Справа № 577/2849/22
Провадження № 1-кп/577/325/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, вдівця, не працюючого, має на утриманні дочку 2017 року народження, раніше судимого:
- 19.09.2001 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
- 24.04.2002 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 12.09.2005;
- 29.07.2009 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 30.09.2011 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.391, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
- 27.07.2016 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185, ст. 75 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 13.07.2017 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст.185, ст. 71 КК України до 2 років 7 міс. позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 10.01.2020 по відбуттю строку покарання,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
27 липня 2022 року близько 09 год. у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, з метою власного збагачення ОСОБА_4 , 27 липня 2022 близько 09:00 год., діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ), та продовженого Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 (затвердженого Законом України від 22 березня 2022 року №2263-ІХ) до 23.08.2022, переконавшись, що його дії є таємними, через двері незаконно проник до будинку зазначеного господарства, звідки викрав майно, належне ОСОБА_5 , а саме: газовий котел марки «DANI» вартістю 2000 грн та лічильник газу ВР вартістю 575 грн, після чого разом з викраденим майном залишив місце вчинення злочину,а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-22/8882-ТВ від 09.08.2022 вартість вартість газового котла марки «DANI» становить 2000 грн.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-22/9008-ТВ від 10.08.2022 вартість лічильника газу ВР становить 575 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю. Суду пояснив, що 27 липня 2022 близько 09:00 год., через двері проник до будинку в АДРЕСА_2 , звідки викрав газовий котел марки «DANI» та лічильник газу ВР. З вартістю викраденого погоджується, викрадений котел повернуто потерпілій. Про введення в Україні воєнного стану йому було відомою. У скоєному щиро розкаюється та засуджує свої дії, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 прохала розгляд кримінального провадження проводити у її відсутності, претензій до ОСОБА_4 не має, з приводу міри покарання покладається на розсуд суду.
Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Переконавшись у добровільності повного визнання винуватості та правильному розумінні суті обвинувачення, суд дійшов висновку про необхідності призначення покарання.
Як особа обвинувачений ОСОБА_4 характеризується наступним чином: раніше судимий, на обліку в лікаря психіатра чи лікаря нарколога не перебуває, проживає з матір`ю, посередньо характеризується за місцем проживання.
Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.
До обставин, які пом`якшують призначення покарання суд відносить: повне визнання своєї провини, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку обвинувачений в силу вимог ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати до досягнення повноліття.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».
За висновком органу пробації існує висока ймовірність скоєння обвинуваченим повторного злочину, а виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Потерпіла з приводу міри покарання поклалася на розсуд суду.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі, після чого вчинив тяжкий злочин, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання виключно у вигляді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи наявність наведених вище декількох обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, повернення викраденого котла, незначну вартість викраденого лічильника, відомості про особу ОСОБА_4 , який висловив щирий жаль з приводу злочину та осуд своєї поведінки, що в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дискреційність повноважень суду, яка повинна відповідати принципу верховенства права, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених товарознавчих експертиз від 09.08.2022 №СЕ-19/119-22/8882-ТВ в розмірі 566,34 грн, від 10.08.2022 №СЕ-19/119-22/9008-ТВ в розмірі 566,34 грн, від 11.08.2022 №СЕ-19/119-22/9017-ТР в розмірі 755,12 грн, та від 12.08.2022 №СЕ-19/119-22/9014-ТР в розмірі 755,12 грн, а всього на загальну суму 2642 грн 92 коп підлягають стягненню з обвинуваченого в рахунок держави.
Прокурором заявлено письмове клопотання про зміну обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою, посилаючись на відомості про особу обвинуваченого та наявність ризиків, передбачених п.1, 4, 5 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений пояснив, що не має наміру ухилятися від суду чи від відбування покарання.
Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного суд враховує, що ОСОБА_4 призначено покарання у виді реального позбавлення волі. Обвинувачений раніше судимий, ухвалою слідчого судді від 18.08.2022 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Проте, 02 та 14 вересня 2022 року, обвинувачений будучи належним чином повідомленим не з`явився до суду, у зв`язку з чим до нього було застосовано привід у судове засідання 27 вересня 2022 року. За таких обставин, слід погодитися зі стороною обвинувачення про існування ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки обвинувачений може ухилятися від суду та від відбування покарання. Суд також погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, через два з половиною роки після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчинив тяжкий злочин проти власності. В той же час наявність ризику передбаченого п.4ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор носить абстрактний характер і жодним чином не підтверджується.
За таких обставин, клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити.
Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч.1 ст.177 КПК України суд вважає за необхідне визначити розмір застави на рівні 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави достатньою мірою буде гарантувати виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України,
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити покарання за ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді трьох років позбавлення волі.
Змінити міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді домашнього арешту. До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взяти під варту з залу засідань суду.
У разі внесення вказаної суми застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти, поклавши на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі Конотопського району без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 28 вересня 2022 року, за правилами, передбаченими ч. 1, 5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 28 вересня 2022 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 у прибуток держави витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в розмірі 2642 грн 92 коп (дві тисячі шістсот сорок дві грн. 92 коп).
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 05.08.2022 на газовий котел марки «DANI» з надписом «ТУ У29.7-14310336.002-2001».
Речові докази: газовий котел марки «DANI» з надписом «ТУ У29.7-14310336.002-2001», - залишити потерпілій ОСОБА_5 . Слід підошви взуття, який було відкопійовано на дактилоплівку, що зберігається в камері зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1