Провадження № 1-о/337/1/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року Колегія суддів Хортицького районного суду міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,
засудженого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з ДУ «Чортківська УВП №26» Тернопільської області),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя заяву засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року,
ВСТАНОВИВ:
07.04.2021р. на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_7 , яка була направлена до Запорізького районного суду Запорізької області, в якій останній просить переглянути за нововиявленими обставинами вирок щодо нього Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018р., яким його засуджено за ч.1 ст.121, ч.2 ст.146, п.9 ч.2 ст.115, ч.1 ст.152, ч.1 ст.70, ч.2 ст.71 КК України до довічного позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 23.04.2021р. заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018р. за нововиявленими обставинами повернуто ОСОБА_7 на підставі ч.3 ст.464 та п.3 ч.3 ст.429 КПК України.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19.10.2021р. ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 23.04.2021р. скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14.12.2021р. задоволено подання голови Запорізького районного суду Запорізької області про направлення заяви ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018р. на розгляд до іншого суду, а саме до Хортицього районного суду міста Запоріжжя.
21.01.2022р. заява ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018р. надійшла до Хортицького районного суду міста Запоріжжя.
Ухвалою суду від 24.01.2022р. за вказаною заявою відкрито кримінальне провадження, призначено судове засідання, витребувано з Запорізького районного суду Запорізької області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.121, ч.2 ст.146, п.9 ч.2 ст.115, ч.1 ст.152 КК України, які надійшли до Хортицького районного суду міста Запоріжжя 05.05.2022р.
В обґрунтування заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018р. засуджений ОСОБА_7 в своїй заяві зазначив обставини, які на його думку, є нововиявленими та доводять його непричетність до злочинів, за які його засуджено.
Так, посилаючись на ст.459 КПК України, засуджений ОСОБА_7 зазначає, що:
- свідок ОСОБА_8 в залі суду надавав неправдиві свідчення;
- куртку, в якій він був затриманий, йому подарував свідок ОСОБА_8 14.12.2016р., наступного дня після скоєння злочину, за яким його засуджено;
- під час досудового розслідування та під час судового розгляду були допитані не всі свідки, про яких він заявляв, зокрема, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;
- у кримінальному провадженні відсутній відеозапис з камери спостереження, яка розташована на блок посту по Оріхівській трасі;
- висновок експерта №4920 від 15.12.2016р. доводить, що у нього не було тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею, а також те, що домішку його крові на речах, під нігтями загиблої та на тілі загиблої немає;
- висновок експерта №769 від 17.02.2017р. одного недопалка цигарки, вилученого з місця події, доводить, що йому він не належить, та свідчить, що він не був на місці, де був знайдений труп ОСОБА_11 ;
- висновок експерта №32 від 06.02.2017р. свідчить про відсутність слідів загиблої на його тілі;
- висновок експерта щодо дослідження його волосся, слини, нігтів, підроблений, оскільки вони були відібрані незаконно слідчим ОСОБА_12 25.12.2016р. у кабінеті в присутності його адвоката ОСОБА_13 та не може бути доказом, так як здобутий незаконним шляхом;
- підпис в протоколі обшуку стоїть не його, а підроблений;
- відеозапис слідчого експерименту також підроблений. Події 15.12.2016р. відбувалися не так, як вказано на самому відеозаписі. Усі події відбувались в присутності його адвоката ОСОБА_13 , якому також відомо, що відеозапис підроблений;
- його дружина ОСОБА_14 не була присутня на слідчому експерименті;
- в порушення ст.236 КПК України відсутній відео- та аудіозапис обшуку та під час обшуку була відсутня його дружина ОСОБА_14 ;
- ні свідкам, ні йому під час судового розгляду не були представлені речові докази для впізнання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 підтримали заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018р. Вважають, що ті обставини, які викладені у заяві засудженого, є нововиявленими обставинами, вказують на його непричетність до інкримінованих йому злочинів.
Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, оскільки засудженим не зазначено будь-яких нововиявлених обставин, а лише надано власну оцінку доказам, дослідженим в даному кримінальному провадженні судом, що законом не віднесено до нововиявлених обставин.
Потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та представник - адвокат ОСОБА_17 в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про розгляд заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. На електронну адресу суду надійшла заява адвоката ОСОБА_17 про здійснення розгляду кримінального провадження у відсутність потерпілих та представника ОСОБА_17 .
Згідно із ч.2 ст.466 КПК України суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність потерпілих та їх представника.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що заяву ОСОБА_7 слід залишити без задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018р. ОСОБА_7 засуджено: за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; за ч. 1 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 обрано остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі. На підставі ч. 2 ст. 71 КК України покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.09.2016р. за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 286, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць без позбавлення права керувати транспортними засобами підлягає поглинанню довічним позбавленням волі.
ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Цим же вироком ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю того, що в його діях є склад кримінального правопорушення.
Крім того, цим же вироком, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.12.2016р. до 20.06.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017р. до набрання вироком законної сили один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17.12.2018р. вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018р. відносно ОСОБА_7 змінено. Відповідно до вимог до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зараховано у строк покарання ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення з 21.06.2017р. по 17.12.2018р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 22.09.2019р. вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018р. та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 17.12.2018р. щодо ОСОБА_7 залишено без зміни, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Тлумачення правових норм глави 34 розділу V КПК України «Провадження за нововиявленими або виключними обставинами» та стала судова практика (правові позиції, наведені в ухвалі та постановах Верховного Суду відповідно у справі №754/4860/14-к від 15.07.2019р., №423/1623/15-к від 16.01.2019р., №11-1270/11 від 12.11.2018р., № 583/2535/17 від 06.11.2018р. та інші) вказує на те, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.
Тобто необхідна наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це 1) обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та 2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.
Такі обставини повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.
Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Також суд керується тим, що згідно з ч.3 ст.26 КПК України обсяг перевірки справи обмежується поданою заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено обставини кримінального провадження, оцінивши надані суду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження доводи засудженого ОСОБА_7 про наявність нововиявлених обставин для перегляду судового рішення.
За змістом заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами засуджений ОСОБА_7 фактично посилається на п.1 ч.2 ст.459 КПК України, та як нововиявлені обставини вказує на неправдиві показання свідка ОСОБА_8 , який був допитаний в ході судового розгляду, зокрема, в частині дарування йому куртки, в якій він був затриманий; підроблення доказів, зокрема, підроблення висновку експерта щодо дослідження його волосся, слини, нігтів, а також підроблення його підпису в протоколі обшуку, підроблення відеозапису слідчого експерименту, які були досліджені під час судового провадження.
Крім того, ОСОБА_7 вказано на неповноту судового розгляду, під час якого не були допитані свідки, про допит яких він заявляв, не були належним чином зібрані та досліджені всі докази, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відеозаписи з камер спостереження блокпосту по Оріхівській трасі, свідкам та засудженому під час судового розгляду не пред`явлені речові докази для впізнання.
Також засуджений зазначає про те, що певні докази, які були досліджені у судовому засіданні, отримані слідчим незаконним шляхом, а саме це зразки його волосся, слини, нігтів, а також про те, що під час досудового розслідування його дружина ОСОБА_14 не була присутня на слідчому експерименті та під час обшуку, а протокол обшуку взагалі не містить відео та аудіозапис такої слідчої дії. .
Також вказує, що певні досліджені судом докази взагалі спростовують його вину у скоєнні злочину, за який його було засуджено - це висновки експертів №4920 від 15.12.2016р., №769 від 17.02.2017р., №32 від 06.02.2017р.

При цьому суд вважає, що доводи засудженого ОСОБА_7 про завідомі неправдиві показання свідка ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження, оскільки завідомо неправдиві показання свідка становлять склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України. Виходячи з принципу презумпції невинуватості, який закріплений ст.62 Конституції України, суд вважає, що завідомо неправдиві показання свідка, як нововиявлена обставина, може бути підтверджена лише відповідним обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили, щодо конкретного свідка або матеріалами досудового розслідування.

Однак такий вирок відносно свідка ОСОБА_8 суду не наданий, відомостей про наявність такого вироку або здійснення щодо нього досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України, в матеріалах даного кримінального провадження також немає.
Також під час розгляду заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами суду не надано жодного судового рішення, документів або будь-яких доказів, які б встановлювали неправдивість, незаконність отримання, ставили під сумнів допустимість показань свідка, а також висновків експертів або незаконність отримання доказів, які мали істотне значення для вирішення справи, на які вказує засуджений та які не були відомі суду або засудженому на момент ухвалення судового рішення та підтверджували нововиявлені обставини. Будь-які відомості про кримінальні провадження з цього приводу відсутні.
Засудженим ОСОБА_7 надано власну оцінку доказам, дослідженим в даному кримінальному провадженні судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій, що законом не віднесено до нововиявлених обставин. Неповнота судового розгляду, зокрема відмова в допиті свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , про яких засуджений заявляв під час розгляду кримінального провадження, не може бути нововиявленою обставиною, в силу положень ст.459 КПК України, а може бути предметом дослідження судами апеляційної та касаційної інстанцій.
При розгляді заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами суд не наділений повноваженнями, фактично повторного апеляційного чи касаційного перегляду кримінального провадження й не може переглядати вирок суду лише на тій підставі, що засуджений з ним не згоден і вважає його незаконним.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що у заяві ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та в його поясненнях, наданих в судовому засіданні, не наведено тих обставин, які б могли вплинути на судове рішення, а також не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин. Доводи засудженого фактично зводяться до незгоди з вироком суду та до переоцінки доказів, які вже досліджено судом при розгляді справи по суті та проаналізовано під час ухвалення вироку, та неповноти судового розгляду, що не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.
Водночас суд керується тим, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи. Перегляд за нововиявленими обставинами можливий лише тоді, коли після ухвалення вироку виникли нові об`єктивні обставини, які не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду (п.4 ч.2 ст.462 КПК України).
Аналізуючи наведене, суд вважає, що вказані у заяві та безпосередньо у судовому засіданні обставини не можуть вважатися нововиявленими, оскільки обставини, які б відповідали вимогам ст.459 КПК України та доводили неправильність вироку, заявник не надав, а тому відповідно до приписів ст.467 КПК України заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018р. слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 372, 376, 459, 466-467 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.121, ч.2 ст.146, п.9 ч.2 ст.115, ч.1 ст.152, ч.1 ст.70, ч.2 ст.71 КК України до довічного позбавлення волі - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів, а особою, яка перебуває під вартою, в цей же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали проголошено 30.05.2022 року о 10.40год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3