Провадження № 1-кп/625/28/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2022 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2022 року за №0000109, щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 08 квітня 1999 року Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , не працюючого та не перебуваю чого на обліку як безробітного, маючого на утриманні неповнолітню доньку, не одруженого, маючого неповну загальну середню освіту, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч.1 ст. 125 КК України (вирок Коломацького районного суду Харківської області від 17 травня 2022 року), у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

11 червня 2022 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в кухні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, наніс потерпілому ОСОБА_4 один удар кулаком лівої руки в ділянкуправого ока та один удар кулаком правої руки в ділянку верхньої губи, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця та рани на обличчі, які згідно висновку судово-медичного експерта за № 12-14/74-БГ/22 від 13 червня 2022 року за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та висновку судово-медичної експертизи.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у скоєному кримінальному проступку та його щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд визнав за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого та висновку експерта.
При цьому, на виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку.
Допитавши обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
За результатами дослідження матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 з`ясовано, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий (вирок Коломацького районного суду Харківської області від 17 травня 2022 року, яким хмеля засуджено за ч 1 ст. 125 КК україни і йому призначене покарання у виді громадських робіт строком 180 годин), не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працевлаштований та не перебуває на обліку як безробітний, має неполвну загальну середню освіту,за місцем проживання відомості щодо негативної ОСОБА_6 відсутні .
У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання для ОСОБА_5 , відсутні.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, та враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком, відношення обвинуваченого до скоєного, наявність пом`якшуючої обставин та відсутність обставини, що обтяжує покарання, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.
Так, відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018року(справа № 298/95/16).

Обставин, які б свідчили, що призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт буде недостатнім для досягнення цілей покарання, прокурором не доведено, тим паче, що на призначенні саме вказаного покарання наполіг прокурор і його думку підтримав потерпілий.

Крім того, у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 казаний злочин вчинив після постановлення 17 травня 2022 року Коломацьким районним судом Харківської області вироку, яким ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України та йому призначено покарання у виді громадських робіт строком 180 (сто вісімдесят) годин, суд при призначенні покарання застосовує положення ст. 71 КК України і вважає за доцільне остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Під час досудового розслідування та в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо розпорядження речовими доказами та розподілу судових витрат по справі судом не вирішувалося у зв`язку із їх відсутністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 190 (сто дев`яносто) годин.
На підставіст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за дійсним вироком, невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком Коломацького районного суду Харківської області від 17 травня 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільними відповідно до положень ч.3 ст. 349 КК України.
В іншій частині вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Коломацький районний суд Харківської області.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1