Справа № 191/1818/22
Провадження № 1-в/191/494/22
У Х В А Л А
іменем України

22 серпня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2022 року на адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, а також враховуючи думку прокурора Синельниківської окружної прокуратури, який заперечував проти задоволення клопотання, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 є неодноразово засудженим вироками, а саме:

- 23.01.2018 року вироком Нікопольського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі (кримінальне правопорушення вчинене 16.08.2017 року), який набрав законної сили 04.04.2018 року.

- 10.08.2018 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.395, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі. Зарахувати у строк відбуття покарання попереднє тримання під вартою з 17.08.2017 року з розрахунку день за день. Вирок вступив в законну силу 10.09.2018 року. (кримінальні правопорушення вчинені 11.07.2017 р., 13.07.2017 р., 17.07.2017 р.).

Згідно довідки СВК-94 початок строку засудженого зазначений 17.08.2017 року, кінець строку: 17.08.2023 року. До СВК - 94 прибув 10.10.2018 року.

В матеріалах справи є протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.08.2017 року, з якого вбачається, що час фактичного затримання ОСОБА_4 17 серпня 201 7року 16 год. 00 хв.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

При розгляді клопотання засудженого суд враховує висновок Великої Палати ВС від 29.08.2018 року. Так, Постановою Верховного Суду, було визначено застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час вирішення судом питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII- є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, матеріалами справи підтверджується те, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення ним кримінальних правопорушень після 21 червня 2017 року, тому під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046 -VIII), тобто в редакції закону, яка діяла після 21.06.2017 року.

Доказу перебування ОСОБА_4 в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді іншого кримінального провадження за злочин, вчинений ним до 21 червня 2017 року, суду не надано.

Суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, слід відмовити, оскільки засуджений не є особою на яку розповсюджується дія ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р., яка набула чинності 24.12.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відмовити.

Копію ухвали направити в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому, прокурору Синельниківської окружної прокуратури для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Суддя ОСОБА_1