Справа № 369/4815/22
Провадження №1-кп/369/1706/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
перекладачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0003310 від 25 грудня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сурхандар`їнської області Республіки Узбекистан, узбека, громадянина Республіки Узбекистан, який має середню освіту, офіційно не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Киргизької Республіки, узбека, громадянина Киргизької Республіки, який має неповну середню освіту, офіційно не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановив:

16 червня 2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003310 від 25 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, в якому було призначено підготовче судове засідання та ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави, який ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року продовжено до 10 грудня 2022 року включно.
В підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_14 та представник потерпілого орендного підприємства санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_3 , не з`явилися, однак від останніх на адресу суду надійшли заяви про проведення підготовчого судового засідання за їх відсутності, враховуючи відсутність заперечення учасників судового засідання, суд вважав за можливе проводити підготовче судове засідання за їх відсутності.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту, який проводити колегіально у відкритому судовому засіданні, за участю сторін кримінального провадження.

Представник потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_7 ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 підтримали думку прокурора й просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_9 і його захисник ОСОБА_11 не заперечували проти призначення кримінального проваджененя до судового розгляду.

Поряд з цим, разом з обвинувальним актом до суду від представника потерпілого орендного підприємства санаторію «Червона калина» ім. М. Сивого ОСОБА_15 , надійшов цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, який він просив приєднати до матеріалів кримінального провадження для їх спільного розгляду з кримінальним провадженням та визнати орендне підприємство санаторій «Червона калина» ім. М. Сивого цивільним позивачем, а обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 цивільними відповідачами.
Також від представника потерпілих ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_14 надійшов цивільний позов про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат на правничу допомогу, а також цивільний позов в інтересах ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди та витрат на правничу допомогу, які представник просила приєднати до матеріалів кримінального провадження для їх спільного розгляду з кримінальним провадженням та визнати потерпілих: ОСОБА_14 та ОСОБА_7 цивільними позивачами, а обвинувачених цивільними відповідачами.
Прокурор не заперечував проти цивільних позовів потерпілих та представника потерпілих і їх приєднання до матеріалів кримінального провадження для їх спільного розгляду з кримінальним провадженням.
Захисники ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_9 , не вважали за можливе висловити свою позицію з приводу цивільних позовів на цій стадії провадження. Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали позицію своїх захисників.
За таких обставин суд, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003310, реєстр матеріалів досудового розслідування та відомості про його вручення обвинуваченим, дійшов такого висновку.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 1, 2 ст. 8 КПК України). Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20 квітня 2006 року у справі ОСОБА_16 та інші проти Австрії, п. 34). Пункти «а», «в», «е» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлюють, що кожен обвинувачений має право бути негайно та детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Також обвинуваченому потрібно дати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що відповідає положенням ч. 3 ст. 42 КПК України та якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, одержувати безоплатну допомогу перекладача, що узгоджується з вимогами ст. 29, п. 1, 18 ч.3 ст. 42, ст. 68 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Положеннями ст. 291 КПК України регламентовано вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування. Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається, зокрема, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування і реєстру матеріалів досудового розслідування. Аналіз положень ст. 291 КПК України дає підстави стверджувати, що перелік відомостей, які містить обвинувальний акт та складають його зміст, а також додатків до нього мають вичерпний характер та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Так, відповідно до ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Відповідно до ст. 68 КПК України, у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача. Перед початком процесуальної дії сторона кримінального провадження, яка залучила перекладача, чи слідчий суддя або суд пересвідчуються в особі і компетентності перекладача, з`ясовують його стосунки з підозрюваним, обвинуваченим і роз`яснюють його права і обов`язки. За завідомо неправильний переклад перекладач несе відповідальність, встановлену законом.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 дійсно є громадянином Республіки Узбекистан та на досудовому розслідуванні заявляв, що він розуміє російську мову про що написав відповідну заяву, а саме про забезпечення участі перекладача для здійснення перекладу з української мови на російську та навпаки у кримінальному провадженні. При цьому, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 володіє російською мовою на достатньому рівні.

В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_9 є громадянином Киргизької Республіки та під час досудового розслідування також подав заяву про забезпечення участі перекладача для здійснення перекладу з української мови на російську та навпаки у кримінальному провадженні. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 російську мову сприймає лише на слух, читати й писати російською мовою він не вміє, його рідною мовою є узбецька (кирилиця). Більше того, в судовому засіданні обвинувачений заявив, що наявну в матеріалах провадження заяву про залучення перекладача він не писав.

