гСправа № 187/1560/21 Провадження №1-кп/0187/41/22
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року смт. Петриківка

етриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000213 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Токове Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючому середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 депутатом не являється, раніше судимого:

- 08.02.2010 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 , 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки.

- 29.11.2012 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий термін покарання терміном 1 рік 1 місяців за вироком Синельниківського міськрайонного суду від 08.02.2010 до 4 років 1 місяця позбавлення волі. 11.06.2015 звільнений з Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)», на підставі ст. 81 КК України, визначенням Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг 04.06.2015 звільнений умовно-достроково невідбутий строк 1 рік 3 місяці 2 дні,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 і його захисника адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2021 року близько 09:30 годин, повторно ОСОБА_3 маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи поруч з домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи корисливий мотив, проник на територію вищевказаного домоволодіння через незачинену на замок вхідну хвіртку воріт, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне безоплатне вилучення майна поза волею власника, таємно викрав з території вищевказаного домоволодіння електричну пилу марки «VITALS» інвентарний номер №032122195, вартістю 1944 гривні.
В подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи корисливий мотив, через незачинені на замок вхідні ворота проник до гаражного приміщення, яке розташоване на території вищевказаного домоволодіння, звідки викрав зварювальний апарат марки «KAISER» інвентарний номер №EN60974-1, вартістю 1603 гривні.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 3547 гривень.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст.185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

22.09.2021 між прокурором, за згодою з потерпілою, та обвинуваченим ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої останній беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні. Сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки зі звільненням останнього від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором.

Прокурор, просить затвердити угоди про визнання винуватості та просить призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. При цьому, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, переконавшись, що надана суду угода відповідає вимогам статті 472 КПК України, укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України у відношенні ОСОБА_3 маються обставини, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , що передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено, отже, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, тому суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 22.09.2021, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

При цьому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи на суму 320 грн., відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 вересня 2021 року, що укладена між прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки (три роки).

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі: електричну пилу марки «VITALS» і зварювальний апарат марки «KAISER» вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи № 3454/21 від 04.09.2021 на суму 320 грн. (триста двадцять грн. 00 коп.) стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1