УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/6349/22

Номер провадження 1-кс/495/1765/2022

30 серпня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
29.08.2022 року старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженним прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що 23.08.2022 до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора "102" про те, що 23.08.2022 приблизно о 21:00 годині, в період дії воєнного стану в Україні, двоє невстановлених осіб, через незачинені вхідні двері, проникли до приміщення будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де застосувавши насилля, до ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_4 , яке є небезпечним для життя та здоров`я відкрито викрали грошові кошти. Сума збитку приблизно 100 000 гривень.
За даним фактом відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000981 від 23.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
В ході досудового розслідування до СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від оперативного співробітника ВКП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про те, що під час проведення першочергових слідчих (розшукових) заходів було отримано оперативну інформацію, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де і може зберігати речові докази.
Так на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 27.08.2022 о 05:42 годині було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено: мобільний телефон Samsung A22 бірюзового кольору IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою; мобільний телефон Samsung A71 сірого кольору у чорному чохлі IMEI1: НОМЕР_3 ; IMEI2: НОМЕР_4 з сім-картою; мобільний телефон Samsung SM-J730 чорного кольору IMEI1: НОМЕР_5 ; IMEI2: НОМЕР_6 без сім-картки, які вилучено і упаковано до спец.пакету INZ 2057544.
Так, постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0000981 від 23.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, вищевказані предмети та речі визнані та долучені до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів.

Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, повязаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаного майна в якості речових доказів.
Вищевказане майно, на яке слід накласти арешт є доказом вчиненного кримінального правопорушення та необхідні для подальшого проведення досудового розслідування.

На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, надали заяву з проханням розглядати дане клопотання за їх відсутності на підставі доданих копій матеріалів до клопотання.

Згідно із ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні за №0000981 від 23.08.2022 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 27.08.2022 о 05:42 годині було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено: мобільний телефон Samsung A22 бірюзового кольору IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою; мобільний телефон Samsung A71 сірого кольору у чорному чохлі IMEI1: НОМЕР_3 ; IMEI2: НОМЕР_4 з сім-картою; мобільний телефон Samsung SM-J730 чорного кольору IMEI1: НОМЕР_5 ; IMEI2: НОМЕР_6 без сім-картки, які вилучено і упаковано до спец.пакету INZ 2057544.
Так, постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0000981 від 23.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, вищевказані предмети та речі визнані та долучені до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів
Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши надані матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не зазначено завдання, для виконання (досягнення) якого слідчий просить суд накласти арешт на зазначені в клопотанні мобільні телефони, не міститься посилання на докази, що свідчать про намір власника чи іншої особи знищити його. У клопотанні у якості обґрунтування необхідності накладення арешту на мобільні телефони, лише зазначено, що вилучене у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 майно є речовим доказом по матеріалам кримінального провадження.

Крім того, дане майно, а саме мобільні телефони були вилучені у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за їх місцем мешкання, які є батьками особи, яка, на думку органів досудового розслідування, можливо причетна до скоєння кримінального правопорушення, про що на даний час ніяких доказів до суду не представлено.

В ході дослідження клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено мету накладення арешту на зазначені в клопотанні мобільні телефони. В ході розгляду питання про накладення арешту на дане майно, не встановлено з якою саме метою необхідно накласти арешт на мобільні телефони, не обґрунтовано вірогідність їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Також, як вбачається з клопотання слідчого, мобільний телефон Samsung A22 бірюзового кольору IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою; мобільний телефон Samsung A71 сірого кольору у чорному чохлі IMEI1: НОМЕР_3 ; IMEI2: НОМЕР_4 з сім-картою; мобільний телефон Samsung SM-J730 чорного кольору IMEI1: НОМЕР_5 ; IMEI2: НОМЕР_6 без сім-картки, були вилучені 27.08.2022 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , тобто на даний час є вірогідність того, що з вказаними телефонами вже проведені усі необхідні слідчі дії.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у клопотанні не доведено мету накладення арешту на майно, а саме на мобільні телефони, на які слідчий просить накласти арешт.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно зазначає, що слідчий в розумінні вимог ст.132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, у кримінальному провадженні не призначено проведення експертиз з вказаним майном.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Враховуючи те, що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Повернути тимчасово вилучене в ході проведення обшуку майно (мобільний телефон Samsung A22 бірюзового кольору IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою; мобільний телефон Samsung A71 сірого кольору у чорному чохлі IMEI1: НОМЕР_3 ; IMEI2: НОМЕР_4 з сім-картою; мобільний телефон Samsung SM-J730 чорного кольору IMEI1: НОМЕР_5 ; IMEI2: НОМЕР_6 без сім-картки, що упаковано до спец.пакету INZ 2057544) особам ( ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у яких воно було вилучено.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1