Дата документу 28.09.2022Справа № 645/204/20
Провадження № 1-кп/554/1174/2022
У Х В А Л А
іменем України

28.09.2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

та обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Полтаві кримінальне провадження № 0001302 від 09.09.2019 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перекіп Валківського району Харківської області, громадянина України, освіта вища, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 09.09.2019 року, близько 07 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Mitsubisi Padjero Sport», р.н. НОМЕР_2 , рухався по пр. Московського у м. Харкові з боку вул. Морозова у напрямку пр. П. Григоренко (М. Жукова). В районі буд. 140-А вказаного проспекту, ОСОБА_6 при здійсненні маневру повороту ліворуч з правої крайньої смуги в розрив розділювального газону, який розділяє зустрічні потоки транспорту, діючи з необережності, не переконався що це буде безпечним для інших учасників руху, не надав дорогу попутному транспортному засобу, чим грубо порушив вимоги п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України згідно з якими:

- п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 10.4: «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою», та допустив зіткнення з автомобілем «Опель-Вектра», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у попутному напрямку, у середній смузі, після чого сталося послідуюче зіткнення автомобіля «Опель-Вектра» з автомобілем «ВАЗ-2108», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався у попутному напрямку позаду, вищевказаних транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної події водій ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/647-А/19 від 24.10.2019 року, отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого уламкового перелому дистального метаепіфізу лівої променевої кістки зі зміщенням, закритого перелому шилоподібного відростку лівої ліктьової кістки.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 , які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом, при здійсненні маневру повороту ліворуч з правої крайньої смуги в розрив розділювального газону, який розділяє зустрічні потоки транспорту, не переконався що це буде безпечним, не надав дорогу автомобілю «Опель-Вектра», який рухався у попутному напрямку, у середній смузі, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, після чого сталося послідуюче зіткнення автомобіля «Опель-Вектра» з автомобілем «ВАЗ-2108», який рухався у попутному напрямку позаду, що спричинило вищевказані наслідки.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання захисник та обвинувачений звернулися до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження. Зазначили, що він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, оскільки строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності минув, оскільки з дня вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення 09.09.2019 року сплинуло три роки, він від досудового слідства або суду не ухилявся, у розшук не оголошувався. ОСОБА_6 зазначив, що вказане клопотання заявляє добровільно, без будь-якого примусу, усвідомлює наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Прокурор та представник потерпілого під час судового засідання не заперечували проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, вважали за можливе закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 .

Обвинуваченому з боку суду було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та він підтвердив, що не заперечує проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінальної справи він підтримує, на ухваленні по справі обвинувального чи виправдувального вироку не наполягає, у повній мірі розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Заслухавши думку з`явившихся учасників судового провадження та перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі; чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції, що набрала чинності з 01.07.2020 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, є нетяжким злочином, яке карається штрафом від трьох до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Як встановлено під час підготовчого судового засідання, обвинувачений в рамках вказаного кримінального провадження у розшук не оголошувався, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про його судимість після інкримінованих правопорушень відсутні, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення вперше.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених ч. ч. 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Крім того, у постанові від 12.11.2019 року по справі № 566/554/16-к Верховний Суд зробив

висновок, що визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та здійснюється незалежно від визнання обвинуваченим своєї вини у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

За таких обставин клопотання сторони захисту підлягає задоволенню, оскільки наявні передбачені кримінальним законом підстави та умови звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Щодо вирішення питання про відшкодування процесуальних витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

При цьому суд звертає увагу на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року (справа № 598/1781/17), згідно якого КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 02.12.2021 року в справі № 449/1689/19, закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, є нереабілітуючою підставою. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_6 на користь держави вартість судових експертиз: з проведення автотоварознавчої експертизи № 20693

від 19.12.2019 року у розмірі 5495 грн. 00 коп. з проведення транспортно-трасологічної експертизи № 7/944СЕ-19 від 15.11.2019 року у розмірі 7065 грн. 45 коп. та з проведення автотехнічної експертизи № 7/1349СЕ-19 від 20.12.2019 року у розмірі 1884 грн. 12 коп., а всього 14444 грн. 57 коп.

Стосовно ОСОБА_6 не обирався запобіжний захід, відомості щодо речових доказів відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 284-286, 288, 314, 369, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_6 ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001302 від 09.09.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави вартість судових експертиз: з проведення автотоварознавчої експертизи № 20693 від 19.12.2019 року у розмірі 5495 грн. 00 коп. з проведення транспортно-трасологічної експертизи № 7/944СЕ-19 від 15.11.2019 року у розмірі 7065 грн. 45 коп. та з проведення автотехнічної експертизи № 7/1349СЕ-19 від 20.12.2019 року у розмірі 1884 грн. 12 коп., а всього 14444 (чотирнадцять тисяч чотириста сорок чотири) грн. 57 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя