Справа № 704/930/20
Провадження № 1-кп/710/14/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шпола кримінальне провадження №0000207 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісове, Тальнівського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за аджресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий.
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України,

учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доведеним, що постановою Тальнівського районного суду Черкаської області від 13.01.2020 року, ОСОБА_3 був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, 03.02.2020 року ОСОБА_3 , був належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт а також отримав направлення для відбування стягнення на об`єктах, підпорядкованих Тальнівській міській раді Черкаської області. Згідно розпорядження міського голови від 06.02.2020 року №25-P, ОСОБА_3 , взято з 07.02.2020 по 27.02.2020 року на відпрацювання 120 годин суспільно корисних робіт за рішенням суду по вісім години щоденно та складено графік на виконання вказаних робіт. В період часу з 07.02.2020 по 27.02.2020 ОСОБА_3 , допустив неявку на суспільно корисні роботи на об`єктах, підпорядкованих Тальнівській міській раді Черкаської області без поважних на те причин. У зв`язку з чим, 12.06.2020 року за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт Тальнівським районним судом Черкаської області ОСОБА_3 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183-2 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у виді 5 діб адміністративного арешту, після відбування покарання 07.08.2020 року ОСОБА_3 , повтороно належним чином ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт та після чого останній був направлений для відбування стягнення на об`єктах, підпорядкованих Тальнівській міській раді Черкаської області. Згідно розпорядження міського голови від 07.08.2020 року № 7-Ра, ОСОБА_3 , взято з 11.08.2020 по 01.09.2020 на відпрацювання 120 годин суспільно корисних робіт за рішенням суду від 13.01.2020 по вісім години щоденно та складено графік повторно було належним на виконання вказаних робіт. В період часу з 11.08.2020 по 01.09.2020 року ОСОБА_3 , відпрацював лише 24 години суспільно корисних робіт на об`єктах, підпорядкованих Тальнівській міській раді Черкаської області та в подальшому без поважних на те причин самостійно припинив відбувати адміністративне стягнення, залишивши невідпрацьованими 96 годин, а тим самим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.389-2 КК України, як злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ст. 389-2 КК України, повністю згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України.
Прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Тому суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень і сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, який підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведена повністю.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується на момент вчинення як нетяжкий злочин, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, посередню характеристику обвинуваченого по місцю проживання, те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання з застосуванням ст. 75 КК України, як необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-
з а с у д и в :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1