Справа № 740/2696/21
Провадження № 1-кп/740/142/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторони кримінального провадження:

-прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

-потерпіла ОСОБА_9 ,

-обвинувачений ОСОБА_10 ,

-захисник ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині кримінальне провадження № 0000215 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, зі слів, розлучений, непрацюючий, раніше судимий вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.03.2015 року за ст. 121 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

установив:

10 березня 2021 року близько 21 години 50 хвилин ОСОБА_10 зайшов до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де на той час знаходився ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_10 з метою вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 , з мотивів раніше виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно завдав одного удару колюче-ріжучим знаряддям по типу ножа в область передньої частини грудної клітки ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки з ушкодженням серця.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 помер на місці події через декілька хвилин після їх спричинення.

Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок гострої крововтрати, котра виникла в результаті проникаючої рани грудної клітки зліва з ушкодженням серця.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 не визнав своєї вини в пред`явленому обвинуваченні, пояснивши, що не вбивав і не міг вбити ОСОБА_12 . Показав, що 10.03.2021 року після обіду він планував їхати електричкою в Київ для працевлаштування. У нього вже була зібрана сумка з документами. 08 і 09 березня були вихідні дні, він святкував. Попередньо йому зателефонував його знайомий, запропонував зустрітися, випити спиртні напої, і він пам`ятає, як із самого ранку приблизно з 10-ї години 10.03.2021 року вони вживали спиртні напої, його розморило, він випив зайве, пам`ятає не повністю, а фрагменти. Пам`ятає, як того дня він зустрів потерпілу, з нею він перебував у добрих теплих відносинах, вона запропонувала вжити спиртні напої, він не відмовився, вони пішли до річки. На березі річки до нього почав чіплятися з бійкою син потерпілої, через конфлікт 10-річної (можливо 11-12 років) давнини між ОСОБА_10 та співмешканцем потерпілої, і тоді потерпіла говорила, що цього не пробачить. Сина потерпілої він знає змалечку, відносини «привіт-пока», хлопець при зустрічах вітався, але того дня біля річки він раптом почав битися, згадавши ту давню ситуацію зі співмешканцем матері. Спочатку він вдарив обвинуваченого ногою, потім кулаком, у нього була розбита губа, йшла кров. Потерпіла заспокоїла сина, і він не тримав на нього образи. Вони ще трохи посиділи біля річки і почали розходитися. Куди саме вони йшли він не звернув уваги, потерпіла вела його під руку. Наступне, що пам`ятає, це те, що він знаходиться біля будинку, де живе потерпіла, чув скандал, там ще був ОСОБА_13 і двоє дорослих. Він пішов до квартири своєї знайомої матері ОСОБА_13 . Чи вживав він там спиртні напої, чи ні не пам`ятає, як і не пам`ятає того, чи вживав він спиртні напої саме у вечірній час того дня. Пам`ятає, як до квартири заходив ОСОБА_13 . Потім пам`ятає фрагмент на зупинці ОСОБА_14 , він був «на автопілоті», а потім на площі Франка, транспорту не було, він пішов пішки, і на вокзалі, коли його затримали поліцейські. До під`їзду будинку, де проживає потерпіла, він не заходив і там ніколи не був. Років 12 тому був тільки біля під`їзду, йому немає там до кого ходити. Взагалі у тому будинку, що проживає потерпіла, він був, заходив до матері ОСОБА_13 , інколи залишався на ніч. 10.03.2021 він був у квартирі ОСОБА_13 , а чи знаходиться ця квартира в одному під`їзді з квартирою потерпілої йому невідомо, бо він не знає в якій квартирі проживає потерпіла. Чи заходив він після квартири ОСОБА_13 до себе додому не може стверджувати, не пам`ятає. Також зазначив, що сумка з документами була постійно з ним, через плече. Ще в нього на шиї був невеликий ніж-брелок. На його думку, ОСОБА_13 міг його обмовити через відносини з матір`ю та притягненням до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку. Мати ОСОБА_13 того дня його споювала. ОСОБА_13 неодноразово змінював свої показання. Вважає, що потерпіла і ОСОБА_13 насправді знають хто вбив ОСОБА_12 .

