Справа №705/4244/17
1-кп/705/112/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження №0000492 від 18.04.2014 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей 2010 та 2013 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,
В С Т А Н О В И В:

17.10.2017 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час судового розгляду прокурором в порядку ст.338 КПК України змінено обвинувачення відносно ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що підтвердити факт зберігання ОСОБА_4 наркотичного засобу коноплі з метою подальшого збуту не представилося можливим, оскільки останній зберігав його для власного вживання, тому епізоди за ч. 2 ст. 307 КК України з обвинувачення було виключено.

Згідно обвинувального акту, затвердженого 12.11.2021 року, обвинувачення вважається наступним.

ОСОБА_4 у невстановлених в ході досудового розслідування дати, часу та місці, незаконно придбав прозорий поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору та впевнившись в тому, що вказана речовина є психотропним засобом, став незаконно його зберігати при собі з метою подальшого збуту.

29 травня 2014 року близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи на території Уманської центральної районної лікарні, що по вулиці Білогрудівській (24 з`їзду КПРС), 2, м. Умані Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, за 200 гривень незаконно збув ОСОБА_6 прозорий поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, що згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/702 від 30.05.2014 року містить у своєму складі психотропну речовину, амфетамін, маса якого в перерахунку на амфетамін основну становить 0,034 грама.

Вищезазначені дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини.

28 квітня 2022 року сторони кримінального провадження №0000492 від 18.04.2014, а саме прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_4 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , відповідно до положень глави 35 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за обставин зазначених в обвинувальному акті.

Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України та містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 307 КК України, при цьому обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та зобов`язується протягом 30 днів після вступу вироку в законну силу повністю відшкодувати державі процесуальні витрати по кримінальному провадженні за проведення судово-хімічної експертизи №2/702 від 30.05.2014 в сумі 369,60 гривень та за проведення судово-хімічної експертизи № 2/697 від 02.06.2014 року в сумі 443,52 гривні.

Сторони в угоді погодили призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, зокрема:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Сторони розуміють наслідки ст. ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст. 389-1 КК України).

У судовому засіданні прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, а також просив при звільненні ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України визначити іспитовий строк тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що угода підписувалася у її присутності, згода обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, суд бере до уваги, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають положенням Загальної частини Кримінального кодексу України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи дані, що характеризують особу винного, який має на утриманні двох малолітніх дітей, не перебуває на обліку та під наглядом у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра, відповідно до характеристики, наданої директором ТОВ «Білогрудівське», за місцем проживання характеризується формально позитивно, в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, а також враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а тому вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з цим суд враховує правову позицію, викладену в п. 12 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 року №13, згідно якої тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України, визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Отже, за таких обставин, в даному випадку судом не береться до уваги визначення сторонами укладеної угоди про визнання винуватості мінімальної тривалості іспитового строку та переліку обов`язків, що покладаються на ОСОБА_4 при звільненні від відбування покарання з випробуванням, оскільки це не входить до компетенції сторін угоди та виходить за межі змісту угоди.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у розмірі 813 гривень 12 копійок, а саме за проведення судово-хімічної експертизи № 2/702 від 30.05.2014 вартістю 369 гривень 60 копійок та за проведення судово-хімічної експертизи № 2/697 від 02.06.2014 року вартістю 443 гривні 52 копійки покласти на обвинуваченого.

Оскільки обвинуваченому на стадії судового розгляду запобіжний захід не обирався та відповідні клопотання стороною обвинувачення не заявлялись, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не обирати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 квітня 2022 року між прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, в кримінальному провадженні №0000492 від 18.04.2014.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку - 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати:

- за проведення судово-хімічної експертизи № 2/702 від 30.05.2014 в розмірі 369 гривень 60 копійок

- за проведення судово-хімічної експертизи № 2/697 від 02.06.2014 року в розмірі 443 гривні 52 копійки.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- прозорий поліетиленовий пакет із психотропною речовиною амфетамін (0,034 г); три паперових згортки, у яких знаходиться наркотична речовина каннабіс; один паперовий згорток, у якому знаходиться наркотична речовина каннабіс; марлевий тампон зі змивами рук ОСОБА_4 ; контрольний марлевий тампон; клаптик паперу зі зразком спеціальної хімічної речовини, якою проводилася ідентифікація (помітка) грошової купюри, що зберігаються в камері схову Уманського РУП ГУНП в Черкаській області знищити;

- грошові купюри номіналом 50 гривень 2 шт., номіналам 100 грн. 1 шт., що зберігаються в службовому сейфі кабінету № 5 СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, - повернути за належністю;

- ксерокопії грошових купюр - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення Черкаським апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1