Єдиний унікальний № 500/6657/18
Провадження № 1-кп/946/224/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

08 квітня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0001561, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Петропавловськ-Камчатський Камчатської області Російської Федерації, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого тальманем ІП «СЖС Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_8 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.15 червня 2018 року приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , в ході виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_10 , маючи умисел на заподіяння смерті останньому, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, кухонним ножем наніс удар в область лівої частини грудної клітини, спричинивши при цьому ОСОБА_10 проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва в області 2-го міжребер`я по навкологрудинній лінії з пошкодженням верхньої частки лівої легені і масивним (близько 2-х літрів) крововиливом в плевральну порожнину, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, та від якого ОСОБА_10 помер на місці злочину.

2.Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.115 КК, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 115. Умисне вбивство

1. Вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині,

карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Обставини вчинення ОСОБА_5 злочину встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому обвинувачені визнав частково, не заперечивши, що саме від його дій настала смерть ОСОБА_10 , але зазначив, що у нього не було умислу вбивати його, та пояснив, що 15.06.2018 він раніше звільнився з роботи, зустрівся з ОСОБА_11 та щоб провести час приблизно о 17:00 18:00 годині зайшли до ОСОБА_10 на вул. Мічурина у м. Ізмаїлі, із собою у них була пляшка вина. Вдома у ОСОБА_10 знаходився ОСОБА_12 , який спав в іншій кімнаті, як виявилося вони до їх приходу вживали алкоголь. Вони втрьох пройшли до кімнати ОСОБА_10 , де почали розпивати алкоголь, до них приєднався ОСОБА_12 . Згодом до них також прийшов хлопець на ім`я ОСОБА_13 . Після цього ОСОБА_11 разом з ОСОБА_13 пішли ще за алкоголем, за ними пішов ОСОБА_12 , який згадав, що йому потрібно на рибалку. Так в кімнаті залишилися вони вдвох з ОСОБА_10 , який сидів у кріслі між столом та ліжком, а він спочатку у іншому кріслі, а потім пересів на табуретку біля столу ближче до ОСОБА_10 . Вони з ОСОБА_10 ще випили, останній вже перебував у стані сильного сп`яніння, був одягнутий у шорти чи труси з оголеним торсом. Вони спілкувались на різні теми, ОСОБА_10 почав згадувати, що його обкрадали, поводив себе неадекватно: він завжди так робив, коли випивав, а вони з друзями намагались не звертати на це увагу, також у них виникла суперечка з приводу їх спільного знайомого. На цьому ґрунті між ними почалися непорозуміння, хоча до цього вони ніколи не сварилися, підтримували дружні стосунки з 2001 року. Він встав з табуретки, оскільки у нього затекли ноги, при цьому у нього в правій руці був кухонний ніж, який він взяв для того, щоб порізати яблуко. Під час спілкування він жестикулював руками та, нахиливсь до ОСОБА_10 , який продовжував сидіти в кріслі, тицьнув його ножом в ліву частину грудної клітини в область легені, але він не зрозумів як це сталося, оскільки силу не прикладав та не бажав наносити йому удар. Він відразу вийняв з груді ОСОБА_10 ніж, який залишив на місці події, та побачив, як потекла кров з груді ОСОБА_10 , який сказав йому йти звідти. Після цього він вийшов з будинку та викликав швидку допомогу, але її на дочекався, оскільки у нього почалася паніка. Після цього він спочатку пішов додому, а потім прийшов у поліцію, де він видав речі, в які був одягнутий в той день. Обвинувачений зазначив, що у нього не було наміру вбивати ОСОБА_10 , та якби хотів, то у нього була така можливість, оскільки вони були у кімнаті вдвох, але він пішов звідти, коли ОСОБА_10 був ще живим, та викликав швидку.

