В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2087/17

Провадження № 1-кп/348/12/22

31 жовтня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника цивільного

позивача, адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_9 ,

її захисника, адвоката - ОСОБА_10 ,

представника цивільного відповідача -

КНП «Надвірнянська ЦРЛ» - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000461 від 07.08.2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Киселів, Кіцманського району, Чернівецької області, жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженої, на утриманні немає нікого, на момент вчинення злочину працюючої лікарем акушер-гінекологом ургентного пологового будинку Надвірнянської ЦРЛ, на даний час лікаря-ординатора пологового будинку КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради, не судимої, українки, громадянки України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_9 , будучи медичним працівником, неналежно виконала свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.

Злочин вчинено нею за наступних обставин.

Відповідно до наказу головного лікаря Надвірнянської центральної районної лікарні № 26-к від 15.03.2012 року ОСОБА_9 переведено на посаду лікаря акушер-гінеколога ургентного пологового будинку вказаного лікувального закладу.

Згідно примірного положення, затвердженого Наказом МОЗ України 29.12.2003 року №620 лікар акушер-гінеколог пологового будинку Надвірнянської ЦРЛ ОСОБА_9 зобов`язана, крім іншого: брати участь у прийомі вагітних, породіль, роділь та хворих, що поступають у відділення в години її роботи, проводити їх огляд, призначати відповідні лікувально-діагностичні методи, доповідати завідувачу відділення, а за його відсутності безпосередньо заступнику головного лікаря по медичній частині або головному лікарю, про зміни, що загрожують життю і стану здоров`я, та всіх випадках смерті, вести пологи згідно протоколів, приймати всі необхідні рішення, які виникають в процесі лікування, проводити відповідні діагностичні дослідження, лікування, лікарські маніпуляції, назначати відповідний догляд за хворими, перевіряти правильність і своєчасність виконання середнім і молодшим медичним персоналом всіх лікарських призначень і вказівок по лікуванню і догляду за хворими, вести важких хворих шляхом регулярних записів в історіях, при необхідності корегувати лікарські призначення, доповідати головному лікарю/його заступнику/професору кафедри/доценту про важкохворих, виявляти фактори ризику, які можуть привести до розвитку акушерської патології та провести їх профілактику, визначати важкість стану хворої та обсяг і послідовність здійснення реанімаційних заходів, надавати необхідну невідкладну допомогу, своєчасно виявляти показання до операції кесаревого розтину, визначати тактику ведення пологів при поперечному положенні плода та здійснювати їх, встановлювати причину акушерської кровотечі (передлягання плаценти, її передчасне відшарування, гіпотонічна та атонічна кровотеча) і надавати необхідну допомогу.

Відповідно до наказу МОЗ України від 29.12.2003 року №620 «Про організацію надання стаціонарної акушерсько-гінекологічної та неонатологічної допомоги в Україні» лікар акушер-гінеколог в своїй роботі керується примірним положенням про лікаря акушера-гінеколога, наказами та інструкціями органів охорони здоров`я, посадовими інструкціями.

14.07.2014 року до пологового будинку Надвірнянської ЦРЛ поступила у відділення патології вагітних ОСОБА_12 з скаргами на біль в ділянці живота.

В порушення наказу Міністерства охорони здоров`я України від 27.12.2011 року №977 «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 15.12.2003 року № 582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги» лікар акушер-геніколог ОСОБА_9 не віднесла пацієнтку ОСОБА_12 до високої групи ризику по виникненню кровотеч, не скерувала її для подальшого спостереження та родорозрішення у лікувальний заклад III рівня надання перинатальної допомоги, а саме до обласного перинатального центру.

06.08.2014 року, близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_12 звернулась до Надвірнянського пологового будинку із скаргою на біль в животі.

Того ж дня, о 09 год. 45 хв. лікуючим лікарем акушером-гінекологом ОСОБА_9 було встановлено початок родової діяльності та спільно із завідувачем пологовим відділенням Надвірнянської ЦРЛ ОСОБА_13 і головним лікарем пологового відділення Надвірнянської ЦРЛ ОСОБА_14 проведено огляд ОСОБА_12 , за результатами якого встановлено діагноз ІV вагітність, низьке кріплення плаценти, поперечне положення плоду та прийнято рішення про завершення пологів шляхом кесаревого розтину.

06.08.2014 року о 10 год. 55 хв. пацієнтці ОСОБА_12 розпочато оперативне втручання - кесарів розтин, який проводили: лікар акушер-гінеколог ОСОБА_9 як оператор, спільно із завідувачем пологовим відділенням Надвірнянської ЦРЛ ОСОБА_13 та головним лікарем пологового відділення Надвірнянської ЦРЛ ОСОБА_14 в якості асистентів. Операцію закінчено о 11 год. 35 хв.

Однак, вказана операція була проведена з порушенням вимог наказу МОЗ України від 27.12.2011 року №977 «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 15.12.2003 року №582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги», згідно якого родорозрішення проводиться шляхом кесарського розтину І ступеня ургентності протягом 15 хв., з моменту початку родової діяльності.

В ході проведення операції лікар акушер-геніколог ОСОБА_9 розрізала скальпелем черевну порожнину та провела кесарів розтин.

Після проведеної операції у пацієнтки ОСОБА_12 почались ускладнення у вигляді емболії навколоплідними водами.

В порушення вимог наказу МОЗ України від 29.12.2003 року №620, лікарем ОСОБА_9 вказані ускладнення не були діагностовані, в зв`язку із чим лікування з приводу даного ускладнення в пологовому будинку Надвірнянської ЦРЛ не проводилося.

При огляді о 15 год. 00 хв. ОСОБА_12 поскаржилась на різку загальну слабкість, головокружіння, біль в ділянці післяопераційної рани.

При цьому, лікар акушер-гінеколог ОСОБА_9 не повідомила негайно про ускладнення, які виникли в ОСОБА_12 в післяопераційному періоді та які потребують надання допомоги оперативним шляхом, негайно не повідомила головного лікаря, головного спеціаліста ДОЗ ОДА з акушерства і гінекології, що є порушенням вимог наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.12.2003 №620, посадової інструкції.

В подальшому, о 15 год. 20 хв., ОСОБА_12 розпочато релапаротомію. При операції у хворої у черевній порожнині було виявлено рідку кров без згустків і в зв`язку з гіпотонією матки та крововтратою прийнято рішення про проведення екстирпації матки без додатків, після чого кровотеча продовжилась.

При цьому, лікар акушер-гінеколог ОСОБА_9 своєчасно не викликала ургентну бригаду з обласного перинатального центру, що було здійснено тільки в процесі проведення екстирпації матки.

Незважаючи на проведені реанімаційні заходи, о 17 год. 20 хв. ОСОБА_12 померла.