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, його вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні низкою належних і допустимих доказів, які узгоджуються між собою та не викликають сумніву.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що вона знайома з обвинуваченим ОСОБА_10 , знає його зі школи, вони сусіди. Охарактеризувала його як «неадекватного». 10.03.2021 року вона із сином та його товаришем вирішили відсвяткувати жіночий день, тому у магазині придбали спиртне. На зупинці вони зустріли ОСОБА_10 , і вона запропонувала йому приєднатися. Біля річки близько 17 години вони разом розпивали спиртні напої й у її сина виник конфлікт із ОСОБА_10 , але вона зупинила їхню сварку і перепитувала ОСОБА_10 , чи все гаразд, чи не ображається він на ОСОБА_15 , і той відповів, що все добре. Все відбувалося швидко, вона стала між ними, щоб не було бійки. У ОСОБА_10 була розсічена губа, він впав. Син ОСОБА_15 пішов попереду, а вони слідом за ним. Вона пішла до себе додому, лягла відпочивати, син ОСОБА_15 був удома, потім він пішов до ОСОБА_13 спілкуватись. Невдовзі вона пішла до квартири ОСОБА_13 , де був ОСОБА_16 , запитати, чи все добре. Коли вона вдома спала, жодних криків не чула. Потім її розбудив ОСОБА_17 , сказав, що її сину погано і вона побачила, що ОСОБА_15 лежав на підлозі, головою в коридорі, ногами на кухні, вхідні двері були закриті. Вона не відразу зрозуміла, що сталося, бо крові не було видно, а потім вона побачила кров збоку, куртка все прикривала. Коли вона підійшла до нього, то почула його останній подих. ОСОБА_17 повідомив їй, що сина вдарив ножем ОСОБА_10 , який чекав на площадці між першим і другим поверхами коли відкриються двері квартири. ОСОБА_15 і він збиралися йти в місто, і він зайшов до нього, з квартири він вийшов першим, а ОСОБА_15 ще вдягався. Швидку вона викликала близько 10-30 год. вечора. Також зазначила, що раніше в неї вдома не було ОСОБА_10 в гостях. Байгушев часто приходив до ОСОБА_15 , майже кожного дня, коли той був удома, вони товаришували, ОСОБА_13 живе у сусідньому під`їзді. Смертю сина їй заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у витратах на придбання речей для поховання, що становить 10455 гривень, та моральна шкода, яку вона оцінює в 300 000 гривень, так як втрата сина є непоправно. Просила позов задовольнити.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що 10 березня 2021 року він з потерпілим, його матір`ю ходили в місто святкувати 8 Березня, зустріли на зупинці сусіда ОСОБА_10 , він був адекватний. Вони зупинились біля річки розпивати спиртні напої, у них було 0,5 л горілки. Розмовляючи про минуле, ОСОБА_15 не сподобалось, як ОСОБА_10 говорив про померлого чоловіка, який виховував ОСОБА_15 , у них виник конфлікт із ОСОБА_10 і ОСОБА_15 вдарив останнього і той упав. Мати ОСОБА_12 розборонила їх. ОСОБА_10 не давав здачі. Після цього вони пішли додому, він з ОСОБА_15 попереду, ОСОБА_16 і тьотя ОСОБА_18 позаду. Коли він прийшов до себе додому, то там був ОСОБА_16 , його матір, пізніше зайшла тьотя ОСОБА_18 запитати, чи все добре, і той відповів, що все добре. Він пішов до ОСОБА_15 , в нього вони були на кухні. Вони з ОСОБА_12 вирішили піти погуляти. Він вийшов з квартири ОСОБА_19 та перебував на площадці біля сходів приблизно на відстані 3-4 м від дверей, біля сусідньої квартири, дивився в телефон, а ОСОБА_12 був у квартирі, одягав кросівки, квартира була відчинена. У цей час він помітив, що з 2-го поверху хтось збігає і швидко забіг у квартиру ОСОБА_19 . Це був ОСОБА_10 , він тримав у правій руці предмет, схожий на ніж. Він бачив лезо ножа, приблизно 7 см. Пам`ятає, як колись ОСОБА_10 показував ножа, який висів у нього на шиї. Він думає, що саме цей ніж тримав у руках ОСОБА_10 . Все було швидко. Він відразу побіг за ОСОБА_10 та коли забіг до квартири, то побачив, що ОСОБА_12 лежав на підлозі, а на ньому був ОСОБА_10 . Відштовхнувши його, ОСОБА_10 вибіг з квартири. ОСОБА_12 хрипів, обличчя блідніло, очі закривалися, і з-під розстебнутої куртки було видно кров. Коли він підняв футболку ОСОБА_15 , то побачив на ділянці грудей кров. Він почав кликати матір ОСОБА_15 ОСОБА_20 , яка відпочивала в одній з кімнат квартири та викликав швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що 10 березня 2021 року вона була залучена як понята щодо вбивства ОСОБА_22 . Це було після 10-ї години вечора. Була слідча група, експерт, поняті, потерпіла. Труп лежав на кухні в квартирі. У чому був одягнений загиблий не пам`ятає. У приміщенні квартири була кров, зокрема, у коридорі, спальні, а у ванній не бачила. Бачила краплі крові, а не калюжі. На вхідних дверях квартири слідчі знімали відбитки, чи були сліди крові не пам`ятає. Пам`ятає, що зачитувався протокол огляду, вона підписувала його як понята в той же вечір після завершення дії.