6.Потерпілий ОСОБА_8 під час судового засідання пояснив, що він є рідним братом ОСОБА_10 , вони перебували у хороших стосунках, брат захоплювався музикою, був творчою людиною, з обвинуваченим ОСОБА_5 не знайомий. Він розповів, що йому подзвонив середній брат, який проживає в м. Одеса, та розповів, що сусіди повідомили про смерть брата ОСОБА_14 . Коли він прийшов до будинку, де мешкав ОСОБА_10 , йому стало відомо про те, що сталося, та зазначив, що він не був очевидцем подій. Коли він зайшов до квартири, то побачив мертвого ОСОБА_10 , весь час він спілкувався зі слідчим та нікого в будинку не бачив.

7.Незважаючи на часткове не визнання вини у висунутому обвинуваченні, вина ОСОБА_5 в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_10 у повному обсязі підтверджується доказами, що були досліджені під час судового розгляду.

8.Так, підставою для внесення відомостей 15.06.2018 до ЄРДР за №0001561 (т.1 а. п. 70) та початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні стало повідомлення працівника органу охорони здоров`я 15.06.2018 о 18:42 годині на службу «102» про те, що о 18:41 годині за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено труп ОСОБА_10 з колото-різаною раною в області серця, що підтверджується рапортом старшого інспектора чергової частини Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (т. 1 а.п. 71).

9.Подія злочину підтверджується даними протоколу огляду місця події від 15.06.2018, під час якого у будинку АДРЕСА_3 було виявлено труп ОСОБА_10 на кріслі в положенні сидячи, правою половиною тіла опертого на край стола, далі на підлозі в кімнаті біля шафи в лівому ближньому куті на відстані 1 м від трупу виявлено ніж з пластмасовою білою рукояткою зі слідами речовини темно-бурого кольору загальною довжиною 31,5 см, довжина леза 20,5 см (т. 1 а.п. 72 89). Даними протоколу огляду трупа від 15.06.2018 виявлені видимі пошкодження тіла ОСОБА_10 , а саме: напівмісяцевої форми рану розмірами 1,2х0,2 см на передній поверхні грудної клітини зліва по кологрудинній лінії в проекції грудино-ключичного зчленування 2-го ребра з грудиною (т. 1 а.п. 92 96).

10.Причини смерті ОСОБА_10 від колото-різаного поранення грудної клітки, зазначеного в п. 1 вироку, яке супроводжувалося ушкодженням верхньої долі лівого легкого і масивною внутрішньою крововтратою, а також характер, ступінь тяжкості та локалізація тілесних ушкоджень, описаних у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, встановлені даними висновку судово-медичної експертизи № 14/239-2018 від 10.07.2018. Також, за даними цього висновку, поранення грудної клітини заподіяно дією плоского колючо-ріжучого знаряддя типу ножа, клинок якого має обушок та лезо. Хід раневого каналу, а, отже, і удару ножем спереду назад, зверху вниз і справа наліво. З урахуванням товщини грудної стінки в області вхідної рани (біля 2 3 см) і довжини ранового каналу в легкому (близько 8 10 см) глибина ранового каналу на рівні занурення не менше 10 12 см. У момент нанесення ушкоджень потерпілий перебував у вертикальному або близькому до нього положенню, на що вказують вертикальні патьоки крові на передній поверхні тулуба. Будь-яких ушкоджень, характерних для боротьби чи самооборони при дослідженні трупа не виявлено. Смерть ОСОБА_10 настала приблизно в період часу з 16:15 до 18:15 години, в межах приблизно пів години після нанесення йому тілесного ушкодження, за цей час він міг до настання втрати свідомості здійснювати різні цілеспрямовані дії (кричати, ходити, повзти і т.п.). У ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт у концентрації 3,4 ‰, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння живої особи (т. 1 а.п. 149 152)

11.Зазначена судово-медична експертиза була проведена у тому числі на основі даних, отриманих при проведенні досліджень відповідно до акту судово-медичного дослідження №326 від 26.06.2018 (т. 1 а.п. 153 156).

12.Обставини спричинення смертельного тілесного ушкодження загиблому ОСОБА_10 кухонним ножем з пластмасовою білою рукояткою зі слідами речовини темно-бурого кольору загальною довжиною 31,5 см, довжина леза 20,5 см, вилученим з місця події, встановлені даними:

судово-медичної криміналістичної експертизи № 325 від 12.07.2018 шляхом дослідження пошкодження на клапті шкіри грудної клітини трупа ОСОБА_10 та чотирьох ножів (т. 1 а.п. 104 111);

судово-медичної імунологічної експертизи № 582 від 25.07.2018 шляхом виявлення на вказаному кухонному ножі крові загиблого ОСОБА_10 (т. 1 а.п. 112 115).

13.Дані зазначених висновків судових експертиз дають суду підстави для висновку, що загиблому саме цим кухонним ножем з пластмасовою білою рукояткою зі слідами речовини темно-бурого кольору загальною довжиною 31,5 см, довжина леза 20,5 см, вилученим з місця події, була нанесена ОСОБА_10 смертельна колото-різана рана.

14.Відповідно до висновку експерта № 571 від 25.07.2018 (т. 1 а.п. 122 126), на кепці та шортах, які належать обвинуваченому ОСОБА_15 , що були добровільно видані ним співробітникам поліції відповідно до його заяви від 16.06.2018 (т. 1 а.п. 100) та в яких він був одягнений в момент завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , про що сам обвинувачений ОСОБА_15 пояснив під час судового розгляду, виявлена кров потерпілого ОСОБА_10 .

15.Сліди крові загиблого на одязі обвинуваченого та на кухонному ножі загальною довжиною 31,5 см, вилученому з місця події знаряддя спричинення смертельного поранення ОСОБА_10 , дають суду змогу дійти висновку про те, саме обвинувачений ОСОБА_15 наніс кухонним ножем удар ОСОБА_10 в область грудної клітини, у результаті чого настала смерть останнього.

16.Про те, що обвинувачений ОСОБА_15 та загиблий ОСОБА_10 в день події перебували у стані сп`яніння та в момент нанесення ОСОБА_15 загиблому удару ножем вони перебували у кімнаті вдвох свідчать і показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

17.Так, свідок ОСОБА_12 під час судового розгляду пояснив, що з ОСОБА_10 він був знайомий ще зі школи, вони часто зустрічалися у нього вдома. Так, в червні 2018 року близько 11:30 години він зустрівся з ОСОБА_10 , вони разом зайшли в аптеку, купили глід та пішли до останнього додому дивитися футбол. Вдома у ОСОБА_10 вони були вдвох, сиділи в залі, трохи випили та домовилися наступного дня поїхати на рибалку, більше він нічого не пам`ятає, оскільки заснув. Він зазначив, що в кімнаті, в якій вони перебували, знаходяться два крісла, стіл, шафа, диван та килим. На столі стояли глід, стакани та лежав хліб. З його слів, ОСОБА_10 сидів з голим торсом та був одягнений лише в темні шорти. Десь приблизно о 16:00 годині він прокинувся та одразу пішов додому, зазначивши, що ОСОБА_10 в той момент ще був живий. Вже о 23:00 годині вечора до нього приїхали працівники поліції.

18.Свідок ОСОБА_11 під час судового розгляду пояснив, що 15.06.2018 під вечір він з ОСОБА_15 прийшли додому до свого друга ОСОБА_10 , де вони пройшли в його кімнату, а в іншій кімнаті спав ОСОБА_12 , який згодом прокинувся та приєднався до них. Після них до ОСОБА_10 також прийшов хлопець на ім`я ОСОБА_13 . ОСОБА_10 сидів у кріслі біля столу праворуч. Вони випили усі разом, після чого він з ОСОБА_13 пішли за алкоголем, в квартирі залишились ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 Повернулись вони з ОСОБА_13 до ОСОБА_10 приблизно через три години, оскільки вони зустріли знайомого та затримались, де була вже поліція. ОСОБА_11 також зазначив, що в його присутності під час вживання алкоголю ніяких сварок не відбувалося, усі спілкувалися нормально.