Згідно висновку експерта №143/93/90/353-14р/Д від 08.02.2016 року, смерть ОСОБА_12 настала від синдрому дисемінованого внутрішньо-судинного згортання крові з геморагічним шоком, які розвинулися на фоні емболії навколоплідними водами в ранньому післяпологовому періоді після родорозрішення IV вагітності шляхом кесаревого розтину, в даному випадку емболія навколоплідними водами наступає при підвищеному внутрішньоматковому тиску на початку родової діяльності за умови відшарування плаценти, що створює умови для потрапляння навколоплідних вод у кровоносне русло. Медикаментозне лікування ОСОБА_12 в післяопераційному періоді було проведено неправильно у зв`язку з недіагностуванням основного ускладнення - емболії навколоплідними водами.

Таким чином, лікар акушер-гінеколог пологового будинку Надвірнянської центральної районної лікарні ОСОБА_9 неналежно виконала свої професійні обов`язки, які визначені наказом МОЗ України від 27.12.2011 року №977 «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 15.12.2003 року №582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги» та наказом МОЗ України від 29.12.2003 року №620 «Про організацію надання стаціонарної акушерсько-гінекологічної та неонатологічної допомоги в Україні», внаслідок недбалого до них ставлення, що є у прямому причинно-наслідковому зв`язку із смертю ОСОБА_12 .

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала.
Зокрема суду пояснила, що на момент, коли мали місце дані події, вона працювала лікарем акушер-гінекологом пологового відділення Надвірнянської ЦРЛ (тепер КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради).

В її посадові обов`язки входило: прийом хворих, їх огляд, постановка діагнозу, обстеження, вироблення плану лікування.
Вказала, що хвора ОСОБА_12 поступила в пологове відділення 14.07.2014 року в плановому порядку за направленням лікаря жіночої консультації з терміном вагітності 35 тижнів та діагнозом: поперечне положення плоду і низьке розташування плаценти. Під час обстеження в неї також було виявлено анемію легкого ступеня та призначене відповідне лікування.
На загальних обходах, куди входили всі лікарі-ординатори, головний лікар пологового будинку - ОСОБА_14 , заввідділенням ОСОБА_15 вирішили поспостерігати за хворою і якщо не поміняється положення плоду - провести кесарів розтин. Оскільки загрози життю не було, вона відпустила ОСОБА_12 05.08.2014 року (це був вівторок) додому. Однак вже в середу зранку остання зателефонувала, що її болить живіт, і вона сказала їй прийти в роддом.
Про це вона повідомила головного лікаря пологового будинку ОСОБА_14 , і вони разом вирішили провести обстеження ОСОБА_12 , щоб встановити причину болей. При акушерському обстеженні хворої були виявлені структурні зміни шийки матки, що свідчило про початок пологів.
Оскільки положення плоду було поперечне, вирішили провести ОСОБА_12 кесарів розтин, тому її почали готувати до операції, хоча на цей момент повинні були кесарити іншу жінку.
Стверджує, що будь-якої ургентності на той момент не було. Операція також проходила без жодних збоїв.
Операцію проводила вона і ще два лікарі-гінекологи, а все контролював лікар-анестезіолог.
Після операції хвору перевели в післяопераційну палату, де був анестезіолог. Зазначає, що жоден анестезіолог не дозволить перевести хвору з операційної палати, якщо в неї є якісь ускладнення. Вона особисто також періодично заходила в палату і оглядала хвору.
Десь близько до 15 год. 00 хв. стан ОСОБА_12 був нормальний. О 15 год. 00 хв. до неї зайшов ОСОБА_14 і повідомив, що у хворої впав тиск. Вона забігла в операційну палату і побачила, що там вже був ОСОБА_15 .
Вони всі разом почали проводити хворій певні маніпуляції, відтягнули дренажну трубку з черевної порожнини і побачили, що з трубки йде кров, тому зрозуміли, що то якась внутрішня кровотеча. Однак на той момент вони не могли встановити причину.
Тому відразу ОСОБА_12 завезли на каталці в операційну палату і почали повторну операцію, яку також проводила вона, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і анестезіолог.
В черевній порожнині ОСОБА_12 виявили багато крові, однак джерела кровотечі вони не знайшли, тому вирішили робити екстирпацію матки.
Вказує, що при другій операції оператором був вже ОСОБА_14 . Паралельно з операцією анестезіологом проводився комплекс реанімаційних заходів, якими керував анестезіолог.
Під час операції по екстирпації матки у хворої сталася зупинка серця, однак його роботу вдалося відновити. Згодом наступила повторна зупинка серця, і ОСОБА_12 померла.
Вважає, що нею як лікарем не було вчинено якихось дій, які б могли призвести до кровотечі у ОСОБА_12 , а в подальшому до її смерті.
Також зазначила, що нікого з керівництва лікарні про погіршення стану хворої вона не повідомляла, оскільки головний лікар пологового будинку ОСОБА_14 та заввідділенням ОСОБА_15 дізналися про це швидше.
Емболію у хворої діагностовано не було, однак з її наслідками боролися, зупиняли кровотечу, яка могла бути і з інших причин.
Стверджує, що емболія - це такий стан вагітності, який дуже важко діагностувати. Емболія в більшості випадків діагностується після смерті. Однак її можна запідозрити по інших симптомах.
Вагітну ОСОБА_12 планували направити до лікувального закладу вищого ІІІ -рівня в 38 тижнів, але, на жаль, родова діяльність у неї почалася в 37 тижнів.
Запас крові, посортованої по групах, в лікарні був і переливання відбувалося настільки швидко, наскільки це можливо. Плазмозамінники призначає анестезіолог, а за запаси крові відповідає завідувач відділом переливання і заготівлі крові. Група крові хворої також була визначена.
В даній ситуації вона керувалася наказами МОЗ України №№620, 624, 522, 977, 767 та локальними протоколами.
Крім того зазначає, що посадова інструкція в неї була, її зміст їй відомий, однак вона з нею не ознайомлювалася та не підписувала.
Також акцентує, що під час проведення операції хто старший за посадою, той і керує операцією, навіть якщо він тільки асистує.
Вважає, що її вина у вчиненні інкримінованого їй стороною обвинувачення злочину не доведена та не підтверджена.
Просить суд постановити відносно неї виправдальний вирок.
Представник цивільного відповідача - КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради заявлений представником потерпілої - ОСОБА_16 цивільний позов про стягнення з КП «Надвірнянська ЦРЛ» (тепер КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради) в її користь - 29160 грн. матеріальної шкоди та 2000000 грн. моральної шкоди не визнав.

Суду пояснив, що вини обвинуваченої ОСОБА_9 у смерті породіллі ОСОБА_12 немає, оскільки відсутній прямий зв`язок між її діями, як лікаря, та наслідками - смертю потерпілої ОСОБА_12 . Ту обставину, що адміністрацією лікарні на ОСОБА_9 було накладене дисциплінарне стягнення, не можна вважати як одне з підтверджень її вини, так як на той момент про те, що у породіллі ОСОБА_12 була наявна емболія, відомо не було.

