Житомирський апеляційний суд
Справа №287/638/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

захисника ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження №287/638/19 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16 червня 2022 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 серпня 2022 року (включно),

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В ухвалі суду зазначено, що в провадженні Ємільчинського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження №0000055 від 18.02.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
У судовому засіданні 16 червня 2022 року прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 на 60 днів, оскільки строк дії запобіжного заходу спливає, а ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу не зменшилися та існують на даний час, тому до нього не може бути застосовано іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Крім того, прокурор зазначив, що ОСОБА_9 зареєстрований в смт. Немішаєве Бородянського району Київської області, де проходили бойові дії і не відомо чи вцілів його будинок, а будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому ОСОБА_9 проживав до вчинення злочину, перебуває у непридатному для проживання стані.
Враховуючи, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, дані про особу обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ніж тримання під вартою, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та продовжив дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб.
Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду (а.п.34), клопотання про участь в судовому засіданні не заявляв. Враховуючи вимоги ч.4 ст.422-1 КПК України та думку сторін кримінального провадження, колегія суддів вважає можливим провадити апеляційний розгляд у відсутності обвинуваченого.
Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ст. 331 КПК України, суд, під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що однією з підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує ризики, зазначені у ст. 177 цього Кодексу, а також на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Крім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи, завжди має бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено у разі засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався. При постановленні оскаржуваної ухвали врахував дані про особу ОСОБА_9 , який не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, дітей чи інших осіб на утриманні та постійного місця проживання. Взяв до уваги суд і тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_9 , яке відносяться до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, думку потерпілої, яка просила продовжити обвинуваченому термін перебування під вартою, врахував стан здоров`я обвинуваченого, який згідно листа філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально - виконавчої служби України» в Житомирській області № 321/жи-22 від 18.04.2022 розцінюється, як стан середньої тяжкості.

У зв`язку з зазначеним, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованих висновків про наявність ризику, передбаченого п.1 ст.177 КПК України : можливість обвинуваченого переховуватись від суду у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього обрання йому менш суворого запобіжного заходу не є доцільним.

Враховуючи вищевказане, а також окремі положення у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ, у змісті яких зазначено, що суворість призначеного покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, при апеляційному розгляді прокурор підтвердив, що судовий розгляд триває і ще не всі свідки допитані.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про неможливість застосування відносно обвинуваченого інших, менш суворих видів запобіжних заходів.

Будь-яких інших порушень, які б могли стати підставою для скасування оскаржуваного рішення суду апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законна та обгрунтована, а тому підстав для її скасування чи зміни не має.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16 червня 2022 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 серпня 2022 року (включно) без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :