ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/4705/19 Номер провадження 11-кп/814/585/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні № 0001394 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 січня 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Суми, українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, раніше судимому,
обвинуваченому за п.13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 15 п.п. 1, 10, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п 1, 4, 13 ч.2 ст. 115 КК України;
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 17 березня 2022 включно.

Зобов`язано завідувача медичної частини № 27 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України в Харківській та Луганській областях надати висновок щодо наявності/відсутності потреби в госпіталізації на стаціонарне лікування обвинуваченого ОСОБА_8 у зв`язку з наявністю, заявленої в судовому засіданні, хвороби. В разі встановлення захворювання надати інформацію з приводу можливості/ неможливості ОСОБА_8 брати участь в судових засіданнях.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 15 п.п. 1, 10, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п 1, 4, 13 ч.2 ст. 115 КК України, тобто у тому, що ОСОБА_8 в період часу з 23 год. 10 хв. 04 серпня 2018 року до 04 год. 44 хв. 05 серпня 2018 року за адресою: буд. АДРЕСА_1 , під час вживання спритних напоїв з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_9 не менше 24 ударів руками, ногами та тупим предметом, виготовленим із заліза, у тому числі в життєвоважливі частині тіла: голову, шию, тулуб, а також кінцівки, в результаті яких настала смерть ОСОБА_9 на місці.

Після заподіяння смерті ОСОБА_9 , у вказаний час та за вказаною адресою ОСОБА_8 задовольнив статеву пристрасть неприродним способом із застосуванням фізичного насильства щодо ОСОБА_11 .

Крім цього, ОСОБА_8 , діючи з мотивів помсти за відмову у вступ з ним в орогенітальний контакт, умисно наніс ОСОБА_11 один удар невстановленим в ході досудового розслідування тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею в тім`яну область голови та один удар вказаним предметом в область лівого колінного суглобу та 2-3 удари в область правого колінного суглобу. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 втратила свідомість, а ОСОБА_8 почав знімати з неї одяг, однак вважаючи, що потерпіла померла, свої дії припинив. Тобто, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину, спрямованого на заподіяння смерті, залишив ОСОБА_11 в кімнаті, не довівши свій умисел до кінця.

Також, під час примушування ОСОБА_8 ОСОБА_11 вступити з ним в орогеніталійний контакт проти її волі, ОСОБА_10 почала просити ОСОБА_8 припинити протиправні дії. Вважаючи таку поведінку ОСОБА_10 неприпустимою до себе, ОСОБА_8 взяв з будинку тупий твердий предмет та наніс ОСОБА_10 декілька ударів по обличчю, тулубу та кінцівках. Після чого взяв пляшку з «розчинником 646», до складу якої входять легкозаймисті речовини, облив ним ОСОБА_10 та підпалив. Виконавши всі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_8 залишив місце події, не довівши злочин до кінця, так як ОСОБА_10 вдалося самостійно погасити полум`я на собі та викликати швидку медичну допомогу.

Своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції мотивував наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого та особливо тяжких злочинів, тяжкістю покарання і наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також зазначив, що наявні ризики не зменшилися, а тому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

На ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити у обранні щодо ОСОБА_8 будь-якого запобіжного заходу.

Свої вимоги захисник мотивував, що суд першої інстанції, з`ясувавши в судовому засіданні про погане самопочуття ОСОБА_8 , обмежився лише з`ясуванням стану здоров`я ОСОБА_8 шляхом направлення запиту до медичної частини № 27, проте швидку медичну допомогу в судове засідання не викликав та попри погане самопочуття ОСОБА_8 , суд клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу розглянув та продовжив йому строк тримання під вартою.

Також вважає, що зазначені прокурором ризики, необгрунтовані, а викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінальних правопорушень, не відповідають дійсності.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження 0001394 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 15, п.п. 1. 10, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України. У судовому засіданні 18 січня 2022 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 17 березня 2022 року.

Враховуючи роз`яснення Верховного Суду від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», з огляду на об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.
Оскільки, обвинувачений ОСОБА_8 знаходиться в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на даний час немає можливості його етапувати та згідно довідки начальника відділу ІТЗОЗІ ОСОБА_12 від 04 травня 2022 року в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» відсутній доступ до мережі інтернет, внаслідок чого проведення засідання в режимі відеоконференції також є неможливим, місцевий суд обгрунтовано вирішив здійснити розгляд клопотання прокурора без участі обвинуваченого.
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, у тому числі особливо тяжких, обґрунтовано звернув увагу на підвищену суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення, що у сукупності з іншими обставинами значно збільшують ризик переховування від правосуддя.

Не знайшли свого підтвердження і доводи захисника про неправильно обраний запобіжний захід з огляду на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 , оскільки матеріали провадження не містять будь-яких доказів про неможливість утримання обвинуваченого під вартою через його стан здоров`я, та про відсутність можливості надання медичної допомоги в умовах утримання.
Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені обвинуваченим доводи, не можуть бути безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 січня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4