А оскільки вина ОСОБА_9 відсутня, КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради, як її роботодавець, не може бути цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні.

Просить суд відмовити представнику потерпілої ОСОБА_16 в задоволенні її позовних вимог до КП «Надвірнянська ЦРЛ» (тепер КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради).

Незважаючи на те, що ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала, її винуватість повністю підтверджується наданими у судовому засіданні показами представника потерпілої ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , експерта ОСОБА_22 .
Зокрема, представник потерпілої ОСОБА_16 підтримувала в судових засіданнях заявлений нею до КП «Надвірнянська ЦРЛ» (тепер КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради) цивільний позов. Суду пояснила, що покійна ОСОБА_12 була її сестрою. 06.08.2014 року вона перебувала з нею в пологовому відділенні, де в цей день Вероніці, так називалася сестра, повинні були робити кесарів розтин, бо плід у неї перебував в утробі у поперечному положенні. Її лікуючим лікарем була ОСОБА_9 , обвинувачена по даній справі, яка також брала участь у проведенні кесаревого розтину. Коли сестру взяли на операцію кесарів розтин, вона чекала її в палаті навпроти. Зазначає, що десь через 15 хв. почула з операційної її сильний крик, що її насторожило. Згодом ОСОБА_23 народила хлопчика. Сестру перевели в післяопераційну палату, де вона розповіла їй, що під час операції її почав сильно боліти низ живота, в зв`язку з чим їй зробили ще один укол, а також скаржилася на своє погане самопочуття.

Зазначає, що в післяопераційній палаті Вероніці підключили крапельницю і капали багато плазми, збивали температуру, міряли пульс та тиск. В подальшому сестрі стало ще гірше.

Десь близко 15 год. 00 хв. сестру оглянули ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , після чого її на каталці забрали в операційну, куди зайшло багато лікарів.

В подальшому від медичних працівників вона дізналася, що у сестри сильна кровотеча, і лікарі шукають причину.

Операція тривала довго, одночасно сестрі знову вливали кров, а десь близько 18 год. 00 хв. приїхала бригада лікарів з м.Івано-Франківська, але через 15 хв. її повідомили, що сестра ОСОБА_23 померла.

В зв`язку зі смертю сестри з вини працівників Надвірнянської ЦРЛ, зокрема її лікуючого лікаря ОСОБА_9 , без матері залишився народжений нею син ОСОБА_24 та двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_25 та син ОСОБА_26 . На даний час ОСОБА_26 вже повнолітній.
Ці діти втратили найріднішу людину - маму. На старшого брата ОСОБА_26 та середущу сестру ОСОБА_25 лягло виховання та догляд за малолітнім ОСОБА_24 , який взагалі не знає, хто така мати.
Вважає, що заявлений нею цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди тільки частково може покрити витрати, які понесли діти в зв`язку з втратою матері.
Таким чином, карати обвинувачену ОСОБА_9 просить згідно закону.

Разом з тим 28.10.2022 року представник ОСОБА_16 як цивільного позивача - адвокат ОСОБА_8 направила на електронну адресу суду письмову заяву про залишення цивільного позову ОСОБА_16 до КП «Надвірнянська ЦРЛ» (тепер КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради) про стягнення в її користь - 29160 грн. матеріальної шкоди та 2000000 грн. моральної шкоди без розгляду в зв`язку з намірами цивільного позивача ОСОБА_16 скористатися своїм правом на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку цивільного судочинства.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду повідомила, що вона працює акушеркою Надвірнянського пологового будинкуКНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради.

Пригадує, що 06.08.2014 року близько 12 год. 00 хв. вона забирала новонароджену породіллею ОСОБА_12 дитину з операційної палати після кесарського розтину та передала неонатологам. Також пам`ятає, що операцію проводили ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та анестезіолог, більше присутніх при операції згадати не може, оскільки події відбувалися дуже давно.
Як проходила друга операція, пригадати детально не може.
В подальшому після операції з палати вийшов завідувач пологовим відділенням ОСОБА_13 і сказав підготувати плазму. Потім вивезли ОСОБА_12 з операційної палати, і вона капала їй плазму, слідкувала за станом і тиском. Зазначає, що капання проводила з дозволу ОСОБА_9 та мала це робити під її контролем.
По загальному стану ОСОБА_12 (були бліді покриви шкіри, знижений артеріальний тиск, частий пульс), побачила що їй погано, про що вона повідомила ОСОБА_13 , а потім ОСОБА_9 .
Також вона хворій вводила препарати за призначенням лікаря-анестезіолога ОСОБА_27 . Потім ОСОБА_12 оглядали лікарі ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , також підійшов і головний лікар пологового відділення Надвірнянської ЦРЛ (тепер КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради) ОСОБА_14 .