Крім показань потерпілої і свідків, судом досліджені матеріали справи, якими в сукупності підтверджується вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджується факт внесення до ЄРДР за № 0000215 відомостей за повідомленням лікаря про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманого ножового поранення до прибуття швидкої допомоги помер ОСОБА_12 , 1997 року народження.

Протоколом огляду місця події від 10.03.2021 року та фототаблицею до нього зафіксовано, що у квартирі АДРЕСА_2 , виявлено труп ОСОБА_12 , на передній лівій боковій поверхні грудної клітки якого виявлено рану веретеноподібної форми розміром 1 см на 0,5 см, глибиною близько 2 см.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 11.03.2021 року в приміщенні моргу по АДРЕСА_3 виявлено та вилучено одяг, належний померлому ОСОБА_12 , зокрема куртку та футболку з проникаючими отворами у лівій частині грудей, на яких речовина бурого кольору, схожа на кров, а також штани та шкарпетки, на яких наявні сліди речовини бурого кольору, схожої на кров.

Висновком судово-медичної експертизи № 75 установлено, що при дослідженні трупа ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця чола зліва та проникаючої колото-різаної рани грудної клітки з ушкодженням серця. По механізму спричинення синець чола виник внаслідок удару тупим предметом або об такий, ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки з ушкодженням серця виникло внаслідок дії предмета, з колюче-ріжучими властивостями, по механізму удару. По ступеню тяжкості: синець чола зліва, відносно живої людини, має ознаки легких тілесних ушкоджень; ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки з ушкодженням серця, відносно живої людини, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, в тому числі і в мить спричинення. Зважаючи на морфологічні властивості виявлених тілесних ушкоджень, зроблено висновок, що синець чола виник внаслідок удару тупим предметом або об такий, з обмеженою контактною поверхнею; ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки з ушкодженням серця, виникло внаслідок дії предмета з колюче-ріжучими властивостями, що має хоча б один гострий край, клинок довжиною біля 12 см і шириною біля 1-1,5 см, включно з м`якими тканинами, шкірою та курткою.

При дослідженні трупа посмертних тілесних ушкоджень не виявлено.

Тілесні ушкодження, виявлені в області грудної клітки на трупі ОСОБА_12 , могли виникнути від удару колюче-ріжучим знаряддям по типу ножа.

Рановий канал проходить зліва направо (відносно трупа) спереду назад та дещо знизу вгору; рановий канал у самому серці розміром приблизно біля 6 см, починається знизу лівого шлуночка, дещо вище верхівки на 1 см, та проходить на вихід до правого шлуночка і затухає косо в стінці серця. Загальна довжина усього ранового каналу становить 12-13 см.

Синець чола зліва міг утворитися, в тому числі, внаслідок падіння з положення стоячи, за умови, що падіння відбулось обличчям донизу. Проникаюче ушкодження грудної клітки з травматизацією серцевого м`язу виникло останнім.

Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_12 могли виникнути від не менше двох травматичних дій, в проекції грудної клітки не менше 1 травматичної дії.

Травмуюча сила відносно ОСОБА_12 діяла спереду та дещо з лівого боку. Тілесних ушкоджень, характерних для самозахисту, на тілі потерпілого немає. Після спричинення проникаючої колото-різаної рани грудної клітки з ушкодженням серця, смерть могла настати протягом кількох хвилин.

Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок гострої крововтрати, яка виникла внаслідок проникаючої рани грудної клітки зліва з ушкодженням серця. Після отриманого проникаючого колото-різаного ушкодження грудної клітки з травматизацією серця, де в самому серці рановий канал становить близько 6 см, збереження життя є малоймовірним.

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_12 , могли утворитись за обставин, вказаних у постанові про призначення експертизи : «… тримаючи у правій руці ножа наніс одного удару ножем в область передньої частини грудної клітки зліва ОСОБА_12 , спричинивши останньому колото-різану рану передньої частини грудної клітки зліва».

Тобто, експертний висновок № 75 підтверджує, що місце розташування та напрямок ранового каналу, його глибина 12 13 см, значний розмір ранового каналу в самому серці близько 6 см та малоймовірний благоприємний наслідок, тобто збереження життя при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги, свідчать про наявність прямого умислу обвинуваченого на заподіяння смерті потерпілому, так як удар знаряддям злочину наносився цілеспрямовано та із значною силою.

