Справа № 522/6565/22
Провадження по справі № 1-кс/522/3480/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

-22 червня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження №0000351 від 18.05.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на майно, а саме:

-автомобіль марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» у кузові коричневого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , 2011 року випуску;

-автомобіль марки «TOYOTA» моделі «HIGHLANDER» у кузові чорного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , 2013 року випуску;

-автомобіль марки «AUDI» моделі «E-TRON» у кузові червоного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , 2019 року випуску;

-автомобіль марки «AUDI» моделі «А5» у кузові білого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , 2020 року випуску.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.
Слідчим відділенням відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000351 від 18.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені дату та час ОСОБА_4 звернулась до ОСОБА_5 , який був директором ТОВ «Онтайм-Авто», з проханням подальшого продажу автомобіля марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» у кузові коричневого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , 2011 року випуску із реєстраційним номером НОМЕР_5 .

ОСОБА_5 маючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, уклав з нею усний договір про надання послуг з продажу автомобіля марки, «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» у кузові коричневого кольору.

В подальшому, у жовтні 2020 року, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_4 , повністю довіряючи ОСОБА_5 , передала останньому свій автомобіль марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» у кузові коричневого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , 2011 року випуску із реєстраційним номером НОМЕР_5 , який цього ж дня ОСОБА_5 помістив на оглядовий майданчик ТОВ «Онтайм-Авто» за адресою: м.Одеса, вул.Краснова, 2/1-А.

Надалі, 10.02.2022, ОСОБА_5 , продовжуючи свій прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_4 , посилаючись на те, що з`явився покупець на автомобіль, попросив передати йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що вона погодилась та передала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_5 заволодів автомобілем марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» у кузові коричневого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , 2011 року випуску із реєстраційним номером НОМЕР_5 , та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 , якими розпорядився на власний розсуд, таким чином спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 526 500 гривень (п`ятсот двадцять шість тисяч п`ятсот гривень).

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлену дату та час ОСОБА_6 звернулась до раніше їй знайомого ОСОБА_5 , який був директором ТОВ «Онтайм-Авто», з проханням подальшого продажу її автомобіля марки «TOYOTA» моделі «HIGHLANDER» у кузові чорного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , 2013 року випуску із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_7 .

ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, повторно, уклав з нею усний договір про надання послуг з продажу автомобіля марки «TOYOTA» моделі «HIGHLANDER» у кузові чорного кольору.

В подальшому, 29.04.2021 ОСОБА_6 , повністю довіряючи ОСОБА_5 передала останньому свій автомобіль марки «TOYOTA» моделі «HIGHLANDER» у кузові чорного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , 2013 року випуску із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_7 , який цього ж дня ОСОБА_5 помістив на оглядовий майданчик ТОВ «Онтайм-Авто» за адресою: м. Одеса, вул.Краснова, 2/1-А.

Надалі, на початку лютого місяця 2022 року, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 , продовжуючи свій прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , попросив передати йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та запропонував останній перемістити вищевказаний автомобіль на інший оглядовий майданчик за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого продажу, на що вона погодилась та передала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_8 ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_5 заволодів автомобілем марки «TOYOTA» моделі «HIGHLANDER» у кузові чорного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , 2013 року випуску із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_7 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_8 , якими розпорядився на власний розсуд, таким чином спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 585 000 гривень (п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч гривень).

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені дату та час ОСОБА_8 звернувся до раніше йому знайомого ОСОБА_5 , який був директором ТОВ «Онтайм-Авто», з проханням подальшого продажу автомобіля марки «AUDI» моделі «E-TRON» у кузові червоного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , 2019 року випуску із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_9 .

ОСОБА_5 маючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, повторно, уклав з ним усний договір про надання послуг з продажу автомобіля марки «AUDI» моделі «E-TRON» у кузові червоного кольору.