Крім того, зі змісту заяви ОСОБА_9 поданої останнім під час досудового розслідування про забезпечення російськомовного перекладача для здійснення перекладу у кримінальному провадженні з української мови на російську та навпаки, вбачається наявність як граматичних, так і орфографічних помилок, у зв`язку з чим, враховуючи пояснення обвинуваченого в судовому засіданні, підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_9 володіє російською мовою на достатньому рівні, тобто на рівні розуміння суті процесуальних документів, у суду немає.

При цьому, з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що він вручений обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на російській мові та засвідчений підписом перекладача ОСОБА_12 .

З огляду на положення чинного Кримінального процесуального Закону сторона обвинувачення зобов`язана вручити ОСОБА_9 належним чином засвідчені копії вказаних вище процесуальних документів, у перекладі на рідну мову або іншу мову, якою він володіє на достатньому рівні, з метою забезпечення його права на захист.

Разом з тим, судом встановлено, що додана до обвинувального акту розписка підозрюваного ОСОБА_9 про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування носить формальний характер та відповідно не має будь-якого процесуального значення, оскільки свій обов`язок з вручення копій процесуальних документів, передбачений ст. 293 КПК України, прокурором, фактично виконано не було, що з огляду на положення ч. 4 ст. 291 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Враховуючи те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, складений українською та російською мовою, і до нього не долучено переклад на рідну мову або іншу мову, якою володіє обвинувачений, на переконання суду, вказані обставини свідчать про недотриманням слідчим та прокурором загальних засад кримінального провадження і порушують право обвинуваченого на захист та справедливий суд.

Отже, органами досудового розслідування порушено право обвинуваченого на захист, яке може бути усунуте лише у результаті виконання прокурором приписів ст. 29, п. 18 ч. 1 ст. 42, ст.68 КПК України, а не діями суду.

У ст. 7 КПК України закріплено загальні засади кримінального провадження, це значить, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати даним засадам до яких, зокрема, відносяться: рівність перед судом, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

В даному кримінальному провадженні не вручення обвинуваченому ОСОБА_9 , належним чином засвідчених підписом перекладача, з огляду на приписи ч.4 ст. 29 КПК України, копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування в перекладі на узбецьку мову (кирилиця) потягло порушення вище перерахованих засад кримінального провадження.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Право підозрюваного або обвинуваченого користуватися послугами перекладача є обов`язковим та невід`ємним елементом права останнього на справедливий суд.

Європейський Суд у рішенні від 28 листопада 1978 року по справі «Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН» зазначив, що право на допомогу перекладача стосується, як усних виступів, так і документальних матеріалів кримінального провадження. Ці гарантії надані з метою реалізації права на справедливий суд. Перекладу підлягають не всі документи кримінального провадження, а тільки основні, що надають можливість обвинуваченому бути ознайомленим з порушеною проти нього справою та мати можливість викласти суду свою версію подій.
Відсутність у обвинуваченого ОСОБА_9 , який не володіє мовою судочинства, належним чином засвідчених підписом перекладача копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, на переконання суду, позбавляє його повноцінного права відстоювати свою позицію в суді, оспорювати фактичні обставини справи, висловлюватись щодо оцінки доказів та інше.
Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 не володіє державною українською мовою та не розуміє російську мову на достатньому рівні, є порушенням права на захист обвинуваченого, без усунення якого кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне обвинувальний акт повернути прокурору, як такий, що не відповідає п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України.

Враховуючи наведене, суд не вирішує питання про відповідність цивільних позовів вимогам Цивільного процесуального кодексу України та приєднання до кримінального провадження для їх спільного розгляду, оскільки наразі це є передчасним.

За таких обставин, керуючись ст. 3, 7, 9, 29, 42, 68, 109, 205, 290, 291, 293, 314 ч. 3 п. 3, 371, 372, 376, 392 КПК України,

ухвалив:

У призначенні судового розгляду у кримінальному провадженні № 0003310 від 25 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі обвинувального акту, затвердженого прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області відмовити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003310 від 25 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, повернути прокурору Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3