Справа № 524/46/21
Провадження № 1-кп/524/104/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0003141 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24.04.2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 186, ст..ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 14 вересня 2019 року, близько 21 години, знаходився поблизу туалету на території кафе-бару «Кордон», що розташований в парку «Воїнів Інтернаціоналістів» міста Кременчука. В цей час він підскочив до лежачого на землі ОСОБА_6 та наносив удари своїми ногами останньому по голові. В цей час до ОСОБА_5 підбігла ОСОБА_7 , яка стала намагатись захистити ОСОБА_6 і стала відштовхувати від нього ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні, наніс їй один удар правою рукою стиснутою в кулак в ніс, чим заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин зовнішнього носу, підвивиху хряща носової перегородки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 564 від 18 жовтня 2019 року, по ступеню тяжкості, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Окрім того ОСОБА_5 14 вересня 2019 року, близько 21 години, знаходився поблизу туалету на території кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в парку «Воїнів Інтернаціоналістів» міста Кременчука. Там він перестрів ОСОБА_6 , який виходив з туалету. Між чоловіками виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час сварки в ОСОБА_5 виник протиправний умисел спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні, наніс йому один удар правою рукою стиснутою в кулак в ділянку лівого вуха, від чого ОСОБА_6 втратив свідомість та упав на землю. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , підскочив до лежачого на землі ОСОБА_6 і наніс йому декілька ударів ногами в ліву частину голови і обличчя, чим заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому потиличної кістки зліва з переходом лінії перелому на пірамідку лівої скроневої кістки, комірки лівого соскоподібного відростку, лівостороннього гематосинусу, підшкірної гематоми м`яких тканин лівої скроневої області, рубця на правому крилі носу, підшкірних гематом пара орбітальної ділянки справа, губ, лівого зовнішнього вуха, лівобічної після травматичної кондуктивної туговухості, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 689 від 29 листопада 2019 року, по ступеню тяжкості, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Він же 31.10.2020 близько 23 год. 30 хв. перебував й районі річки Сухий Кагамлик по провулку Сонячному у м. Кременчуці, де побачив раніше знайомого йому ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 , який перебував біля залізної труби та наказав йому віддати його мобільний телефон, на що ОСОБА_8 відмовився, після чого ОСОБА_5 наніс один удар своєю правою рукою стиснутою в кулак в область голови ОСОБА_8 , та, з метою подавлення його супротиву, штовхнув руками потерпілого, внаслідок чого повалив останнього на землю, після чого, побачивши що супротив подолано, ОСОБА_5 витяг своєю рукою з кишені штанів потерпілого мобільний телефон Iphone 7 32 Gb black, який належить на праві власності ОСОБА_8 . Після вчинення злочину ОСОБА_5 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 5183 гривні 33 копійки.

Свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень ОСОБА_5 визнав повністю, не заперечував обставини викладені у вступній частині вироку.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в повній мірі доведена наступними зібраними та дослідженими судом доказами, а саме :

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 14 вересня 2019 року, разом із знайомими святкували день народження ОСОБА_7 у барі «Кордон». Прийшов туди близько 16-17 години. Компанія налічувала 5 осіб, потім прийшов ОСОБА_9 .. Близько 21 години він разом із ОСОБА_9 пішов до вбиральні, яка розташована на вулиці. У ОСОБА_9 виник словесний конфлікт із незнайомим хлопцем. Потім до нього підбіг обвинувачений та наніс удар кулаком правої руки в ліве вухо. Від удару він упав , втратив свідомість. Що було далі знає лише зі слів інших учасників. Прийшов до тями у машині швидкої допомоги. Викликав таксі та разом із ОСОБА_7 поїхав у лікарню, а потім до неї додому. Наступного дня поїхав до себе додому в Онуфрієвку. Став себе погано почувати та звернувся до місцевої лікарні. Зробили томографію голови після чого направили на лікування в нейрохірургічне відділення 3-ї лікарні м. Кременчука, де лікувався на стаціонврі. На даний час перебуває на обліку у лікаря невропатолога. Також зазначив, що місце де обвинувачений його вдарив освітлювалось і він добре його запам`ятав.

