Справа № 154/920/22 Провадження №11-кп/802/442/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 березня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 31 березня 2022 року до 29 травня 2022 року включно,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000679 від 28.11.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу на даний час не зменшилися і виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31.03.2022 задоволено клопотання прокурора. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів. Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з 31.03.2022 року. Строк дії ухвали щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 закінчується о 24 годині 29.05.2022 року.
Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу. Вважає її незаконною і необґрунтованою. Вважає, що судом грубо порушено право на захист обвинуваченого та фактично усунуто від доступу до правосуддя. Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш мякий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченими у ст.177 КПК України. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_6 інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема заставу або домашній арешт в нічну пору доби.
Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які скаргу підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити; апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
На думку апеляційного суду, місцевий суд відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також всіх даних про особу ОСОБА_6 , ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
У кримінальному провадженні, внесенному до ЄРДР №0000679 від 28.11.2020 року, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен враховувати вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Місцевим судом у достатній мірі встановлені підстави для продовження ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості належать до категорії особливо тяжких злочинів.
Під час апеляційного розгляду провадження враховано вік обвинуваченого, його стан здоров`я, те що він немає постійного джерела доходів, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що в сукупності вказує на продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
З огляду на наведене, раніше заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати, оскільки ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 є недостатнім.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, суддя врахував усі ті обставини, на які захисник обвинуваченого вказує в поданій апеляційній скарзі.
Волинський апеляційний суд вважає ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31.03.2022 року законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, не знаходить.
Керуючись ст.ст.197, 199, 376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 березня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 31 березня 2022 року до 29 травня 2022 року включно, залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий
Судді