Крапельницю хворій вона ставила згідно листка призначень. Коли стан ОСОБА_12 погіршився, вона говорила їй, що їй боляче.
Каже, що коли слідчий показував їй листок призначень, там її підпису не було, однак чи переписувала цей листок призначень саме ОСОБА_9 не пригадує.
З показань допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 вбачається, що вона працює акушеркою в Надвірнянському пологовому будинку Надвірнянської ЦРЛ (тепер КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради). На кесаревому розтині вона присутня не була, була залучена при проведенні другої операції. В цей день вона працювала в пологовому залі на другому поверсі. Її покликали допомогти, точно не пам`ятає чи головний лікар, чи заввідділенням.
ОСОБА_12 взяли в операційну, вона підключила їй другу вену, поставила катетер і виконувала лікувальні маніпуляції згідно листка призначення. Також приносила плазму в операційну, де вже був ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та троє анестезіологів. Капала ОСОБА_12 плазму, яку розморожувала та готувала.
Лікарі її оперували, однак з приводу чого їй невідомо. Плазми капали хворій багато, вона постійно міняла флакони. Також вона не пам`ятає, чи видавала плазму акушерка ОСОБА_17 . Вона особисто хвору ОСОБА_12 не оглядала.
Стверджує, що операцію проводила бригада лікарів - ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , це також зафіксовано в історії хвороби і в протоколі.
Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що працює санітаркою пологового будинку Надвірнянської ЦРЛ (в даний час КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради) 26 років. Оскільки події мали місце ще в 2014 році, деталі пригадати не може. Обвинувачену ОСОБА_9 знає як лікаря-ординатора. В той день вона працювала на приймальному покої, який, як і операційна, знаходиться на першому поверсі. Бачила, коли поступила в пологовий будинок хвора ОСОБА_12 . Пригадує, що бригадою лікарів, де була і обвинувачена ОСОБА_9 був проведений кесарів розтин ОСОБА_12 . Відомо їй, що він пройшов без ускладнень. Однак в подальшому пригадує, що ОСОБА_12 перевезли знову в операційну, оскільки стан її погіршився. Операцію проводили лікарі, ОСОБА_9 також брала участь в операції.
Зазначає, що особисто плазму для переливання хворій ОСОБА_12 не приносила і не пам`ятає, щоб акушерка ОСОБА_17 просила її принести плазму.
З показів допитаної як свідка ОСОБА_20 встановлено, що вона працює анестезистом КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради, знає ОСОБА_9 по роботі. 06.08.2014 року вона перебувала на своїй зміні у відділі анестезіології та інтенсивної терапії. Пригадує, що у ОСОБА_16 був плановий кесарів розтин. Його проводили ОСОБА_9 та ще двоє лікарів, один з них - це завідувач пологового будинку ОСОБА_13 , другим міг бути ОСОБА_14 - завідувач гінекологічного відділення пологового будинку, точно не пригадує, анестезіолог ОСОБА_27 , операційна медсестра та санітарка.
Операція кесаревого розтину (десь о 9-10 год.) пройшла без будь-яких ускладнень, після її закінчення хворій поміряли тиск, і приблизно через 30 хв. ОСОБА_27 сказав, щоб її перевели в післяопераційну палату. Там вона ще деякий час поспостерігала за хворою і, оскільки будь-яких відхилень не було, пішла в своє відділення.
Десь орієнтовно о другій половині дня її повідомив черговий лікар ОСОБА_28 , що їй і ОСОБА_29 треба терміново йти на операцію в пологовий будинок. ОСОБА_12 знову перевезли в операційну, вона була без свідомості.
Операцію проводила та ж сама бригада лікарів, які намагалися зупинити кровотечу. Хто приносив пакети з кров`ю не пам`ятає, бо їх подавав вже лікар, а вона тільки підключала через крапельницю пацієнтці. Пакетів ємністю 200 мл. було використано багато - від 8 до 12 штук.
Свідок ОСОБА_27 повідомив, що він є анестезіологом відділу реанімації та інтенсивної терапії КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради. Обвинувачену знає, як лікаря пологового будинку. Зазначає, що брав 06.08.2014 року участь у операції кесарів розтин, яку проводили ОСОБА_12 , а в подальшому в проведенні їй реанімаційних заходів.
Його на кесарів розтин викликали зранку, щоб дати наркоз породіллі, бо інший анестезіолог був зайнятий.
Він зробив анестезію, і лікарі ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , хто був третім пригадати не може, робили кесарів розтин. Під час операції ускладнень не було. Операція проводилася вранці, а через годину після її закінчення він пішов додому. Десь після обіду йому знову подзвонив інший анестезіолог та повідомив, що жінці погано, і він повернувся.

Коли він прийшов, у пацієнтки був низький тиск, тому їй терміново підключили крапельницю у вену.

Вказує, що друга операція була пов`язана з внутрішньою кровотечею у пацієнтки. Під час першої операції кров не вливали. Після її проведення він заповняв наркозну картку і післяопераційне призначення.

Пригадує, що при першій операції (кесарів розтин) були присутні: анестезисти, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , на другій операції був ще й ОСОБА_13 , інших згадати не може. Хто керував операцією, не пам`ятає.

Також стверджує, що виявити під час операції емболію - неможливо.

Він не чув, щоб під час проведення другої операції лікарі-гінекологи ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 говорили про емболію. На другій операції також був черговий лікар ОСОБА_28 та операційна сестра.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_21 головний лікар КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради пояснив, що на час, коли відбувалися дані події, він перебував на посаді головного лікаря КП «Надвірнянська ЦРЛ», правонаступником якої тепер є КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради. Обвинувачену ОСОБА_9 знає, як лікаря даного закладу, про обставини йому відомо в загальному.

В його посадові обов`язки входить загальне керівництво лікувальним закладом. Про цю подію йому повідомив або завідувач відділом, або начмед. Йому відомо, що викликали бригаду з Івано-Франківська, бо він особисто дзвонив обласному акушер-гінекологу, що є жінка у важкому стані.

Хто проводив операцію і хто був лікуючим лікарем потерпілої ОСОБА_12 , він не знає, бо це не його компетенція.

Після події проводились службові розслідування щодо дій лікарів, які оперували ОСОБА_12 , перевірок було багато і на рівні району, і на рівні області. Були створені комісії і з Міністерства охорони здоров`я. Вилучалася вся документація, історія хвороби, проводились експертизи. Не пригадує, чи був при кесаревому розтині, однак зазвичай в операціях участі не бере.

З показів допитаного в якості свідка ОСОБА_13 вбачається, що він є завідувачем пологового відділення КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради.

Каже, що під час кесаревого розтину діагностувати емболію навколоплідними водами дуже важко. Це є ускладнення, які ніхто не може передбачити, чи вони будуть, чи ні. Її не видно, вона розвивається дуже швидко, і діагностувати її ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_14 , ні він не могли. Підтверджує, що хірургом при проведенні ОСОБА_12 операції кесарів розтин була ОСОБА_9 , ОСОБА_14 - перший асистент, він - другий асистент. Функції асистентів - допомагати хірургу, відповідальність за операцію несе той хірург, хто її проводить.
Разом з тим зазначає, що під час проведення операції спочатку не було ознак, що породіллі чи дитині загрожує небезпека.
Медикаментозне лікування після проведеної операції також призначає лікуючий лікар. Він же і здійснює спостереження за породіллею.
Вважає, що кесарів розтин ОСОБА_9 проводила згідно наказів та інструкцій МОЗ.
При другому оперативному втручанні вони не знайшли, що стало причиною кровотечі.
Як встановлено з показів свідка ОСОБА_14 , він працює завідувачем гінекологічного відділення Надвірнянського пологового будинку КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради. ОСОБА_9 знає як свою підлеглу та колегу по роботі. Пам`ятає, що стався факт смерті породіллі. Смерть відбулася в результаті жирової емболії, яка наступила внаслідок ускладнень після операції кесарів розтин.

Ствердив, що при проведенні операції кесарів розтин асистентами були він і ОСОБА_13 , а оперувала ОСОБА_9 . Також була операційна сестра та анестезіолог.
При другій операції вони були в тому ж складі. Зазначає, що емболію при кесаревому розтині діагностувати вкрай складно, вона якщо є, то розвивається миттєво. Від дій лікаря це не залежить.
При другій операції, коли почалися ускладнення, була викликана бригада з Івано-Франківська, було три анестезіологи, і надавалась інтенсивна медична допомога породіллі. Пригадує, що з дренажної трубки живота ОСОБА_12 не було жодних виділень. Разом з тим зазначає, що відповідальність за операцію несе лікуючий лікар, тобто той, хто оперує (хірург), а асистенти допомагають хірургу у проведенні операції.
Під час кесаревого розтину кровотечі не було, плазма не вводилась пацієнту.
Зазначає, що твердження експертів у висновку про те, що кесарів розтин повинен був проводитися не в Надвірнянській ЦРЛ, а в обласному перинатальному центрі не відповідає дійсності, бо тільки при третьому кесаревому розтині вагітних направляли в обласний перинатальний центр.
Також вказав, що показання для кесаревого розтину виставляв лікуючий лікар, а ним була - ОСОБА_9 . Під час кесаревого розтину рішення стосовно прийняття тих чи інших дій приймає знову ж таки лікуючий лікар.
В післяопераційний період медикаментозне лікування призначає також лікуючий лікар, в даному випадку ОСОБА_9 та анестезіолог. Стан розвивався настільки миттєво, що допомагали всі. Кількість крові під час оперативного втручання визначає лікар-анестезіолог. Анестезіологів при другій операції було троє.
Допитаний в судовому засіданні як експерт - головний спеціаліст з акушерства та гінекології Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА - ОСОБА_22 пояснив, що оскільки події мали місце давно, деталей він не пригадує. Таку операцію, як кесарів розтин в ургентному порядку могли робити в будь-якому медичному закладі, в тому числі і в Надвірнянській ЦРЛ.

