Справа № 333/2459/22
Провадження № 1-кп/333/504/22
УХВАЛА
Іменем України
05 липня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000692 від 10.05.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження № 0000692 від 10.05.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинуваченому роз`яснено право, передбачене ст.315 КПК України, заявити клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально у складі трьох суддів.
Від обвинуваченого та його захисника до суду не надійшло клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально у складі трьох суддів.
Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо здійснення кримінального провадження в суді першої інстанції колегією суддів»який набрав чинності 13.08.2020 року, ч.2 ст.31КПК України викладена в такій редакції: «Кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого».
Стаття 315 КПК України доповнена частиною четвертою такого змісту: «Під час підготовчого судового засідання суд роз`яснює обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів».
Згідно II. Прикінцевих та перехідних положень, судовий розгляд у кримінальному провадженні, що розпочався до набрання чинності цим Законом і проводиться в суді першої інстанції колегіально судом у складі трьох суддів, продовжується та завершується колегіальним складом суду, визначеним до набрання чинності цим Законом, за правилами, що діяли до дня набрання ним чинності.
У кримінальному провадженні в суді першої інстанції, в якому до набрання чинності цим Законом колегіальний склад суду визначено за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, і відбувається підготовче судове засідання, а судовий розгляд ще не призначений, судовий розгляд у кримінальному провадженні проводиться і завершується складом суду, передбаченим з урахуванням положень цього Закону.
Таким чином, оскільки у кримінальному провадженні відбувається підготовче судове засідання, а судовий розгляд ще не призначений, клопотання від обвинувачених та їх захисників про продовження кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів не надходило, натомість обвинувачені та їх захисники вважають за доцільне проводити розгляд кримінального провадження суддею одноособово, колегія суддів вважає необхідним здійснювати подальший розгляд кримінального провадження відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо здійснення кримінального провадження в суді першої інстанції колегією суддів», який набрав чинності 13.08.2020 року, у складі одного професійного судді.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду м. Запоріжжя, під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається. Справу слухати у відкритому судовому засіданні. Крім того, надав письмове клопотання про застосування ОСОБА_4 строку тримання під вартою на два місяці у зв`язку з тим, що закінчується двохмісячний строк тримання під вартою обвинуваченого та існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюються, обвинувачуються.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду. Заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт посилаючись на те, що відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачений не має наміру приховуватись та впливати на потерпілу та свідків.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду, просила суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м?який.

Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду м. Запоріжжя, підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, враховуючи те, що підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, під час підготовчого судового засідання не встановлено, на підставі п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Клопотань від учасників судового провадження про виклик в судове засідання осіб для їх допиту на даній стадії судового провадження не заявлено.
Щодо вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд дійшов до наступного.
Ухвалою суду від 12.05.2022 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.07.2022 року.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою, суд оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого ( ОСОБА_4 раніше судимий, обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває), його майновий стан (офіційно не працює, відсутні докази щодо наявності постійного щомісячного доходу), соціальні зв`язки (не одружений, відсутні жодні особи на утриманні).

При вирішенні питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченим судом враховується також і тяжкість покарання, що загрожує останнім у разі визнання їх винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 4 до 6 років позбавлення волі).
Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Тому суд, вважає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За змістом обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, тому у суду є певні переконання, що ризик продовження злочинної діяльності є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності. Такі висновки ґрунтуються, у тому числі, і на відомостях щодо відсутності офіційного та постійного місця роботи обвинуваченого, та, як наслідок, відсутності законних джерел доходу.
Таким чином, при аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів кримінального провадження, на думку суду, відносно обвинуваченого продовжують існувати ризик, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість вчинити інший злочин.
Враховуючи мету застосування запобіжного заходу, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, розцінюючи зазначений ризик як реальний та такий, що виправдовує обмеження свободи фізичної особи, суд, з урахуванням викладеного, приймає рішення про задоволення клопотання прокурора та продовження відносно ОСОБА_4 строку тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.314-316, 331, 372 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000692 від 10.05.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України о 14 год. 30 хв. 13.07.2022 р. в приміщені Комунарського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 7, суддею одноособово.

Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачені, захисник, потерпіла.

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 - задовольнити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів, а саме до 02 вересня 2022 включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МУЮ арештний дім.
Апеляційна скарга на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1