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який суду пояснив,що обвинуваченого знає з дитинства. 31.10.2020 близько 23 год. 30 хв. перебував й районі річки ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 . ОСОБА_12 зателефонував обвинувачений та сказав, що скоро приїде. Приїхав обвинувачений, разом сидіди спілкувались. Потім ОСОБА_5 сказав йому дістати телефон та відвів у бік. Коли відійшли обвинувачений штовхнув його від чого він упав на землю. ОСОБА_5 сів зверху та почав лазити по кишенях і наносити удари по голові. Він хотів вирватись , але не зміг після чого віддав обвинуваченому свій телефон Айфон 7. Наступного дня звернувся до поліції. На даний час телефон йому повернули, претензій до обвинуваченого не має.

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що 14 вересня 2019 року, разом із знайомими святкувала свій день народження в барі «Кордон». Зібрались близько 16 години. З нею було ще 4 особи ( ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ) ОСОБА_15 працював охоронцем у барі «Афіни» та його упізнала компанія в якій перебував обвинувачений. Близько 21 години ОСОБА_6 і ОСОБА_9 пішли до туалету. Їх не було хвилин 15. ОСОБА_16 пішла подивитись, що трапилось і повернулась повідомивши що хлопців б`ють. Всі побігли до хлопців.. Коли прибігла на місце ОСОБА_6 уже лежав на землі, а обвинувачений продовжував бити його ногами. Вона підійшла до обвинуваченого та намагалася відштовхнути його від ОСОБА_6 .. ОСОБА_5 наніс їй удар кулаком правої руки в ніс. Збіглись інші відвідувачі закладу та почали всіх розбороняти. Викликали поліцію.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який сду пояснив, що 14 вересня 2019 року, разом із знайомими відпочива у барі «Кордон». Виник конфлікт між їх компанією та компанією хлопців у якій перебував обвинувачений. Словесний конфлікт переріс у бійку біля туалета. Бився він та ОСОБА_6 , однак з ким конкретно сказати не може. В якийсь момент побачив, що ОСОБА_6 лежить на землі, хто його вдарив не бачив.

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який суду пояснив, що працював експертом оцінювачем у ломбарді. Точної дати не пам`ятає, ОСОБА_18 приніс йому в ломбард телефон Айфон 7 чорного кольору, який він оцінив і прийняв як заставу. Також пам`ятає, що ОСОБА_18 хтось чекав на вулиці. Пізніше цей телефон викупив сам ОСОБА_18

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.09.2019, відповідно до якого ОСОБА_7 заявила, що 14.09.2019 близько 21-20 год. невідома особа нанесла їй тілесні ушкодження в барі «Кордон»;

- висновком експерта № 564 від 18.10.2019, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушокдження у вигляді забою м`яких тканин зовнішнього носу, підвивиху хряща носової пернгородки, які утворилися від одноразової ударної дії тупого твердого предмету, з обмеженою поверхнею контактування і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушокджень;

- протоколом слідочого експерименту від 05.02.2020 та диском з відеозаписом до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 показує як саме обвинувчений наніс тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 ;

- висновком експерта № 131 від 06.02.2020, відповідно до якого покази свідка ОСОБА_13 , дані нею під час проведення слідочого експерименту від 05.02.2020, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі потерпілої ОСОБА_7 ;

- листом головного лікаря Станції екстреної медичної допомоги №2 м. Кременчука ОСОБА_19 від 20.02.202, відповідно до якого 14.09.2019 о 21-33 год. було зареєстровано виклик бригади екстреної медичної допомоги на адресу: м. Кременчук, кафе «Кордон» до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

- картою виїзду швидкої медичної допомоги №138097 від 14.09.2020, відповідно до якої ОСОБА_6 було встановлено попередній діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку?, ознаки алкогольного сп`яніння;

- картою виїзду швидкої медичної допомоги №138097 від 14.09.2020, відповідно до якої ОСОБА_7 було встановлено попередній діагноз закритий перелом кісток носу?, ознаки алкогольного сп`яніння;

- протоколом слідочого експерименту від 16.01.2020 та диском з відеозаписом до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 показує як саме обвинувчений наніс їй тілесні ушкодження;

- висновком експерта № 68 від 17.01.2020, відповідно до якого покази потерпілої ОСОБА_7 , дані нею під час проведення слідочого експерименту від 05.02.2020, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.09.2019, відповідно до якого ОСОБА_6 заявив, що 14.09.2019 біля бару «Кордон» невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження;

- висновком експерта №689 від 29.11.2019, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому потиличної кістки зліва з переходом лінії перелому на пірамідку лівої скроневої кістки, комірки лівого соскоподібного відростку, лівостороннього гематосинусу, підшкірної гематоми м`яких тканин лівої скроневої області, рубця на правому крилі носу, підшкірних гематом параобрітальної ділянки справа, губ, лівого зовнішнього вуха, лівобічної після травматичної кондуктивної туговухості, які утворилися від ударної дії тупих твердих предметів і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;