Разом з тим, згідно наказів МОЗ України жінка з відшаруванням плаценти і поперечним положенням плоду з жіночої консультації повинна була бути скерована у вищий ІІІ рівень медичної (перинатальної) допомоги.

Зазначив, що відповідно до наказів МОЗ України є різні ступені кесаревого розтину. На його думку, в даному випадку, чим швидше був би зроблений кесарів розтин, тим краще було б для хворої. Під час кесаревого розтину може бути кровотеча. Також кровотечі можуть бути і під час вагітності, і під час пологів, і після пологів.

Однак вважає, що лікарі можуть встановити ризики виникнення кровотеч шляхом проведення відповідних моніторингів та спостережень за хворою.

В будь-якому випадку, обов`язок лікарів вживати заходів, бо це є їхнім професійним обов`язком.

Коли виникає така критична ситуація, лікар який її виявив, має повідомити і адміністрацію лікувального закладу.

Крім того експерт ОСОБА_22 підтвердив результати, встановлені судово-медичними експертами, і ним в тому числі, у висновку експертизи №143/93/90/353-14р/Д.

Вина обвинуваченої ОСОБА_9 в скоєнні злочину також доводиться письмовими документами, а саме:

- витягом з кримінального провадження №0000461 від 07.08.2014 року, яким підтверджено, що 07.08.2014 року в чергову частину Надвірнянського РВ УМВС України в Івано-Франківській області (на даний час - Надвірнянський РВП ГУНП в Івано-Франківській області) надійшла заява від ОСОБА_30 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла гр. ОСОБА_12 , оскільки під час проведення пологів медичний персонал лікарні допустив недбалість та халатність (т.2 а.к.п.9);

- наказом головного лікаря ЦРЛ Надвірнянського району за №176 від 11.08.2014 року, з якого вбачається, що в зв`язку з проведенням службового розслідування за фактом надання медичної допомоги породіллі ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 , відсторонено з 11.08.2014 року від роботи на час проведення службового розслідування головного лікаря пологового будинку ОСОБА_32 , завідувача акушерським відділенням ОСОБА_33 , лікаря акушер-гінеколога пологового будинку ОСОБА_34 , акушерку пологового будинку ОСОБА_35 (т.2 а.к.п.16);

- копією наказу головного лікаря ЦРЛ Надвірнянського району за №26-к від 15.03.2012 року, який підтверджує, що ОСОБА_9 , лікаря акушер-гінеколога пологового будинку ЦРЛ, з 15.03.2012 року переведено за її згодою на 0,25 ставки лікаря акушер-гінеколога ординатора та 0,5 ставки лікаря акушер-гінеколога ургентного пологового будинку ЦРЛ з посадовим окладом згідно із штатним розписом. Підстава: заява ОСОБА_9 (т.2 а.к.п.17);

- копією наказу головного лікаря ЦРЛ Надвірнянського району за №147-к від 02.12.2011 року, згідно якого ОСОБА_9 , з 12.12.2011 року прийнята на 0,5 ставки на посаду лікаря акушер-гінеколога ургентного пологового будинку ЦРЛ, з посадовим окладом згідно із штатним розписом. Підстава: заява ОСОБА_9 (т.2 а.к.п.18);

- висновком експерта (експертиза за матеріалами справи) №143/93/90/353-14р/Д від 08.02.2016 року, відповідно до якого на підставі даних матеріалів кримінального провадження №0000461, медичних документів, судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 , 1973 року народження, результатів додаткових методів дослідження, з урахуванням поставлених запитань, комісія судово-медичних експертів прийшла до таких підсумків:

1-10: Зважаючи на причину смерті гр. ОСОБА_12 , яка настала від синдрому дисемінованого внутрішньо-судинного згортання крові з геморагічним шоком, які розвинулися на фоні емболії навколоплідними водами в ранньому післяпологовому періоді після родорозрішення IV вагітності шляхом кесаревого розтину слід вказати, що в таких випадках емболія навколоплідними водами наступає при підвищеному внутрішньоматковому тиску при початку родової діяльності за умови відшарування плаценти, що створює умови для потрапляння навколоплідних вод в кровоносне русло.

За викладеного слід вказати на наступні порушення у веденні вагітної на етапі її стаціонарного перебування у пологовому будинку Надвірнянської ЦРЛ:

При наявності встановленого діагнозу - IV вагітність, передлягання плаценти при поперечному положенні плоду - дану жінку повинні були віднести до високої групи ризику по виникненню кровотеч та скерувати для подальшого спостереження та родорозрішення у лікувальний заклад ІІІ рівня надання перинатальної допомоги - обласний перинатальний центр, в даному випадку такі дії повинні були вчинити лікарі жіночої консультації, де перебувала жінка на спостереженні, в іншому випадку - лікуючий лікар лікувального закладу, куди жінка поступає на спостереження, чи районний профільний спеціаліст акушер-гінеколог.

При початку родової діяльності, в такому випадку, згідно наказу МОЗ України від 27.12.2011 № 977 «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 15.12.2003 року №582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги» родорозрішення проводиться шляхом кесаревого розтину І ступеня ургентності протягом 15 хвилин з моменту початку родової діяльності, що в даному випадку не було зроблено, натомість оперативне втручання розпочато тільки через 40 хвилин після первинного огляду лікарем-анестезіологом, який проводився після сумісного огляду лікарями - ОСОБА_36 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 06.08.2014 року.

В післяопераційному періоді, згідно записів у медичній документації, ускладнення у вигляді емболії навколоплідними водами лікарями не було діагностовано, в зв`язку з чим, лікування з приводу даного ускладнення в пологовому будинку Надвірнянської ЦРЛ не проводилося.

Про ускладнення, які виникли в післяопераційному періоді та які потребують надання допомоги оперативним шляхом, негайно повідомляється головного спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_4 і викликається ургентна бригада з обласного перинатального центру, що в даному випадку було здійснено тільки в процесі проведення операції екстирпації матки.

Оперативне втручання - кесарів розтин, зважаючи на дані судово-медичної експертизи трупа, лікарями було проведено технічно правильно, згідно показань, однак невчасно.

