Справа № 301/1173/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" травня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава кримінальне провадження, що внесене 04 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 відносно
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Підгірне, Іршавського району, мешканки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючої вчителем початкових класів Підгірнянської гімназії Іршавської міської ради, одруженої, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, громадянки України, раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

В середині жовтня 2021 року ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документа - міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику, яке затверджено міжнародними медико-санітарними правилами від 23.05.2005 року та додатком №5 до постанови Кабінету Міністрів України №893 «Про затвердження Правил санітарної охорони території України» від 22.08.2011 року, яке видається у будь-якому медичному закладі, підключеному до електронної системи охорони здоров`я, в порушення вимог ст. 14-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст. 11, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», а також Стандарту медичної допомоги «Коронавірусна хвороба (СОVID-19)», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України №722 від 28.03.2020 року, діючи умисно, з метою виготовлення завідомо підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19 на її ім`я, за допомогою власного мобільного телефону у додатку «Viber» переслала анкетні дані паспорту громадянина України до невстановленої особи, з якою домовилась про виготовлення підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику, а також здійснила фінансування виготовлення підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію вищевказаною невідомою особою в сумі 1200 грн. Тим самим ОСОБА_3 сприяла невідомій особі у виготовленні міжнародного свідоцтва про вакцинацію на її ім`я в частині надання необхідних персональних даних.
В кінці жовтня 2021 року ОСОБА_3 , перебуваючи в Підгірнянській гімназії Іршавської міської ради Закарпатської області, розташованої за адресою: с. Підгірне, вул. Перемоги, №1, Хустського району, з метою уникнення вакцинації від гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, яка передбачена наказами МОЗ №3018 від 24.12.2020 року та № 2153 від 04.10.2021 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи про те, що вона не проходила установленої законом процедури отримання міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, яке видається на підставі діючих Міжнародних медико-санітарних правил, прийнятих 58-ю Асамблеєю ВООЗ від 23.05.2005 року постанови КМУ від 22.08.2011 року №893 «Про затвердження Правил санітарної охорони території України», здійснила використання завідомо підробленого документу, а саме: міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику виданого «Тячівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини», КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Тячівської міської ради Закарпатської області МОЗ України» від 18.08.2021 року, надавши його копію до Підгірнянської гімназії Іршавської міської ради Закарпатської області.
Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі та фактичні обставини справи не оспорювала. Пояснила, що на початку навчального року виникла потреба у наданні за місцем роботи сертифікатів про проходження вчителями вакцинації від СОVID-19, однак проходити вакцинацію вона не бажала. Вона знайшла в Інтернеті оголошення про виготовлення сертифікатів без проходження вакцинації, зв`язалася з невідомою їй особою по вказаному на сайті телефону, переслала на додаток «Viber» копії необхідних документів та перерахувала кошти у сумі 1200 грн. Приблизно через тиждень-півтора поштою їй надіслали Сертифікат про вакцинацію, виписаний на її ім`я, який вона в кінці жовтня 2021 року подала за місцем роботи у Підгірнянську гімназію. У вчиненому щиро покаялася, обіцяла більше не порушувати закон, просила призначити їй покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши покази обвинуваченої, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 доведена у пособництві, тобто наданні засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, в підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, а також у використанні завідомо підробленого документа та дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України та за ч.4 ст.358 КК України.
Обираючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, їх тяжкість, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання винної.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , по справі не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд враховує особу винної, а саме: що ОСОБА_3 є не судимою, як за місцем проживання, так і за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у нарколога не перебуває, вину у вчиненому визнала і щиро покаялася, а також конкретні обставини справи в їх сукупності.
Враховуючи наведене, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.
Тому суд вважає призначити обвинуваченій за ст. 27 ч.5, 358 ч.1 КК України покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за ст. 358 ч. 4 КК України покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, остаточно для відбування визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд вважає, що вказане покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень. Враховуючи особу обвинуваченої, підстав для призначення більш суворого покарання, з числа передбачених за вчинені правопорушення, не має.

Відповідно до вимог ст.124 ч.2 КПК України суд вважає стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 2745,92 грн. (1372,96 грн.+1372,96 грн.) за проведення почеркознавчої та технічної експертиз.
Речовий доказ: міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, видане на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, суд вважає залишити в матеріалах кримінального провадження №0000055 від 04.02.2022 року протягом усього часу їх зберігання.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. 368-370, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу у сумі 510 (п`ятсот десять) грн., що відповідає 30 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян; за ч.4 ст. 358 КК України призначити покарання у вигляді штрафу у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., що відповідає 50 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_3 призначити покарання у виді штрафу у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., що відповідає 50 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) грн. 92 коп. за проведення експертиз.
Речовий доказ: міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, видане на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження №0000055 від 04.02.2022 року протягом усього часу їх зберігання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1