Єдиний унікальний номер справи 194/1929/21
Провадження № 1-кп/185/330/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 24 лютого 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тернівки Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження, не працює, є особою з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 24 липня 2021 року приблизно о 10.40 год., керуючи автомобілем марки Chery Tigo 4 р.н. НОМЕР_1 , рухався по другорядній дорозі вул. Дніпровській м. Тернівки, Дніпропетровській області з боку вул. Пушкіна у напрямку вул. Маяковського та мав намір у подальшому продовжити рух у напрямку вул. Дніпровська м. Тернівка. Маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, ОСОБА_3 не врахував дорожню обстановку, не впевнився що його дії будуть безпечними та не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки дорожнього руху, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, при наближенні до перехрестя нерівнозначних доріг вулиць Дніпровська - Маяковського в місті Тернівка, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» - згідно якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі, та почав виїжджати з вулиці Дніпровська прямо на головну дорогу, а саме вулицю Маяковського, де допустив зіткнення з мопедом марки «Spark» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі вулиці Маяковського м. Тернівка з боку вулиці Сергія Маркова у напрямку вулиці Ігоря Петрова зі швидкістю 40 кілометрів на годину. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження які відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.16.11 і дорожнього знаку 2.1 додатку № 1 Правил дорожнього руху, які свідчать:

п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
п. 2.1 «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.»
Порушення п. 16.11 і дорожнього знаку 2.1 додатка № 1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками, що настали.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення Правил безпеки дорожнього руху України особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Під час судового засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив суд звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям відповідно до вимог ст.45 КК України, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, раніше не судимий, є особою з інвалідністю 3 групи, повністю відшкодував заподіяні збитки та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Просив суд у зв`язку з дійовим каяттям закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, при цьому повністю визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, у скоєному щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності і проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям не заперечував.

Прокурор вважав за можливе задовольнити клопотання захисника обвинуваченого та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Враховуючи думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що клопотання захисника про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям підлягає задоволенню.

Згідно ст. 45 КК України, особа яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, визнав себе винним, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю усунув завдану його діями шкоду.

Відповідно ст. 12 КК України, скоєне кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку.

Суд оцінюючи у сукупності наведені докази дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, у зв`язку із дійовим каяттям ОСОБА_3 , оскільки на час розгляду справи в суді він вперше вчинив кримінальне правопорушення, раніше не судимий, визнав повністю вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно здійснив дійове каяття, відшкодувавши збитки потерпілому у повному обсязі заподіяної ним шкоди, також під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, тому його виправлення можливе без притягнення до кримінальної відповідальності. Вказані обставини відповідно до вимог ст. 45 КК України є підставою для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може бути звільнений від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, а тому суд вважає за можливе кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

З огляду на викладене дане кримінальне провадження слід закрити та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Цивільний позов заявлено не було.

Відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Стягнення процесуальних витрат при звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності КПК України не передбачено. З урахуванням викладеного, процесуальні витрати на проведення судової експертизи у сумі 1372 грн. 96 коп. слід віднести на рахунок держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 12, 45 КК України, керуючись ст.ст. 284 ч. 2 п. 1, 285, 286, 287, 288 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку з дійовим каяттям - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000190 від 24 лютого 2021 року, у відношенні ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Речові докази:

-автомобіль Chery Tigo 4 р.н. НОМЕР_1 , переданий

ОСОБА_3 , залишити останньому за належністю;

- мотоцикл «Spark» реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання на ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1