19.З огляду на показання свідка ОСОБА_11 та самого обвинуваченого ОСОБА_5 , не виявлення слідів долонних поверхонь та пальців рук обвинуваченого ОСОБА_15 на поверхнях полімерних стаканів, скляних чарок, керамічної чашки та полімерних пляшок, що були виявлені та вилучені 15.06.2018 в ході огляду місця події, відповідно до висновків судових дактилоскопічних експертиз №962-Д від 27.06.2018 (т. 1 п.п. 128 140) та №1034-Д від 09.08.2018 (т. 1 а.п. 142 148), у тому числі внаслідок непридатності слідів для ідентифікації, не може свідчити про відсутність обвинуваченого у житлі загиблого в день вчинення злочину.

20.Під час слідчого експерименту, проведеного згідно відповідного протоколу від 16.06.2018 та додатку у виді відеозапису, обвинувачений ОСОБА_5 у присутності понятих та захисниці ОСОБА_16 , на місці відтворив події вчинення ним злочину, а саме те, що 15.06.2018 між ним та його товаришем ОСОБА_10 відбулася сварка на ґрунті розмови про політику. ОСОБА_5 показав як в ході виниклої сварки він проткнув ножем, який тримав у правій руці, грудну клітину ОСОБА_10 , а коли він вийняв ніж, ОСОБА_10 попросив його піти, подавши на його прохання його кепку. Тоді він вийшов на вулицю, подивився точну адресу, викликав швидку та пішов. Удар наніс не умисно, оскільки забув, що тримав у руці ніж, та підрізав свого товариша (т. 1 а.п. 157 158а).

21.Вказані дані слідчого експерименту та додатку обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтримав під час судового розгляду та пояснив, що все саме так і відбувалося.

22.При цьому суд відкидає посилання захисника на те, що слідчий експеримент є недопустимим доказом у зв`язку з його проведенням без згоди володільця житла або на підставі ухвали слідчого судді, що, на думку захисника, є порушенням ч. 5 ст. 240 КПК, у зв`язку з тим, що слідчий експеримент був проведений за добровільною згодою ОСОБА_17 та потерпілого ОСОБА_8 , який, будучи братом загиблого ОСОБА_10 , в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК є його близьким родичом, а, отже, і законним володільцем житла ОСОБА_10 . Ці обставини підтверджуються відповідними власноручно написами вказаними особами заявами в день проведення слідчого експерименту (т. 1 а.п. 159 160), що повністю відповідає вимогам ч. 5 ст.240 КПК. Крім того, зі змісту протоколу слідчого експерименту та з додатку до нього у виді відеозапису вбачається, що у цій слідчій дії приймав участь безпосередньо сам потерпілий ОСОБА_8 .

23.З урахуванням викладеного, того, що слідчий експеримент за участю ОСОБА_5 був проведений у формі, що містить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події, суд з урахуванням правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.09.2020 у справі № 740/3597/17, вважає, що слідчий експеримент не слід розцінювати як допит, а тому не вважає його недопустимим як доказ з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК.

24.Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 був залучений захисник відповідно до доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 16.06.2018 №015-0003142, згідно якому захисниці ОСОБА_16 вказано прибути 16.06.2018 о 14:30 годині до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, а слідчий експеримент був проведений у період з 17:35 до 18:55 години, то це об`єктивно свідчить про наявність часу для отримання ОСОБА_5 правової допомоги та для узгодження із захисником своєї позиції перед проведення вказаної слідчої дії. Зазначене є підставою для висновку, що безпосередньо перед слідчим експериментом обвинуваченому було забезпечене право на захист у встановленому порядку, що у поєднанні з тим, що насильство відносно ОСОБА_5 при його затриманні і перед слідчим експериментом не застосовувалося та перед слідчою дією йому роз`яснювалися процесуальні права, у тому числі не говорити нічого з приводу підозри проти себе або у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, свідчить про дотримання положень кримінального процесуального законодавства перед та під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 . Вказані обставини свідчать, що після забезпечення кваліфікованою правовою допомогою ОСОБА_5 мав можливість одразу відмовитися від участі у слідчому експерименті або ж безпосередньо під час слідчого експерименту у присутності захисника та понятих заявити про це. Однак ОСОБА_5 цього не зробив, а навпаки, в ході слідчого експерименту за участі захисника та понятих на місці розгорнуто, докладно й послідовно відтворив обстановку та обставини вчиненого ним злочину на власний розсуд. Наведені обставини переконливо свідчать про те, що під час слідчого експерименту обвинувачений був вільним у своїй процесуальній поведінці і не мав жодних обмежень обирати і змінювати позицію, яку вважав найсприятливішою для себе з урахуванням тактики захисту.