Крім того, висновком експертизи встановлено, що в крові ОСОБА_12 був виявлений етиловий спирт у концентрації 1,5 г/л, що стосовно до живих осіб, на момент настання смерті, може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

Висновком експертизи № СЕ-19/125-21/2429-Д від 26.03.2021 року підтверджується, що серед вилучених у ході огляду місця події у квартирі по АДРЕСА_4 слідів папілярних узорів було виявлено, в тому числі, і сліди пальця руки ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 132 від 30.03.2021 року у ОСОБА_10 на час проведення експертизи ознак психічного захворювання не виявлено, тому застосування примусових заходів медичного характеру йому не показане, за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для цього кримінального провадження та давати по них правильні свідчення. Крім того, в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, ОСОБА_10 був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

З висновку судово-психіатричної експертизи № 133 від 30.03.2021 року вбачається, що у ОСОБА_10 на час проведення експертизи не виявлено ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю чи наркотичних речовин із синдромом залежності, тому відповідне лікування йому не показане.

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19-21/9555-БД від 12.05.2021 року підтверджено, що на куртці ОСОБА_10 виявлено сліди крові потерпілого ОСОБА_12 та сліди букального епітелію останнього. Так, на внутрішній поверхні кишені, яка знаходиться на лицевій поверхні правої поли, на відстані 90 мм від правого бічного шва та 165 мм від вільного нижнього краю, на площі 30Х150 мм нашарування речовини бурого кольору у вигляді плям та помарок, з чіткими та нечіткими краями та контурами. Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених на внутрішній поверхні кишені куртки, є змішаними і містять генетичні ознаки двох осіб: генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_12 та генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_10 . Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених на виворотній поверхні правого рукава куртки, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_12 . Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених на поверхні коміра куртки, є змішаними і придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, який збігається з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_12 .

Крім цього, у судовому засіданні оглянуто відеозапис проведення слідчого експерименту, який міститься на флеш-носії й є додатком до протоколу слідчого експерименту від 11.03.2021 року, за участю свідка ОСОБА_17 та двох понятих, відповідно до якого свідок повідомив обставини вбивства ОСОБА_10 ОСОБА_12 .

З протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіоконтроль особи від 26.04.2021 року вбачається, що під час спілкування зі співкамерником, обвинувачений ОСОБА_10 фактично розповів про обставини вчинення злочину, хоча спочатку посилався на «провали в пам`яті», які бувають у нього внаслідок контузії. Однак при цьому повідомив про обставини, які могли бути відомі лише особі що була на місці злочину, зокрема про те, що мати ОСОБА_19 була вдома, але спала; що він, коли тікав, вдарив свідка ліктем; про те, що ушкодження заподіяв ножем.

Вищевказані докази суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку, встановленому КПК України, і мають значення у вказаному кримінальному провадженні. Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності і в сукупності є достатніми та взаємопов`язаними між собою.

Оцінюючи досліджені та перевірені докази в їх сукупності, суд виходить з того, що відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» при оцінці доказів, як правило, суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд вважає, що дії ОСОБА_10 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_12 .

Позицію обвинуваченого щодо невизнання вини та заперечення заподіяння ножового поранення потерпілому, як і взагалі факт перебування в квартирі потерпілого під час заподіяння тілесного ушкодження, суд вважає такою, що спростовуються аналізом всіх досліджених у судовому засіданні доказів, обрана з метою уникнути покарання за скоєне, враховуючи що обвинувачений лише чотири місяці як звільнився з місць позбавлення волі, де відбував покарання за тяжке тілесне ушкодження, що потягло смерть (ст. 121 ч. 2 КК України).

Версія ОСОБА_10 про те, що він не був у квартирі потерпілого, спростовується висновком експертизи № СЕ-19/125-21/2429-Д від 26.03.2021, відповідно до якої у квартирі АДРЕСА_2 , були виявлені сліди пальців рук ОСОБА_10 з внутрішнього боку вхідних дверей квартири.

Посилання сторони захисту на те, що свідок ОСОБА_17 обмовив обвинуваченого, не підтверджене жодними доказами. При цьому обвинувачений не навів достатньо переконливих чітких аргументів щодо наявності в ОСОБА_17 причин його обмовляти.

