Справа № 545/787/22
Провадження № 1-в/545/186/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника адміністрації : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтаві в режимі відеоконференцзв`язку з державною установою «Крюковська виправна колонія (№29)» заяву засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, Запорізької області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, 2004 р.н., до засудження не працював, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого 06.02.2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлені законом 1/2 строку покарання і довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник адміністрації щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 заперечував.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримав, прохав задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечував щодо задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , вказавши, що засуджений не довів своє виправлення та не став на шлях виправлення, за весь час відбування покарання заохочень не має та має 23 стягнення, які не зняті і не погашені.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.537 ч.2 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 засуджений 06.02.2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Засуджений ОСОБА_5 , перебуває у місцях позбавлення волі з 19.06.2019 року в Дніпровській установі виконання покарань (№ 27), де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 29.08.2019 року відбуває покарання Державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)», де характеризується негативно, порушує рижим тримання, має 24 стягнення, заохочення відсутні, не працевлаштований з власних переконань, недотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, недбайливо ставиться до майна установи, не виконує законні вимоги персоналу, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться упереджено.

Рішенням комісії державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» від 22.10.2020, засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13.09.2021 року засудженому відмовлено у задоволенні клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення.

Також встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , під час відбування покарання перебуває на профілактичному обліку в установі як схильний до вчинення злісних порушень

Згідно характеристики затвердженої начальником ДУ КВК № 29, встановлено, що засуджений ОСОБА_5 має 24 стягнення, заохочень не має.

Необхідною умовою застосування положень статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, однак засуджений за весь час відбування покарання має 24 стягнення, які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, заохочень не має взагалі, не працевлаштований у зв`язку з небажанням працювати, характеризується виключно негативно.

Таким чином, перевіривши доводи викладені в заяві, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , з`ясувавши пояснення учасників, суд приходить до висновку, що за весь час відбуття покарання засуджений не досяг необхідного ступеня виправлення та не довів своє виправлення, а тому не має впевненості в свідомому відновленні в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже заява про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 537 КПК України суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті одноособово і являє собою оригінал.

Суддя: ОСОБА_1