Надалі, у листопаді 2021 року, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_8 , повністю довіряючи ОСОБА_5 , передав останньому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_10 та свій автомобіль марки «AUDI» моделі «E-TRON» у кузові червоного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , 2019 року випуску із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_9 , який цього ж дня ОСОБА_5 помістив на оглядовий майданчик ТОВ «Онтайм-Авто» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова,

2/1-А.

В подальшому, ОСОБА_5 заволодів автомобілем марки «AUDI» моделі

«E-TRON» у кузові червоного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , 2019 року випуску із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_9 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_10 , якими розпорядився на власний розсуд, таким чином спричинивши

ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2 340 000 гривень (два мільйони триста сорок тисяч гривень).

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені дату та час ОСОБА_8 звернувся до раніше йому знайомого ОСОБА_5 , який був директором ТОВ «Онтайм-Авто», з проханням подальшого продажу автомобіля марки «AUDI» моделі «А5» у кузові білого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , 2020 року випуску.

ОСОБА_5 маючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, зловживання довірою ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, повторно, уклав з ним усний договір про надання послуг з продажу автомобіля марки «AUDI» моделі «А5» у кузові білого кольору.

Надалі, у листопаді 2021 року, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_8 , повністю довіряючи ОСОБА_5 , передав останньому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_11 та свій автомобіль марки «AUDI» моделі «А5» у кузові білого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , 2020 року випуску, який цього ж дня ОСОБА_5 помістив на оглядовий майданчик ТОВ «Онтайм-Авто» за адресою: м. Одеса, вул.Краснова, 2/1-А.

В подальшому, ОСОБА_5 заволодів автомобілем марки «AUDI» моделі «А5» у кузові білого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , 2020 року випуску та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_11 , якими розпорядився на власний розсуд, таким чином спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1 111 500 гривень (один мільйон сто одинадцять тисяч п`ятсот гривень).

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Іллічівськ Одеської області, громадянина України, працює на посаді директора ТОВ «Онтайм-Авто», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні визнано речовим доказом:

-автомобіль марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» у кузові коричневого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , 2011 року випуску;

-автомобіль марки «TOYOTA» моделі «HIGHLANDER» у кузові чорного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , 2013 року випуску;

-автомобіль марки «AUDI» моделі «E-TRON» у кузові червоного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , 2019 року випуску;

-автомобіль марки «AUDI» моделі «А5» у кузові білого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , 2020 року випуску.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотанні майно.

Слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляду клопотання про арешт майна за його відсутності, вимоги клопотання підтримав.

Окрім цього, слідчий наполягав на розгляді вказаного клопотання без виклику осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, так як їх обізнаність про розгляд вказаного клопотання судом призведе до відчуження вказаного майна, на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви слідчого судді.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:

1)Правова підстава для арешту майна.

2)Достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення.

3)Розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

4)Наслідки арешту майна для підозрюваного та/або інших осіб.

Правова підстава для арешту майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000351 від 18.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що відповідно до поданих гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 заяв про вчинення кримінальних правопорушень, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шахрайським шляхом під приводом продажу автомобілів заволодів ними, спричинивши ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 матеріального збитку у великих та особливо великих розмірах, остаточні суми шкоди яких ще встановлюються органом досудового розслідування.

Постановою прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_11 від 30.05.2022 року, матеріали досудових розслідувань за заявами гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 були об`єднані в одне кримінальне провадження під № 0000351.

Будь-яке втручання у право власності повинне бути законним, наприклад, на підставі ухвали суду. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тримання майна у кримінальному провадженні в якості речового доказу (арешт майна) може бути необхідним для належного здійснення правосуддя, що є законною метою в «загальних інтересах» суспільства (наприклад, Рішення у справі East West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява № 19336, параграф 188). Разом з тим, має бути розумне співвідношення між засобами та метою, що досягається так званий «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи (серед інших, Рішення у справі Edwards проти Мальти від 24.10.2006 року, заява № 17647/04, параграф 69). Тому, навіть сам факт тривалого тримання майна в якості речового доказу, у випадку якщо таке тримання є безпідставним, може бути порушенням статті 1 Протоколу 1 Конвенції.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що автомобіль марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» у кузові коричневого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , 2011 року випуску; автомобіль марки «TOYOTA» моделі «HIGHLANDER» у кузові чорного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , 2013 року випуску; автомобіль марки «AUDI» моделі «E-TRON» у кузові червоного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , 2019 року випуску та автомобіль марки «AUDI» моделі «А5» у кузові білого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , 2020 року випуску, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає доведеним той факт, що збережені відомості, які можуть міститися мають значення для доказування під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Тому відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні.

