ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2533/22 Справа № 209/1955/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

16 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам статті 396 КПК України, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року відносно ОСОБА_3 , за ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 69 КК України призначено йому покарання в вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації належного йому на праві власності майна. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до ст. 76 КК України на час іспитового строку покладено на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Запобіжний захід ОСОБА_4 залишено у вигляді домашнього арешту до набрання вироком суду законної сили.
ОСОБА_3 визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання в вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 прийнято рахувати з моменту його затримання, тобто з 27 травня 2020 року. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з 27 травня 2020 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку день за день. Запобіжний захід ОСОБА_3 залишено у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 4215 гривень 41 копійок задоволено та стягнуто: з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 2107,71 грн., з ОСОБА_3 - в розмірі 2107,71 грн.
Вирішено питання щодо накладених арештів, речових доказів та щодо розподілу судових витрат на залучення експерта.
Не погодившись із таким вироком, обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.
Перевіривши подану апеляційну скаргу на її відповідність вимогам закону, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що така скарга не може бути розглянута, оскільки вона не відповідає вимогам, зазначеним у ст. ст. 396, 407 КПК України.
Зокрема, згідно змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 вбачалось, що він констатує факт визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року та призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією належного йому на праві власності майна і не ставив питання щодо подальшого прийняття судом апеляційної інстанції рішення, у відповідності до ст. 407 КПК України, за результатом розгляду поданої скарги, яке б, на думку обвинуваченого, було б завершальним в даному кримінальному провадженні та відповідним вимогам закону України про кримінальну відповідальність.
Окрім цього, обвинуваченим було порушено вимоги п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в частині того, що зміст апеляційної скарги ОСОБА_3 не містив доводів того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року.
Тож, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно надати апеляційну скаргу в новій редакції, в якій викласти вимоги щодо оскаржуваного вироку, сформульовані з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду апеляційної скарги (вище викладена в ухвалі ч. 1 ст. 407 КПК України), а також, викласти свої доводи, з яких обвинувачений вважає необґрунтованим та незаконним вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року.
У зв`язку із викладеним, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року було залишено без руху та надано обвинуваченому строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків протягом п`яти днів з моменту її отримання.
При цьому, залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції звернув увагу на посилання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо подачі доповнень до апеляційної скарги після ознайомлення його із матеріалами кримінального провадження, однак дійшов висновку про те, що положеннями кримінального процесуального законодавства України, зокрема ст. 396 КПК України, чітко встановлені вимоги щодо змісту апеляційної скарги при її подачі, та додатково роз`яснено обвинуваченому, що доповнення до апеляційної скарги хоча і можуть бути подані ОСОБА_3 до початку розгляду справи по суті, проте від обов`язку викласти мотивувальну частину апеляційної скарги на стадії її подачі обвинуваченого це не звільняє.
12 вересня 2022 року за вх.№11-23368 на адресу апеляційного суду від начальника ВКВСР ДУВП №4 надійшла розписка, підписана власноруч ОСОБА_3 про те, що ухвала Дніпровського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року про залишення апеляційної скарги обвинуваченого без руху отримана ним 08 вересня 2022 року.
13 вересня 2022 року за вх.№11-23552 від ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції надійшла скарга, відповідно до змісту якої обвинувачений скаржиться на те, що суд першої інстанції перешкоджає його захиснику із ознайомленням з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі та просить прийняти відповідні міри реагування відносно Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Нормами кримінального процесуального законодавства Українине не надано повноважень суду апеляційної інстанції для листування та реагування відносно місцевих судів з приводу прискорення ними процедури ознайомлення учасників судового провадження із матеріалами кримінальних справ.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що після подачі обвинуваченим апеляційної скарги через місцевий суд, кримінальна справа відносно нього разом із поданою апеляційною скаргою була направлена до суду апеляційної інстанції і ніякий адвокат, який представляє інтереси обвинуваченого та на якого в своєму листі №11-23552 від 13 вересня 2022 року вказував ОСОБА_3 , до суду апеляційної інстанції із заявами про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не звертався.
14 вересня 2022 року за вх. №11-23705 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_3 надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до змісту якої обвинувачений вказує на те, що недоліки раніше поданої ним апеляційної скарги були усунуті, а ухвала апеляційного суду про залишення скарги без руху виконана.
Однак, суд апеляційної інстанції, ознайомившись із змістом кореспонденції, надісланої обвинуваченим на адресу суду, приходить до висновку, що ані скарга на дії місцевого суду щодо порядку ознайомлення його адвоката із матеріалами кримінального провадження вх.№11-23552 від 13 вересня 2022 року, ані заява про усунення недоліків вх. №11-23705 від 14 вересня 2022 року фактично не містять в собі вимог щодо оскаржуваного вироку, сформульованих з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду апеляційної скарги (вище викладена в ухвалі ч. 1 ст. 407 КПК України), а також, доводів обвинуваченого, з яких він вважає необґрунтованим та незаконним вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року.
Тобто, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що станом на 16 вересня 2022 року вимоги ухвали Дніпровського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_3 без руху, обвинуваченим не виконані.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Таким чином, враховуючи викладене, оскільки обвинувачений не надіслав на виконання апеляційної скарги із чітко сформульованими вимогами щодо оскаржуваного вироку та обґрунтуванням апеляційної скарги щодо незгоди із ухваленим судом першої інстанції вироком, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність повернути апеляційну скаргу обвинуваченому.
Водночас, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.
Тож, керуючись положеннями ст. 399 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року відносно ОСОБА_3 , за ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 187 КК України повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її поставновлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду ОСОБА_2