Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/525/22
Провадження № 1-кп/499/52/22
У Х В А Л А

Іменем України

02 серпня 2022 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в режимі відеоконференції з обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Березівського району Одеської області обвинувальний акт кримінального провадження №0000169 внесеного до ЄРДР від 05.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, а саме те що обвинувачений може переховуватися від слідства та суду з урахуванням його соціального положення та тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання його виним, та тієї обставини, що обвинувачений перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики визначені в клопотанні прокурора доказами не підтверджені, при цьому просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце мешкання, а саме його колишня дружина надала письмову згоду на проживання обвинуваченого у її будинку. Також сторона захисту відзначила, що обвинувачений є особою з інвалідністю, що просили врахувати при обранні запобіжного заходу.

Потерпіла наполягала на задоволенні клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, знайшов підстави для задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що наявні ризики, визначенні у ст.177 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки по-перше існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто тяжкого злочину, є реальний ризик того, що залишаючись на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити спроби переховуватись від суду з урахуванням покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, зможе незаконно впливати на свідків, які мешкають з ним в одному селі, при цьому неможливість їх завчасного допиту наразі обумовлене підготовчою стадією розгляду справи, тому зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи осіб судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

При цьому судом враховуються положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, яка встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, це впливає з рішення Європейського суду з прав людини (К.-Р. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).

Вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечепорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п.32 Series А, № 182).

Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Прітті проти Сполученного Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Враховуючи вищевказане, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 176, 177, 178, 314-1, 315, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 01.10.2022 року включно.

Розмір застави не визначати.

Для утримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а обвинуваченим, який тримається під вартою - протягом семи днів з дня її вручення.

СуддяОСОБА_1