Отже з урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що інформація, яка міститься у вказаних автомобілях важлива для слідства, а відсутність цих речей і документів у розпорядження органу досудового розслідування може привести до їх пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим в рамках вказаного кримінального провадження визнав автомобілі марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER», марки «TOYOTA» моделі «HIGHLANDER», марки «AUDI» моделі «E-TRON» та автомобіль марки «AUDI» моделі «А5» визнані речовими доказами.

Оскільки зазначені в клопотанні автомобілі відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що є правові підстави для арешту майна.

Достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Слідчим суддею встановлено, що 30.05.2022 року гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України.

Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Згідно письмових пояснень потерпілих встановлено, що гр. ОСОБА_5 , будучи директором оглядового майданчику на якому демонструються автомобілі для продажу, а саме підприємства ТОВ «ОНТАЙМ-АВТО», на підставі усних домовленостей отримував від гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , які бажали продати свої автомобілі ключі від автомобілю, свідоцтво про реєстрацію на транспортні засоби, після чого, за спливом деякого часу автомобілі з оглядових майданчиків зникали, а сам гр. ОСОБА_5 вже на телефонні дзвінки не відповідав.

Такі докази в сукупності вказують на можливий умисел на вчинення подальшого заволодіння майном потерпілих шахрайським шляхом. Тому, слідчий суддя переконаний, що є достатні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення.

Розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчої судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, а також підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчої судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

Наслідки арешту майна для підозрюваного та інших осіб
На цьому етапі слідчий суддя оцінює лише обставини, що стосуються арешту майна та які мають значення для прийняття рішення стосовно накладення чи не накладення такого арешту (визначені вище). Слідчий просить накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 170 КПК України).

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Враховуючи те, що зазначені в клопотанні автомобілі визнані речовими доказами, а відсутність зазначеного майна у розпорядженні органу досудового розслідування і незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, арешт майна є достатнім для збереження в якості речових доказів, слідчий суддя вважає, що таке втручання є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, оскільки втручання у право власності пов`язано із здійсненням кримінального провадження щодо вчинення ряду злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення, тому таке обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності із дотриманням справедливого балансу між суспільним інтересом та захистом права власності особи, при цьому враховуючи, що досягнення мети даного кримінального провадження неможливо у інший спосіб, окрім як застосуванням такого заходу забезпечення як арешт майна.

При цьому належить обмежити права власності лише в частині розпорядження майном та його відчуження з метою запобігання його зміни чи знищенню, оскільки право розпорядження майном - це можливість його власника визначати долю такого майна, що зокрема полягає в можливості зміни фізичної сутності майна аж до його повного знищення або шляхом відмови від права на майно, а право відчуження полягає у можливості переходу прав власності від однієї особи до іншої.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо

вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони розпорядження ним та його відчуження, а саме:
-автомобіль марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» у кузові коричневого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , 2011 року випуску;

-автомобіль марки «TOYOTA» моделі «HIGHLANDER» у кузові чорного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , 2013 року випуску;

-автомобіль марки «AUDI» моделі «E-TRON» у кузові червоного кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , 2019 року випуску;

-автомобіль марки «AUDI» моделі «А5» у кузові білого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , 2020 року випуску.

Копії ухвали слідчого судді надати слідчому відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 для надання до Регіонального центру МВС України в Одеській області (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5).

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

22.06.2022