Справа № 545/2168/22
Провадження № 1-в/545/646/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильки Лохвицького району Полтавської області , проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою ,

Засудженого : вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29.09.2020 року, зміненим в частині призначеного покарання ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04.02.2021 року, які змінені постановою Верховного суду від 19.08.2021 року за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 307,70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла,

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18.01.2017 року по 02.06.2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 06.06.2018 року по 04.08.2018 року розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі,

Початок строку 04.02.2021 року, кінець строку 06.03.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув більше 2/3 частини строку покарання і довів своє виправлення.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував, вважає, що він за час відбування покарання не довів своє виправлення.

Засуджений та представник колонії направили на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.537 ч.2 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.ч.2,3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_4 засуджений вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29.09.2020 року, зміненим в частині призначеного покарання ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04.02.2021 року, які змінені постановою Верховного суду від 19.08.2021 року за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 307,70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла. Покарання відбуває з 04.02.2021 року.

Встановлено, що засудженим відбуто 2/3 частин строку покарання .

За весь час відбування покарання засуджений ні стягнень, ні заохочень не мав.

Як вбачається із характеристики на засудженого від 12.08.2022 року, затвердженої начальником ДУ « Темнівська виправна колонія № 100 » ОСОБА_4 характеризується посередньо, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо, ініціативи не проявляє, участь у суспільному житті відділення не приймає. Комісією установи розглядалося питання щодо застосування до засудженого пільг , передбачених ст.ст. 100,101 КВК України та пільг, передбачених ст.ст. 82,81 КК України, проте у їх застосуванні було відмовлено, як особі, яка не довела свого виправлення. На даний час ОСОБА_4 не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно довідки про працевлаштування вбачається, що ОСОБА_4 до оплачуваних робіт не залучався, заробітну плату за час відбування покарання не отримував.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно - дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у
суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Таким чином, суд враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_4 , його поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання, в томі числі і за останній час, який безпосередньо передує розгляду заяви, вважає, що встановлені обставини не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1