Той факт, що обвинувачений не пам`ятає повністю подій вечора 10.03.2021, не виправдовує обвинуваченого та не доводить його невинуватість поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Однією із засад судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 4 ст. 129 Конституції України). Судом на виконання вимог ч. 1 ст. 22 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом, створено всі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Диспозиція частини 1 статті 115 КК України, за якою пред`явлене обвинувачення ОСОБА_10 , передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

З об`єктивної сторони вказаний злочин характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, яке, відповідно до ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідком, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.
Як убачається з досліджених у судовому засіданні та проаналізованих судом доказів, враховуючи спосіб, знаряддя вчинення злочину, характер і локалізацію поранення, а також поведінку обвинуваченого після вчинення злочину залишення місця події, суд дійшов висновку про наявність у діях обвинуваченого прямого умислу на заподіяння смерті потерпілому.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого носили активний характер, були протиправними, між цими діями та їх наслідком існував прямий причинний зв`язок, тому винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Вирішуючи питання призначення покарання, суд виходить з положень ст. 50 КК України, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
При призначенні покарання ОСОБА_10 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує суспільну небезпечність скоєного злочину, який є особливо тяжким злочином; особу винного, який раніше засуджувався за злочин проти життя та здоров`я. Обставини, що пом`якшують покарання відсутні; обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Зважаючи на викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на максимальний строк, визначений санкцією статті.

У справі заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого 10 455 гривень матеріальної шкоди та 300 000 грн моральної шкоди. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона є матір`ю померлого ОСОБА_12 . У результаті вчиненого злочину їй заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 10 455 грн, яка полягає у витратах на поховання ОСОБА_12 . Також у зв`язку зі смертю сина їй заподіяно моральну шкоду, яку оцінює в 300 000 грн, оскільки втрата 23-річного сина призвела до моральних страждань, що виразилось у несприятливому психологічному аспекті, переживаннях, пов`язаних з втратою рідної людини. Крім того, їй заподіяно моральних страждань в результаті аморального ставлення винної особи у смерті сина, яке полягає в ігноруванні висловлення співчуття жалю та каяття у вчиненому, виконання обов`язку з відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» похованням померлого є комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Копією накладної № 48 від 11.03.2021 року підтверджується, що витрати на поховання ОСОБА_12 , які полягають у придбанні одягу, труни, хреста, становлять 10 455 гривень, а отже, вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої на підставі ст. 1201, 1166 ЦК України.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід зазначити таке.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як зазначено в п. 9 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що потерпілій ОСОБА_9 дійсно завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок смерті єдиного 23-річного сина.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для потерпілої, характер та обсяг душевних страждань, вимушені зміни в її житті, ступінь вини обвинуваченого, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, оцінює завдану ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 300 000 гривень, яка підлягає стягненню із ОСОБА_10 на її користь.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 17367,09 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Ураховуючи те, що ухвалами слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 11 та 12 березня 2021 року було накладено арешт на майно, суд вважає, що арешт слід скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Суд вважає за необхідне залишити без змін обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_10 визнати винуватим за ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з часу затримання 11 березня 2021 року.

Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_10 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 17 367 (сімнадцять тисяч триста шістдесят сім) гривень 09 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 10 455 гривень у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 300 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 310 455 (триста десять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 березня 2021 року на предмети, визнані речовими доказами: сліди папілярних узорів та таблицю; плями речовини бурого кольору, змиви на марлевий тампон, шкіряну куртку чорного кольору, кепку чорного кольору, штани чоловічі чорного кольору, светр тканевий темного кольору з білими полосами, жилетку чорного кольору, мобільний телефон марки Samsung GТ-Е1200І ІМЕІ НОМЕР_1 , із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 , чоловічі шкіряні черевики, металевий ніж з дерев`яною рукояткою в чохлі, які були вилучені під час затримання ОСОБА_10 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 березня 2021 року на: куртку синього кольору, футболку сірого кольору, спортивні штани, пару шкарпеток, зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом з правої та лівої руки трупа ОСОБА_12 , та 3 кухонні ножі, які вилучені 11.03.2021 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 .

Речові докази у справі:

- три ножі, ніж у чохлі, марлевий тампон із змивом плям речовини бурого кольору, клапоть шкіри, светр тканевий, куртку синього кольору, футболку сірого кольору, спортивні штани, пару шкарпеток, зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом з правої та лівої руки трупа ОСОБА_12 , зразок букального епітелію ОСОБА_10 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_10 , зразок крові ОСОБА_10 знищити;

- таблицю до протоколу ОМП зі слідами пальців рук, дактилокарти: трупа ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_17 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- шкіряну куртку чорного кольору, кепку чорного кольору, штани чоловічі чорного кольору, светр тканевий темного кольору з білими полосами, жилетку чорного кольору, мобільний телефон марки Samsung GТ-Е1200І ІМЕІ НОМЕР_1 , із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 , чоловічі шкіряні черевики повернути ОСОБА_10 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його прог олошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3