Медикаментозне лікування ОСОБА_12 в післяопераційному періоді було проведено неправильно, в зв`язку з недіагностуванням основного ускладнення емболії навколоплідними водами.

Зважаючи на наявність у ОСОБА_12 в післяопераційному періоді кровотечі, яка супроводжувалася геморагічним шоком, переливання плазми їй бупо показано з замісною метою, однак у медичній документації гемодинамічні показники не відповідають стану важкості породіллі та об`єму перелитих кровозамінників та компонентів крові.

Встановлення причин неправильних дій медичних працівників не здійснюється експертним шляхом, а належить до компетенції судово-слідчих органів.

Беручи до уваги причину настання смерті, слід вказати, що між вищевказаними порушеннями та настанням смерті ОСОБА_12 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок (т.2 а.к.п.30-31);

- актом службового розслідування за фактом надання допомоги породіллі ОСОБА_12 в Надвірнянському пологовому будинку від 07.08.2014 року, з висновку якого вбачається, що ведення вагітної в умовах жіночої консультації проводилось згідно вимог наказу МОЗ України від 15.07.2011 р. № 417; за час перебування під наглядом жіночої консультації вагітна тричі госпіталізовувалась у відділення патології вагітності; жіночу консультацію відвідувала згідно призначень лікаря; копії медичної первинної документації передати на розбір в ДОЗ ОДА; даний випадок розібрати на засіданні районної медичної ради (КЕК); притягнути до дисциплінарного стягнення бригаду акушер-гінекологів, що надавала медичну допомогу породіллі, в складі ОСОБА_34 , ОСОБА_37 , акушерки ОСОБА_35 ; притягнути до дисциплінарного стягнення головного лікаря Надвірнянського пологового будинку ОСОБА_32 за неналежну організацію роботи акушерсько-гінекологічної служби (т.2 а.к.п.42-44);

- копією наказу головного лікаря ЦРЛ Надвірнянського району за №175-а від 07.08.2014 року про накладення дисциплінарних стягнень, з якого встановлено, що на виконання наказу головного лікаря ЦРЛ Надвірнянського району від 07.08.2014 р. №175, комісією проведено службове розслідування щодо надання медичної допомоги породілі ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 . В ході розслідування встановлено окремі порушення, в зв`язку з чим головному лікарю пологового будинку ОСОБА_38 за неналежну організацію роботи акушерсько-гінекологічної служби, бригаді акушер-гінекологів, що надавала медичну допомогу породіллі ОСОБА_31 , в складі завідувача пологовим відділом Т.Хопти, лікаря-ординатора акушер-гінеколога ОСОБА_34 , акушерки ОСОБА_35 оголошено догану; зав.жіночої консультації ОСОБА_39 вказано на недостатню роботу по активному патронажу до вагітних району (т.2 а.к.п.45);

- протоколом обшуку від 07.11.2014 року, у ході проведення якого з Надвірнянської ЦРЛ була вилучена медична документація, в тому числі посадова інструкція ОСОБА_9 (т.2 а.к.п.46-47);

- копією лікарського свідоцтва про смерть №353 від 08.08.2014 року та довідкою про причину смерті від 08.08.2014 року, які підтверджують, що причиною смерті ОСОБА_12 , 1973 року народження, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 є геморагічний шок, масивна внутрішня крововтрата, кровотеча в ранньому післяпологовому періоді (т.2 а.к.п.58);

- протоколом огляду місця події від 08.08.2014 року, з якого видно, що місцем події є пологовий будинок Надвірнянської ЦРЛ, що в АДРЕСА_1 (т.2 а.к.п.60-62);

- висновком експерта №799 від 11.08.2014 року, згідно якого кров з трупа ОСОБА_12 , 1973 року народження, відноситься до груп: В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, резус (+) плюс за ізосерологічною системою резус (т.2 а.к.п.65);

- висновком експерта №897 від 11.09.2014 року судово-гістологічної експертизи, яким підтверджується судово-медичний діагноз причини смерті ОСОБА_12 : а) Геморагічний шок. б) Масивна внутрішня кровотеча. в) Кровотеча в ранньому післяпологовому періоді. Вагітність IV 38 тижнів. Пологи IV, кесарів розтин. Релапаротомія, екстрипація матки без додатків.

Судово-гістологічний підсумок: базальна децидуальна гематома (т.2 а.к.п.66);

- висновком експерта №898 від 10.09.2014 року, яким визначено судово-гістологічний підсумок: емболія навколоплідними водами. Дистелектаз, набряк, нерівномірне кровонаповнення судин інтерстицію легень та капілярів стінок альвеол. Крововилив у плевру. Крововиливи в стінку матки та параметрій. Крововиливи, вогнища змішаноклітинної інфільтрації децидуальної оболонки. Нерівномірне кровонаповнення судин, набряк інтерстицію біометрію. Малокров`я, набряк речовини головного мозку та м`якої мозкової оболонки. Малокров`я, паренхіматозна дистрофія внутрішніх органів. Некронефроз (т.2 а.к.п.67-68);

- висновком експерта №1125 від 10.09.2014 року, яким зроблено судово-гістологічний підсумок: давність крововиливів у м`які тканини тазу може складати від 3-6 годин від моменту виникнення до настання смерті. Виявлене при судово-гістологічній експертизі виражене малокрів`я внутрішніх органів, ознаки некронефрозу засвідчують великий об`єм та швидкість крововтрати, що могло справити суттєвий вплив на перебіг реактивних процесів у тканинах у ділянках крововиливів. Тому встановлені часові рамки виникнення крововиливів носять ймовірнісний характер.

При додатковому дослідженні легень при забарвленні на ліпіди з використанням судану ІІІ виявлено поодинокі емболи ліпідної природи в артеріях малого діаметру інтерстицію легень, що може слугувати додатковою ознакою наявності емболії довколаплідними водами (т.2 а.к.п.63-64);

- протоколом огляду місця події від 07.08.2014 року, складеним в морзі Надвірнянської ЦРЛ, що знаходиться за адресою: м.Надвірна, вул.Руднєва, Івано-Франківської області, та фототаблицею до нього з зображенням трупа ОСОБА_12 , на якому видно сліди проведених лікарських маніпуляцій та операцій (т.2 а.к.п.69-77);

- висновком експерта (експертиза за матеріалами справи) №90/353 від 16.12.2014 року, відповідно до якого на підставі даних матеріалів кримінального провадження №0000461, медичних документів, судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 , 1973 року народження, результатів додаткових методів дослідження, з урахуванням поставлених запитань, комісія судово-медичних експертів прийшла до таких підсумків:

1. Смерть гр. ОСОБА_12 настала від синдрому дисемінованого внутрішньо-судинного згортання крові з геморагічним шоком, які розвинулися на фоні емболії навколоплідними водами в ранньому післяпологовому періоді після родорозрішення ІV вагітності шляхом кесаревого розтину. Згідно медичних документів, смерть гр. ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_5 о 17 год. 20 хв., що не суперечить ступеню розвитку трупних явищ.

