Справа № 553/3573/22
Провадження № 1-кс/553/912/2022
У Х В А Л А
Іменем України
23.08.2022м. Полтава

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000242 від 15.08.2022,

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2022 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_2 про арешт майна.
З клопотання вбачається, що 15.08.2022 надійшла заява від гр. ОСОБА_3 про те, що він 08.08.2022 приблизно о 10:00 знаходився за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 12, за якою розташований магазин «АТБ» разом зі своєю знайомою на ім`я ОСОБА_4 , яка попросила в заявника скористатися його мобільним телефоном, після чого не повернула вказаний мобільний телефон заявнику та пішла.

15.08.2022 у період часу з 16:00 до 16:30 було проведено огляд предмета за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі заяви про добровільну видачу мобільного телефону громадянкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «NOKIA», в корпусі синього кольору, IMEI: НОМЕР_1 .

Згідно отриманих пояснень громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено, що остання користувалась у власних цілях мобільним телефоном, який вона шляхом довіри, отримала від гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Повертати мобільний телефон не планувала.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що вилучені предмети є тимчасово вилученим майном, та мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Власник майна в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до положень ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та перевіривши відповідність даного клопотання вимогам ч. 7 ст. 237 КПК України, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі ч. 1 ст. 171 КПК України прокурор звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядком, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом, знаряддям чи доказом вчинення злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З доданого до клопотання витягу з ЄРДР встановлено, що 15.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000242 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до доданого до клопотання протоколу огляду речей та документів від 15.08.2022 року, 15.08.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 16:00 до 16:30 був проведений огляд предмета, добровільно виданого громадянкою ОСОБА_5 , під час якого був виявлений та вилучений мобільний телефон «NOKIA», в корпусі синього кольору, IMEI: НОМЕР_1 , який запакований до спеціального пакету № 7359944.

Постановою дізнавача від 15.08.2022 року вищевказана річ визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000242 від 15.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі відносяться до тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя вбачає, що вилучені предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні та можуть містити в собі докази, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами необхідні для проведення досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 167, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон «NOKIA», в корпусі синього кольору, IMEI: НОМЕР_1 , який був вилучений 15.08.2022 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонити користування, відчуження та розпорядження цим майном усім особам, із подальшим зберіганням майна, відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 5-тиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1