБА_4 достовірно знав про введення в Україні воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Так, 05.06.2022 близько 22 години 00 хвилини ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до свого знайомого ОСОБА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 для спільного вживання алкогольних напоїв. Через деякий час, власник будинку ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов відпочивати до однієї з кімнат свого будинку, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розійшлись по своїм домівках.

В подальшому 05.06.2022 близько 23 години 00 хвилин у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 увійшов до гостинної кімнати вищезазначеного будинку та помітив гаманець в якому знаходились грошові кошти номіналом 500 (п`ятсот) гривень, які належать ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на вчинення таємного викрадення грошових коштів, ОСОБА_4 , перебуваючи у гостевій кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна пересвідчившись, що його дії залишаються не поміченими з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу відкрив гаманець належний ОСОБА_7 та викрав з нього грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) гривень, однією купюрою.

Після чого, ОСОБА_4 покинув вказаний житловий будинку та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив матеріалу шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 500 (п`ятсот) гривень.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано як злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Крім того 05.06.2022 близько 22 години 00 хвилини ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до свого знайомого ОСОБА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 для спільного вживання алкогольних напоїв. Через деякий час, власник будинку ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов відпочивати до однієї з кімнат свого будинку, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розійшлись по своїм домівках.

В цей час, ОСОБА_4 , попрямувавши до гостинної кімнати вищезазначеного будинку та побачив гаманець в якому знаходилась банківська картка № НОМЕР_1 емітентом якої є АТ «ОЩАДБАНК», що видана на прізвище ОСОБА_7 та в цей час в ОСОБА_4 виник протиправний умисел на заволодіння офіційного документу, яким являється банківська картка.

В подальшому 05.06.2022 близько 23 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у гостинній кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна пересвідчившись, що його дії залишаються не поміченими з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу відкрив гаманець належний ОСОБА_7 та викрав з нього банківську картку № НОМЕР_1 емітентом якої є АТ «ОЩАДБАНК», що видана на прізвище ОСОБА_7 .

Після вчинення кримінального правопорушення (проступку) ОСОБА_4 з викраденою банківською карткою № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та ст. 200 Кримінального кодексу України - є офіційними документом покинув приміщення гостевої кімнати, що знаходиться в будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано як злочин, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.

Також 05.06.2022 близько 22 години 00 хвилини ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до свого знайомого ОСОБА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 для спільного вживання алкогольних напоїв. Через деякий час, власник будинку ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов відпочивати до однієї з кімнат свого будинку, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розійшлись по своїм домівках.

В цей час, ОСОБА_4 , попрямувавши до гостинної кімнати вищезазначеного будинку помітив гаманець в якому знаходилась посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.09.2018 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і в цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на заволодіння офіційним документом.

В подальшому 05.06.2022 близько 23 години 10 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у гостинній кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 , пересвідчившись, що його дії залишаються не поміченими з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, відкрив гаманець належний ОСОБА_7 та викрав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.09.2018 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке являється офіційним документом, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано як злочин, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.

Він же 05.06.2022 близько 22 години 00 хвилини ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до свого знайомого ОСОБА_7 ., проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 для спільного вживання алкогольних напоїв. Через деякий час, власник будинку ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов відпочивати до однієї з кімнат свого будинку, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розійшлись по своїм домівках.

В цей час, ОСОБА_4 , попрямувавши до гостинної кімнати вищезазначеного будинку та помітивши там гаманець в якому знаходився паспорт громадянина України № НОМЕР_3 виданий 09.07.2019 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і в цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на заволодіння паспортом громадянина України.

В подальшому 05.06.2022 близько 23 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на вчинення таємного викрадення паспорту, ОСОБА_4 , перебуваючи у гостинній кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 , пересвідчившись, що його дії залишаються не поміченими з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу відкрив гаманець належний ОСОБА_7 та викрав з нього паспорт громадянина України № НОМЕР_3 виданого 09.07.2019 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано як злочин, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння паспорта громадянина України.

Також ОСОБА_4 достовірно знав про введення в Україні воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Так, 05.06.2022 близько 22 години 00 хвилини ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до свого знайомого ОСОБА_7 ., проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 для спільного вживання алкогольних напоїв. Через деякий час, власник будинку ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов відпочивати до однієї з кімнат свого будинку, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розійшлись по своїм домівках. Після цього, ОСОБА_4 , вчинив ряд кримінальних правопорушень в тому числі правопорушення передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України та зник з місця події.

Потім 05.06.2022 близько 23 години 40 хвилин ОСОБА_4 вирішив знову вчинити крадіжку будь - якого майна ОСОБА_7 та повернувся до домоволодіння за вказаною адресою. Перебуваючи біля господарського приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 на землі помітив бензомоторну косу (тример) марки «Дружба-2 К4350» та в нього виник протиправний умисел на заволодіння чужим майном.

В подальшому 05.06.2022 близько 23 години 50 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи перед з господарським приміщенням, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 керуючись корисливим мотивом, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що його дії залишаються не поміченими з боку власника майна та сторонніх осіб, викрав бензомоторну косу (тример) марки «Дружба-2 К4350» й покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи від 13.06.2022 № 1323 спричинив матеріалу шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 1303 (одна тисяча триста три) гривні 65 копійок.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано як злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 . свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив суду, що дійсно він 05.06.2022 року здійснив крадіжку в гостинній кімнаті кошти 500 грн, паспорт громадянина України, посвідчення водія, банківська картка «Ощадбанк», що належить ОСОБА_7 . Біля господарської споруди побачив на землі бензомоторну косу (тример). Зазначені речі переніс до свого будинку, а бензомоторну косу сховав на горищі. Щиро кається у скоєному.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що притензій морального та метеріального характеру до обвинуваченого не має, збитки відшкодовані. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду та просив суворо не карати. Цивільного позову не заявляв.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінальних злоченів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, заявою потерпілого, також документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинів доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за першим епізодом за ч. 4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, за другим епізодом за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, за третім епізодом за ч. 1 ст. 357 КК Укарїни, як викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, за четвертим епізодом за ч. 3 чт. 357 КК України, як незаконне заволодіння паспорта громадянина України, за п`ятим епізодом за ч. 4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що виправлення засудженого та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого у період іспитового строку з покладенням на нього обов`язків.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 рік обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 3 роки обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, який обраний ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 22 червня 2022 року залишити без змін.

Речові докази: бензомоторну косу (тример) марки «Дружба-2 К4350», паспорт громадянина України у виді пластикової ID - картки на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з написами № НОМЕР_4 , № НОМЕР_3 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.09.2018 року на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , пластиково - банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , учнівський квиток у вигляді пластмасової картки на ім`я ОСОБА_7 - вважати повернутим власнику.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 21 червня 2022 року (Єдиний унікальний номер справи №371/444/22, провадження №1-кс/371/119/22) на бензомоторну косу (тример) марки «Дружба-2 К4350», паспорт громадянина України у виді пластикової ID - картки на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з написами № НОМЕР_4 , № НОМЕР_3 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.09.2018 року на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , пластиково - банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , учнівський квиток у вигляді пластмасової картки на ім`я ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженом.

Суддя ОСОБА_1