Єдиний унікальний номер 349/730/18
Номер провадження 1-кп/341/21/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні клопотання прокурора, подане в межах об`єднаних кримінальних проваджень від 12.04.2018 № 0000074 та від 19.06.2018 № 0000142 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, безробітний, судимий:

04.05.2017 Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за частиною 3 статті 185 КК України із застосуванням частини 1 статті 69 КК України із призначенням покарання у виді арешту на строк 6 місяців, звільнений 05.01.2018 у зв`язку з відбуттям покарання;

16.10.2020 Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за частиною першою статті 186 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 187, частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України.
встановив:
17.08.2022 із Рогатинського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки наявні обставини кримінального провадження свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і виправдовують тримання особи під вартою. Також, наголосив, що обвинувачений, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення цього злочину у виді позбавлення, яке може бути призначене йому у разі визнання його винуватим, та не маючи міцних соціальних зв`язків, може у будь-який момент з метою уникнення кримінальної відповідальності покинути місце свого проживання та переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою просить врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих, свідків, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, визначеним статтею 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник щодо продовження тримання під вартою заперечили. Просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби.
При цьому сторона захисту зазначила, що обвинувачений зобов`язується з`являвся у судові засідання, кошти на проїзд забезпечать сам адвокат та члени місцевої територіальної оборони, яким ОСОБА_4 допомагає. Крім того, обвинувачений зазначив, що зробив належні для себе висновки, надалі зловживати алкоголем не буде та прибуватиме у судові засідання. Просив врахувати, що його допомоги потребує літня матір, а також є необхідність зібрати городину у домашньому господарстві, що крім нього цього зробити ніхто не може. Захисник вважає підозру щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 187 КК України, необґрунтованою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Суд установив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років, та тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, тому суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується. Обидва кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , вчинені із застосуванням насильства. При цьому суд установив, що ОСОБА_4 є особою раніше судимою, ніде не працює, зловживає спиртними напоями.

З січня 2022 року на неодноразові виклики до суду, здійснення приводів обвинувачений в судові засідання не з`являвся, причин своєї неявки суду не повідомляв. Приводи не виконувались через відсутність особи за місцем проживання або через перебування обвинуваченого у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Ухвалою суду від 23.06.2022 обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.08.2022 через наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України та систематичне ухилення від явки до суду без поважних причин.

Надаючи правову оцінку клопотанню прокурора, дослідженим матеріалам кримінального провадження та установленим обставинам, суд виходить з такого.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи клопотання про продовження тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , обґрунтованість повідомлених підозр відповідно до наявних матеріалів справи і показань потерпілого під час судового розгляду справи, негативну історію притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, багаторазові неявки у судові засідання без повідомлення будь-яким чином причин неявки, тобто явне переховування від суду.

Під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Під час розгляду клопотання суд установив, що поведінка ОСОБА_4 свідчить про злісне невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків в частині явки до суду, про переховування від суду.

Крім того наявний ризик, передбачений пунктом 5 частин першої статті 177 КПК України, а саме наявна висока ймовірність вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, про що свідчать факти неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Відповідно до частин першої і другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При розгляді цього клопотання про продовження строку тримання під вартою суддя дійшов висновку, що прокурор довів обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 , та часткове існування ризиків, зазначених у клопотанні, зокрема, щодо ризику переховуватись від суду, вчинення нових кримінальних правопорушень.
Однак, суд вважає недоведеним факт недостатності підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України.
Згідно з частиною третьою статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 доцільно обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби і такий запобіжний захід буде достатньою мірою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора, а також для забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.
При цьому суд враховує, що необхідність подальшого забезпечення цього кримінального провадження шляхом тримання обвинуваченого під вартою не буде виправданим, навіть за існування відповідних ризиків, з огляду на таке.
Після оголошення у державі воєнного стану і вторгнення російських окупаційних сил в Україну об`єктивно існує проблема утримання особи у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» під вартою та забезпечення доставки обвинуваченого у судові засідання. При цьому суд враховує тривалий розгляд справи, складність у проведенні судового слідства, зокрема в частині допиту свідків та потерпілих, частина з яких через воєнний стан перебуває за кордоном.

Крім того, суд вважає, що передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України ризики зменшилися, оскільки обвинувачений усвідомив наслідки свого ухилення від явки до суду та наслідки, можливого, повторного вчинення кримінальних правопорушень проти власності під час воєнного стану у державі.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню частково шляхом зміни запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні.

Виходячи із викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 181-184, 193, 194, 197, 199, 205, 369-372, 395 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про продовження строку тримання під вартою задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин без використання електронних засобів контролю.
Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти.

Застосувати до ОСОБА_4 наступні обмеження:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Рогатинської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із будь-ким з осіб, визнаних свідками чи потерпілими у цьому кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 17 жовтня 2022 року.

Контроль за виконанням цієї ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