Справа № 204/3177/22
Провадження №1-кп/204/435/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000210 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначила, що 05 квітня 2022 року слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було обрано у відношенні ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки прокурором були доведені ризики, передбачені п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за вчинення якого передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі на строк до 8 років. Обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, постійного джерела прибутку не має, міцних соціальних зв`язків та родини не має, що дає підстави вважати, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від суду. Окрім цього, слід зазначити, що ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинувачений, перебуваючи на іспитовому терміні за вироком суду від 18 січня 2022 року, належних висновків для себе не зробив та знову притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, що свідчить про схильність його до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. Також зазначила, що продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується даний вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і такий, як домашній арешт, не забезпечить на даний час належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Суду зазначив, що продовження або обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою можливо лише за умови наявності обґрунтованої підозри, однак у прокурора такої підозри по відношенню до його підзахисного не має. Його підзахисний не зміг розпорядитись майном під час здійснення крадіжки, відразу був затриманий охоронцем, у зв`язку з чим дії його підзахисного необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, замість цього, обвинувачення було пред`явлено за ч. 4 ст. 185 КК України. Відповідно до показань, наданих його підзахисним на досудовому розслідуванні, він після вчинення крадіжки, побачивши охоронця, намагався повернути викрадений товар, що спростовує ризик переховування. Окрім цього, обвинувачений відповідно до характеристики від 13 липня 2022 року, наданої відповідальним служителем церкви «Місія Відродження Світу», характеризується позитивно, крім цього він там і проживає, що спростовує ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оскільки в нього є місце проживання та він в змозі знайти собі роботу. Крім цього, шкода, яка була завдана діями його підзахисного є незначною та була відшкодована ОСОБА_3 . Просив змінити запобіжний захід на будь-який інший не пов`язаний з триманням під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 29 липня 2022 року включно з визначенням розміру застави.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
До спливу цього продовженого строку судове провадження не може бути закінченим.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений.
Як зазначено в ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.
Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.
Окрім цього, вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Незважаючи на це, в період іспитового строку обвинувачений, вчинив повторно кримінальне правопорушення проти власності, що може свідчити про відсутність у обвинуваченого намагання стати на шлях виправлення та вести правослухняне життя. Окрім цього, обвинувачений не має постійного джерела доходу, що дає суду підстави вважати, що задля забезпечення своєї життєдіяльності, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на всій території України введено воєнний стан.
Суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні, як обставину, яка суттєво збільшує ризик переховування обвинувачених від суду, оскільки на частині території України ведуться бойові дії та частина території України тимчасово окупована.
Слід окремо зазначити, що твердження захисника щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_3 постійного місця проживання, і як наслідок можливості працевлаштуватися задля отримання джерела доходу судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки, як вбачається з характеристики наданої відповідальним служителем церкви «Місії Відродження Світу» від 13 липня 2022 року, ОСОБА_3 є членом церкви з 2015 року, та з 2018 року мешкає в ній, однак незважаючи на наявність постійного місця проживання, можливості офіційно працевлаштуватися цього не зробив, а натомість вчинив низку кримінальних правопорушень проти власності, у зв`язку з чим відбував покарання в місцях позбавлення волі.
Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжному заході відпала, судом не встановлено.
Тому, на даний час продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Досліджуючи клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою, суд, враховуючи відомості про репутацію обвинуваченого, його майновий стан, вважає, що вказані відомості про особу обвинуваченого в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що інші запобіжні заходи, які не пов`язані з триманням під вартою не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 слід відмовити.
Крім того, судом вирішено питання про альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 198 480 гривень, що не є непомірним для обвинуваченого, а також на думку суду, застава є більш м`яким запобіжним заходом для обвинуваченого ніж інший не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід, про який просить захисник та обвинувачений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 176-178, 183, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24 вересня 2022 включно.
Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої застави у розмірі 198480 гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 29 липня 2022 року виконувати наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади у разі наявності свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в доход держави, а до нього, для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.
Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», для виконання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1