25.У зв`язку з викладеним, суд не погоджується з посиланням сторони захисту на те, що дані слідчого експерименту є недопустимим доказом.

26.Та обставина, що ОСОБА_10 на прохання обвинуваченого ОСОБА_5 подав йому кепку, про що останній зазначив під час слідчого експерименту, співпадає з даними висновку експерта № 571 від 25.07.2018, згідно яким на кепці обвинуваченого була виявлена кров постраждалого (п. 14 вироку).

27.Про те, що в момент нанесення удару ножем між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 не було боротьби свідчать дані висновку судово-медичної експертизи № 14/239-2018 від 10.07.2018 (п. 10 вироку), згідно яким будь-яких ушкоджень, характерних для боротьби чи самооборони, при дослідженні трупа ОСОБА_10 не виявлено, а також дані судово-медичної цитологічної експертизи №320 від 16.07.2018 (т. 1 а.п. 118 121), згідно яким в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук постраждалого ОСОБА_10 кров, епітеліальні клітини та білок ОСОБА_5 не знайдені, а в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук обвинуваченого ОСОБА_5 кров, епітеліальні клітини та білок ОСОБА_10 також не знайдені.

28.Окрім проаналізованих даних, які у сукупності свідчать про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у завданні ним ножем смертельного ушкодження потерпілому, вина обвинуваченого ОСОБА_5 також повністю підтверджується його показаннями, наданими ним під час судового розгляду та даними слідчого експерименту за його участі. При цьому суд критично оцінює посилання обвинуваченого як під час допиту, так і під час слідчого експерименту на те, що у нього не було умислу на вбивство ОСОБА_10 , оскільки він не зрозумів як були заподіяні тілесні ушкодження останньому, тому що під час конфлікту він розмахував хаотично руками, забувши при цьому, що у нього в руці ніж, який він взяв для того, щоб порізати яблуко, при цьому силу він не прикладав, оскільки вони повністю суперечать даним висновку судово-медичної експертизи № 14/239-2018 від 10.07.2018 (п. 10 вироку), згідно яким глибина ранового каналу на рівні занурення становить не менше 10 12 см, а, отже, відбувся саме удар ножем. З урахуванням цього, а також розташування обвинуваченого ОСОБА_5 та постраждалого ОСОБА_10 безпосередньо перед завданням останньому тілесних ушкоджень, а саме ОСОБА_10 перебував сидячи у кріслі, а ОСОБА_5 , стоячи перед ним, нахилився до нього, про що сам зазначив обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду, а також ходу ранового каналу відповідно до висновку судово-медичної експертизи спереду назад, зверху вниз і справа наліво, що співпадає з поясненнями ОСОБА_5 щодо їх взаємного розташування, а також з тим, що ОСОБА_5 тримав ніж у правій руці, не залишає сумнів суду у тому, що ОСОБА_5 свідомо саме наніс удар ножем ОСОБА_10 , прикладаючи при цьому силу м`язів своєї руки, а не завдав тілесні ушкодження ОСОБА_10 випадково.