2-5. Крім слідів проведених медичних маніпуляцій та оперативних втручань, на трупі ОСОБА_12 будь-яких інших тілесних ушкоджень, які б були спричинені в період часу відмінний від часу перебування в стаціонарному лікуванні, не встановлено.

6. При судово-токсикологічній експертизі крові та спинно-мозкової рідини від трупа ОСОБА_12 не виявлено: метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів, що дає підстави стверджувати, що гр. ОСОБА_12 незадовго до настання смерті алкогольні напої не вживала та в стані алкогольного сп`яніння не перебувала.

7-10: В зв`язку з тим, що матеріали щодо підтвердження автентичності наданої на комісійну судово-медичну експертизу медичної документації ОБСМЕ не поступили, дати об`єктивні відповіді на поставлені запитання немає можливості.

Примітка: висновки експерта №90/353 комісійної судово-медичної експертизи не підписані обласним штатним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_22 , обласним позаштатним спеціалістом ДОЗ ІФ ОДА з анестезіології в акушерстві, завідувачем відділення анестезіології та інтенсивної терапії Івано-Франківського ОПЦ ОСОБА_40 та завідувачем імунологічного відділення Івано-Франківської обласної станції переливання крові ОСОБА_41 , в зв`язку з тим, що вони не прибули в засідання комісії (т.2 а.к.п.80-87);

- висновком експерта №803 від 20.08.2014 року, згідно якого кров з трупа ОСОБА_12 , 1973 року народження, відноситься до груп В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, Rh (+) плюс за ізосерологічною системою Rh.

Кров в гемаконах (об.№№3-15) відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО. Встановлення резус-приналежності крові є недоцільним, оскільки кров ОСОБА_12 відноситься до групи Rh (+) за ізосерологічною системою резус, а особам такої групи можна переливати як кров Rh (+), так і Rh (-).

В гемолізованій крові із гемакона (об.№2) виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО.

В гемаконах (об.№№16-58), слідів, подібних на кров, не виявлено (т.2 а.к.п.88-89);

- висновком експерта №918 від 15.08.2014 року, відповідно до якого при судово-токсикологічній експертизі крові та спинно-мозкової рідини від трупа ОСОБА_12 , 1973 року народження, не виявлено метилового, етилового, пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів (т.2 а.к.п.90).

Зазначені докази по кримінальному провадженні зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, вони є допустимими та такими, що в своїй сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою ОСОБА_9 діяння, інкримінованого їй стороною обвинувачення, відповідають показанням свідків та представника потерпілої у даному провадженні.

В ході судового розгляду всі учасники судового засідання погодились з дослідженим судом обсягом доказів, оскільки клопотань про дослідження доказів, що не були предметом розгляду не надходило, заперечень щодо неповноти з`ясування обставин під час розгляду в умовах закінчення з`ясування обставин кримінального провадження сторони також не заявляли.

Судом розглянуті всі клопотання щодо забезпечення розгляду кримінального провадження доказами.

Суд приймає докази, надані стороною обвинувачення, стороною захисту та докази, одержані під час судового розгляду.

Відповідно до вимог ст.94 КПК України суд оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Жоден доказ не має наперед установленої сили. При цьому має бути усунено всі розумні сумніви.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_10 просить визнати неналежними та недопустимими як докази висновки експерта (експертизи за матеріалами справи) № 90/353 від 16.12.2014 року, № 93/90/353-14р/Д від 16.09.2015 року, 143/93/90/353-14р/Д від 08.02.2016 року, оскільки вони є, на думку захисника, неналежним чином обгрунтовані, не містять відповіді на всі поставлені перед експертами питання, а значить необ`єктивні.

На спростування вказаних висновків та вини обвинуваченої ОСОБА_9 надала суду три рецензії спеціаліста в області судово-медичної експертизи ОСОБА_42 . А саме: рецензію, складену 23.01.2022 року на висновок експерта (експертизу за матеріалами справи) № 90/353 від 16.12.2014 року за результатами проведеної комісійної судово-медичної експертизи; рецензію, складену 25.01.2022 року на висновок експерта (експертизу за матеріалами справи) №93/90/353-14р/Д від 16.09.2015 року за результатами проведеної комісійної судово-медичної експертизи; рецензію, складену 26.01.2022 року на висновок експерта №143/93/90/353-14р/Д від 08.02.2016 року за результатами проведеної комісійної судово-медичної експертизи.

В зв`язку з наведеним суд констатує:

Згідно зі ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст.101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. З огляду на це, експерт відповідає лише на питання, поставлені йому особою, яка його залучила, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

На переконання суду, висновки комісійних судово-медичних експертиз, проведених судово-медичними експертами Обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА, зроблені кваліфікованими фахівцями, які мають достатній стаж та досвід роботи, відповідний клас та категорію, з правами та обов`язками експерта, що передбачені ст.69 КПК України, вони ознайомлені. Крім того, експерти про кримінальну відповідальність за відмову або ухилення від дачі висновку експерта або за дачу завідомо неправдивого висновку за ст.ст.384, 385 КК України попереджені.

Також, зазначені експертизи проведені на підставі даних матеріалів кримінального провадження №0000461, медичних документів, судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 , результатів додаткових методів дослідження, з урахуванням поставлених перед експертами запитань.

При цьому слід зауважити, що допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_22 , який брав участь у проведенні цих комісійних судово-медичних експертиз, дав відповіді на всі додаткові та уточнюючі запитання та не спростував висновки, викладені в експертизі.

Таким чином, суд вважає, що висновки дають вичерпну відповідь на питання, викладені в постанові слідчого та навіть на інші питання, які не поставлені на вирішення дослідження, однак можуть мати суттєве значення по справі.

Що стосується висновку експерта (експертизи за матеріалами справи) №93/90/353-14р/Д від 16.09.2015 року, в якому не підведені її підсумки, суд зауважує, що зазначені підсумки не зроблені тільки по причині неприбуття на засідання комісійної судово-медичної експертизи спеціалістів за фахом акушерство та гінекологія, анестезіологія в акушерстві та хірургія.

Тому відносно поданих захисником обвинуваченої ОСОБА_9 рецензій спеціаліста в області судово-медичної експертизи ОСОБА_43 на спростування вказаних вище експертних висновків, суд приходить до наступних міркувань.

Згідно п.2 Порядку проведення рецензування висновків судових експертів від 05.02.2020 року за №131/34414, метою рецензування висновків судових експертів є вдосконалення професійної майстерності експертів, поліпшення якості та обґрунтованості їх висновків. Рецензування не проводиться з метою спростування чи підтвердження висновків.