- висновком експера №2 від 27.12.2019, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому потиличної кістки зліва з переходом лінії перелому на пірамідку лівої скроневої кістки, комірки лівого соскоподібного відростку, лівостороннього гематосинусу, підшкірної гематоми м`яких тканин лівої скроневої області, рубця на правому крилі носу, підшкірних гематом параобрітальної ділянки справа, губ, лівого зовнішнього вуха, лівобічної післятравматичної кондуктивної туговухості, які увторилися від неодноразової ударної дії тупих твердих предметів, можливо і від ударів руками чи ногами і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 не характерні для іх утворення при падінні з висоти власного зросут і подальшим ударом о тверду плоску поверхню, об обмежену контактуючу поверхню при наданні тілу прискорення (псіля удару) так і без нього;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.12.2019 та фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 упізнав ОСОБА_5 як особу, яка завдала йому тілесні ушкодження 14.09.2019;

- протоколом слідочого експерименту від 24.12.2019, фототаблицею до нього та диском з відеозаписом до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 показує як саме обвинувчений наніс їй тілесні ушкодження;

- висновком експерта № 3 від 27.12.2019, відповідно до якого покази потерпілого ОСОБА_6 , дані ним під час проведення слідочого експерименту від 24.12.2019, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.12.2019 та фототаблицею до нього, відповідно до якого ОСОБА_7 упізнала ОСОБА_5 як особу, яка завдала тілесні ушкодження ОСОБА_6 14.09.2019;

- протоколом слідочого експерименту від 25.12.2019, фототаблицею до нього та диском з відеозаписом до нього, відповідно до якого ОСОБА_7 показує як саме обвинувчений наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження;

- висновком експерта № 4 від 27.12.2019, відповідно до якого покази ОСОБА_7 , дані нею під час проведення слідочого експерименту від 25.12.2019, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.12.2019 та фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 упізнала ОСОБА_5 як особу, яка завдала тілесні ушкодження ОСОБА_6 14.09.2019;

- протоколом слідочого експерименту від 25.12.2019, фототаблицею до нього та диском з відеозаписом до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 показує як саме обвинувчений наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2019 та фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 упізнав ОСОБА_5 як особу, з якою 14.09.2019 в барі «Кордон» мав конфлікт;

- протоколом слідочого експерименту від 28.12.2019 та диском з відеозаписом до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 показує як саме розвивався конфлікт між ним, ОСОБА_6 та обвинуваченим в барі «Кордон» 14.09.2019;

- протоколом огляду від 14.01.2020 та диском з відеозаписом до нього, відповідно до якого було оглянуто територія кафе-бару «Кордон», що знаходиться в м. Кременчуці між парком Воїнів Інтернаціоналістів та р. Сухий Кагамлик, поблизу пр-кт. Л. Українки;

- диском з відеозаписом, зробленим потерпілим ОСОБА_6 14.09.2019 в барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- протоколом перегляду відеозапису від 03.01.2020, відповідно до якого було переглянуто диск з відеозаписом, зробленим потерпілим ОСОБА_6 14.09.2019 в барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- висновком експерта № 103 від 30.01.2020, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому потиличної кістки зліва з переходом лінії перелому на пірамідку лівої скроневої кістки, комірки лівого соскоподібного відростку, за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень з ознакою небезпеки для життя; підшкірної гематоми м`яких тканин лівої скроневої області, рубця на правому крилі носу, підшкірних гематом параорбітальної ділянки справа, губ, лівого зовнішнього вуха, лівобічної післятравматичної кондуктивної туговухості, лівостороннього гематосинусу, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Всі вищевказані тілесні ушкодження увторилися від неодноразової ударної дії тупих твердих предметів, можливо і від ударів руками чи ногами. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 не характерні для іх утворення при падінні з висоти власного зросут і подальшим ударом о тверду плоску поверхню, об обмежену контактуючу поверхню при наданні тілу прискорення (псіля удару) так і без нього;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.02.2020 та фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 упізнала ОСОБА_5 як особу, яка завдала тілесні ушкодження ОСОБА_6 14.09.2019;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.11.2020, відповідно до якого ОСОБА_8 заявив, що ОСОБА_20 31.10.2020 відкрито заволодів його мобільним телефоном;