29.Крім того, саме той факт, що ОСОБА_5 , тримаючи ніж у правій руці, у момент удару нахилився до постраждалого ОСОБА_10 , про що ОСОБА_5 сам продемонстрував під час його допиту в суді, а також хід ранового каналу та його глибина свідчить про те, що ОСОБА_5 тримав ніж вістрям леза від себе у напрямок груді постраждалого, що свідчить не про випадковість завдання тілесних ушкоджень, а саме про свідомий удар з прикладанням силу м`язів його руки та тіла. До того, механізм нанесення тілесного ушкодження, продемонстрованого ОСОБА_5 під час його допиту в суді повністю співпадає з ходом ранового каналу, що повністю виключає випадковість завдання спричинення такого поранення загиблому ОСОБА_10 .

30.Умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

31.Тому обставини, які передували скоєнню злочину, тяжкий стан сп`яніння загиблого, розв`язання сварки між обвинуваченим та загиблим, знаряддя та спосіб заподіяння останньому тілесного ушкодження завдання удару кухонним ножем в область розташування життєво важливих органів грудної клітини в районі серця та легень, свідчать про те, що мотиви ОСОБА_5 були зумовлені бажанням спричинити шкоду загиблому (розправитися з ним) на ґрунті особистих неприязних відносин. Таким чином вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії у виді завдання удару ножем у життєво важливі органи у ліву частину грудної клітини в область серця та легень), враховуючи локалізацію поранення, його характеру та глибину ранового каналу, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого і, з урахуванням його показань, хоча і не бажав їх настання, але своїми діями свідомо припускав їх. А це спростовує позицію сторони захисту про те, що у обвинуваченого не було умислу на вбивство потерпілого, та свідчить, що обвинувачений ОСОБА_5 діяв з непрямим умислом на вбивство загиблого. І саме з наявністю непрямого умислу суд пов`язує пояснення та позицію обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не бажав вбивати постраждалого.

32.Факт можливого перебування у свідомості ОСОБА_18 після завдання йому тілесного ушкодження ОСОБА_5 та послідуюче викликання останнім швидкої медичної допомоги не свідчать про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 115 КК, та про відсутність непрямого умислу у ОСОБА_5 на вбивство ОСОБА_10 в момент заподіяння останньому удару ножем в область розташування життєво важливих органів, а свідчать про намагання ОСОБА_5 виправити неминучі наслідки після вчинення ним суспільно небезпечного діяння. Про це також свідчить і те, що ОСОБА_5 , хоча і повідомив швидку медичну допомогу, але залишив місце події, перебуваючи у паніці та у наляканому стані, що свідчить про розуміння ним того, що вчинив, та наслідки цього. У даному конкретному випадку подальша поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 після вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що містить усі ознаки складу злочину, передбаченого ст. 115 КК, у тому числі і об`єктивну та суб`єктивну сторони, не може свідчити про відсутність складу цього кримінального правопорушення, адже наслідки у виді смерті постраждалого з урахуванням дій обвинуваченого в момент завдання удару ножем, характеру ушкодження, його локалізації та знаряддя злочину неминуче настали та не могли бути виправлені, про що свідчить висновок судово-медичної експертизи, а також те, що смерть постраждалого настала, незалежно від вжиття негайних заходів щодо надання йому медичної допомоги.

33.Давання обвинуваченим ОСОБА_5 неправдивих показань в цій частині суд пов`язує з обраною ним позицією захисту з метою ввести суд в оману та пом`якшити відповідальність за вчинений ним злочин.

34.Відповідно до даних висновків судово-психіатричної експертизи № 283 від 10.07.2018, ОСОБА_5 в період часу, що стосується вчиненого кримінального правопорушення, хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, у зв`язку з чим, він був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_5 також не страждає на хронічне психічне захворювання, недоумство та інший хворобливий стан психіки, за своїм психічним станом здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними, може приймати участь у слідчих діях та предстати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.п. 153-156). Тому суд вважає ОСОБА_5 осудним та таким, що підлягає кримінальній відповідальності.