Також, п.5 даного Порядку визначено, що копії висновків експертів та додатків до них перед направленням знеособлюються шляхом ретушування даних щодо суб`єктів призначення та проведення експертиз, учасників справи (провадження), а також інших відомостей, що не можуть бути розголошені відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, вважає суд, процедура рецензування висновків судових експертів та висновків експертних досліджень є, у першу чергу, організаційно-методичною формою контролю за якістю та обґрунтованістю таких висновків, їх відповідністю законодавству про судову експертизу та вимогам застосування методів і методик проведення експертиз, з боку досвідчених судових експертів, і не може мати за мету вплинути на оцінку цих висновків суддею (суддями) судів загальної юрисдикції.

Крім того, рецензія зроблена поза процедурою, передбаченою даним Порядком, абсолютно недопустима.

Тому, беручи до уваги викладене, суд критично оцінює надані захисником обвинуваченої ОСОБА_9 рецензії і до уваги їх не бере.

Що стосується доводів захисника обвинуваченої ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 про те, що прокурор в обвинувальному акті посилається на наказ Міністерства охорони здоров`я від 29.12.2003 року №620 та наказ Міністерства охорони здоров`я від 27.12.2011 року №977, які на час пред`явлення обвинувачення ОСОБА_9 втратили чинність, суд акцентує, що втрата чинності не означає, що алгоритм дій щодо надання медичними працівниками допомоги пацієнтам, прописаний в них, змінився. Ці накази є фундаментальними і не скасовують послідовність дій лікаря при наданні післяродової допомоги.

В своїх поясненнях обвинувачена ОСОБА_9 також підтвердила, що при обставинах, що мали місце 06.08.2014 року під час проведення кесаревого розтину та операції породіллі ОСОБА_12 вона керувалась наказами МОЗ України №№624, 522, 767, а також №№ 620, 977.

На переконання суду, такі доводи захисника обвинуваченої не спростовують вину ОСОБА_9 .

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані, в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченої ОСОБА_9 та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України, вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими - відсутні.

Суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена повністю та вважає, що її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.140 КК України як дії, які виразились в неналежному виконанні нею як медичним працівником, своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.

Заперечення обвинуваченою ОСОБА_9 своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.140 ч.1 КК України та доводи, що її вини у вчиненні інкримінованого їй злочину немає, не заслуговують на увагу, і суд розцінює їх, як обраний нею спосіб захисту та намагання уникнути кримінальнї відповідальності за скоєне.

При обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, яке відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до нетяжких злочинів, особу обвинуваченої, те, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, її поведінку до і після вчинення злочину, ставлення до скоєного.

Обтяжуючих вину ОСОБА_9 обставин судом не встановлено.
Пом`якшуючих вину ОСОБА_9 обставин судом також не встановлено.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З врахуванням всіх обставин кримінального провадження та даних про особу обвинуваченої ОСОБА_9 , суд прийшов до висновку, що їй слід призначити покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції інкримінованої їй відповідної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Водночас суд встановив і наступне:

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, у відповідності до ч.5 ст.74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Також, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, яке згідно санкції вказаної частини статті на момент його вчинення відносилось відповідно до ст.12 КК України, чинної на час інкримінованого їй злочину, до злочинів невеликої тяжкості. На даний час у відповідності до чинної ст.12 КК України, ч.1 ст.140 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_9 , вона вчинила 06.08.2014 року. На момент спливу строку притягнення до кримінальної відповідальності, зокрема і на час ухвалення даного вироку, від явки до органів слідства, прокурора та суду обвинувачена не ухилялася та не переховувалася, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення, не зупинявся та не переривався.

Таким чином, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, на час ухвалення вироку закінчився.

В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_9 на підставі ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст.49 КК України від призначеного їй покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України у виді позбавлення волі у зв`язку із закінченням строків давності.

Відносно заявленого представником потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_12 - ОСОБА_16 цивільного позову до КП «Надвірнянська ЦРЛ» (цивільного відповідача) про відшкодування - 29160 грн. 00 коп. матеріальної та 2000000 грн. 00 коп. моральної шкоди, заподіяної злочином, судом з`ясовано наступне.

28.10.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява представника цивільного позивача - адвоката ОСОБА_8 про залишення даного позову без розгляду, оскільки цивільний позивач має намір скористатися своїм правом на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ч.1 ст.128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Як встановлено ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Із змісту ч.3 статті 13 ЦПК України вбачається, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість залишення цивільного позову ОСОБА_16 без розгляду, оскільки це є її волевиявлення (право).

Відносно запобіжного заходу, суд констатує наступне.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_9 на момент розгляду даного провадження відсутній.

Беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також те, що суд прийшов до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_9 на підставі ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст.49 КК України від призначеного їй покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України у виді позбавлення волі у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку не обирати обвинуваченій запобіжний захід.

Питання речових доказів вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.
Арешт на майно не накладався.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 44, 49, 74 КК України, ст.ст.100, 128, 369, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України та призначити їй покарання - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного їй покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_16 до КП «Надвірнянська ЦРЛ» про відшкодування 29160 грн. 00 коп. матеріальної та 2000000 грн. 00 коп. моральної шкоди, заподіяної злочином залишити без розгляду.

Речові докази по справі: медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_12 на 20 аркушах, медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_12 на 18 аркушах, історію пологів №1120 ОСОБА_12 на 14 аркушах, журнал адміністративних обходів пологового будинку 2014 року на 24 аркушах, журнал реєстрації плазми на 88 аркушах, журнал обліку приймання вагітних роділь та породіль на 102 аркушах, лист реєстрації переливання трансфузійних рідин ОСОБА_12 на 3 аркушах, протокол переливання крові та її компонентів на 20 аркушах, табель обліку використання робочого часу за червень 2014 року на 7 аркушах, табель обліку використання робочого часу за червень 2014 року на 6 аркушах, табель обліку використання робочого часу за липень 2014 року на 6 аркушах, табель обліку використання робочого часу за липень 2014 року на 4 аркушах, табель обліку використання робочого часу за серпень 2014 року на 7 аркушах, табель обліку використання робочого часу за серпень 2014 року на 4 аркушах, обмінну картку №264/17 ОСОБА_12 на 12 аркушах, індивідуальну картку вагітної та породіллі №264/17 ОСОБА_12 на 16 аркушах, медичну картку стаціонарного хворого № 365 ОСОБА_12 на 14 аркушах, індивідуальну картку вагітної та породіллі № 264/17 ОСОБА_12 на 15 аркушах, журнал реєстрації ургентної крові в пологовому будинку на 80 аркушах, обмінну картку пологового будинку № 264/17 ОСОБА_12 на 8 аркушах, історію пологів №1562 ОСОБА_12 на 23 аркушах, журнал переливання крові та кровозамінників на 98 аркушах, які згідно постанови старшого слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_44 від 08.02.2017 року зберігаються в кімнаті для зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, після набрання вироком законної сили повернути КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради, місцезнаходження: м.Надвірна, вул.Грушевського, 12, Івано-Франківської області.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_9 в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1