35.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_5 умисно протиправно заподіяв смерть постраждалому ОСОБА_10 шляхом завдання йому удару ножем у життєво важливий орган в ліву частину грудної клітини в область лівої легені. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчинені ним злочину, поза розумним сумнівом, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
36.Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

37.До обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що було зазначено у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті та що було доведено стороною обвинувачення під час судового розгляду, зокрема, показаннями свідка ОСОБА_11 та самого обвинуваченого ОСОБА_5 , який визнав, що вживав алкоголь безпосередньо перед вчиненням злочину.

Мотиви призначення покарання
38.У відповідності до ст. ст. 65 67 КК суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної статті КК, відповідно до положень Загальної частини КК, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

39.Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти життя особи.

40.Відповідно до ст. ст. 3 і 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

41.Відповідно до даних характеристики, за місцем роботи ОСОБА_5 характеризується позитивно, як сумлінний працівник. Водночас, характеристика за місцем роботи не може бути визначальною при призначенні покарання за вчинений конкретний злочин.

42.З урахуванням вказаних обставин, обстановки та причину вчинення злочину, взаємовідносин між обвинуваченим та постраждалим до вчинення злочину та безпосередньо перед ним, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутності обставин, що пом`якшують його покарання та наявності однієї обставини, що його обтяжує, вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попередження нових злочинів можливо тільки в умовах ізоляції його від суспільства, а тому останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у середніх межах санкції ч. 1 ст. 115 КК, але ближче до нижньої. Таке покарання повністю досягне мети його застосування. Водночас, суд з урахуванням встановлених обставин не вбачає підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
43.Судом встановлено, що ОСОБА_5 затримувався у даному кримінальному провадженні 16.06.2018 (т. 1 а.п. 25 28) та тримався під вартою по 24.10.2019, оскільки ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2018 (т. 1 а.п. 29 31) відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому порядку, та 24.10.2018 ОСОБА_5 запобіжний захід був змінений судом на домашній арешт, тоді ж він і був звільнений з-під варти (т. 1 а.п. 198 199).

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, з метою виконання вироку, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, ризик чого значно підвищується в умовах введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжений ще на 30 діб Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, обвинуваченому слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, для чого його слід взяти під варту в залі суду.

У силу вимог ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення з 16.06.2018 по 24.10.2019 та з 08.04.2022 до набрання вироком законної сили має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі з розрахунку день за день.

44.У силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_5 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз №962-Д від 27.06.2018 у сумі 1 430 грн та № 1034-Д від 09.08.2018 у сумі 1 144 грн, а всього слід стягнути 2 574 грн.

45.Питання про долю предметів та речових доказів, на які накладено арешт ухвалою слідчого судді від 18.06.2018 слід вирішити у відповідності до положень ч. 9 ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк десять років.

2.Застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

3.Строк покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту, а саме з 08.04.2022, зарахувати йому згідно ч. 5 ст. 72 КК строк попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі з 16.06.2018 по 24.10.2019 та з 08.04.2022 до набрання вироком законної вили, виходячи з розрахунку день за день.

4.Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 2 574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривні.

5.З набранням вироком законної сили скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2018, та:

1 керамічну чашку, 2 скляних стаканчика, мобільний телефон марки «Нокіа», ніж кухонний з білою пластмасовою ручкою з речовиною бурого кольору, покривало з крісла, 3 столових ножі повернути законному володільцю потерпілому ОСОБА_8 ;

кепку біло-синього кольору, шорти сірого кольору, футболку бірюзового кольору, кросівки чорного кольору та мобільний телефон марки «Samsung J3» imei: НОМЕР_1 повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;

3 пластикових стаканчика, 2 пластикові пляшки з залишками рідини, рушник рожевого кольору з плямами речовини бурого кольору, вилучені в результаті огляду трупа ОСОБА_10 нігтеві пластини, волосся, труси та капці, а також зрізи з нігтів з обох рук ОСОБА_5 знищити;

4 відрізка липкої стрічки з 4 слідами рук, відбитки пальців рук ОСОБА_5 , що є додатками до висновку експерта, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

6.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

8.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3