- протоколом огляду від 01.11.2020, фототаблицею та планом-схемою до нього, відповідно до яких було оглянуто територію району буд. АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду від 01.11.2020, відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон Айфон 7, яким 31.10.2020 відкрито заволодів ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду від 01.11.2020, відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон Redmi Note, який добровільно надав на огляд ОСОБА_12 ;

- листом керуючого відділенням ПТ «Ломбард РОЯЛ кредит» ОСОБА_21 , в якому останній повідомив, що 01.11.2020 ОСОБА_18 було здійснено заставу мобільного телефону «Iphone 7» до відділення ломбарду за адресою: м. Кременчук, пр-кт. Л. Українки,буд. 27;

- договором надання фінансового кредиту, закладу майна до ломбарду № 6 від 01.11.2020, відповідо до якого ОСОБА_18 здійснив заставу мобільного телефону «Iphone 7» до відділення ломбарду за адресою: м. Кременчук, пр-кт. Л. Українки, буд. 27;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.11.2020 та фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 упізнав ОСОБА_18 як особу, яка 01.11.2020 здійснила заставу мобільного телефону «Iphone 7» до відділення ломбарду за адресою: м. Кременчук, пр-кт. Л. Українки, буд. 27;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.11.2020 та фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 упізнав ОСОБА_18 як особу, яка 01.11.2020 здійснила заставу мобільного телефону «Iphone 7» до відділення ломбарду за адресою: м. Кременчук, пр-кт. Л. Українки, буд. 27;

- висновком експерта №1400/Кр від 17.11.2020, відповідно до якого була вставолена ринкова вартість мобільного телефону «Iphone 7», яким відкрито заволодів ОСОБА_5 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2020 та фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 упізнав ОСОБА_5 як особу, яка відкрито заволоділа його мобільним телефоном «Iphone 7»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2020 та фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 упізнав ОСОБА_5 як особу, яка відкрито заволоділа мобільним телефоном «Iphone 7», належним ОСОБА_8 ;

- протоколом слідочого експерименту від 19.11.2020 та диском з відеозаписом до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 показує як саме ОСОБА_5 відкрито заволодів його мобільним телефоном;

- протоколом слідочого експерименту від 20.11.2020 та диском з відеозаписом до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 показує як саме ОСОБА_5 відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_8 ;

- речовими доказами.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визначеним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (ст.5,8 Конвенції) тощо.

При формуванні такої позиції суд, окрім вище наведеного, враховує те, що постановою від 15 лютого 2018 року в справі № 357/14462/14-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду указав, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону ситуація, при якій підставою для визнання доказів недопустимими виступає якість змісту документів, а також те, що у постанові від 8 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК до наданих сторонами доказів, зазначив, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору статті 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим. Вказані обставини у даному кримінальному провадженні не встановлені, що вказує на відсутність підстав для визнання доказів недопустимими.

Статтею 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Порушень положень Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

За встановленими обставинами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, врахувавши, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень згідно з критерієм «поза розумним сумнівом».

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у відкритому заволодінні чужим майном потерпілого ОСОБА_8 , вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання суд керується положеннями ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відноситься до кримніального проступку та тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, не має постійного місця проживання, його сімейний стан, стан здоров`я та вік.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає повне визання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочину.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді громадських робіт та позбавлення волі, в межах санкцій статтей, які передбачають відповідальність за вчинене та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень необхідно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Такепокарання буде відповідати як ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, так і загальним засадам призначення покарань, вимогам законності та справедливості, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також перебуватиме у справедливому співвідношенні з тяжкістю, обставинами скоєного та особою винного.

Призначаючи покарання суд виходить з вимог ст.71 КК України, тобто призначаючи покарання за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.04.2018 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 186, ст..ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Враховуючи обраний вид покарання, з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирішуючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд виходить з наступного.

ОСОБА_6 звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 2820 грн. та моральну шкоду в розмірі 300000,00 грн.

ОСОБА_7 звернулась до суду з цивільним позовом, в якому просив суд стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду в сумі 10000 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування заявленої суми матеріальних збитків в сумі 10000 грн. потерпілою ОСОБА_7 зазначено, що це вартість процедури септопластики, яка необхідна для лякування наслідків отриманої травми.

Згідно змісту ст.128 КПК України, стягненню підлягають матеріальні збитки, які були завдані кримінальним правопорушенням.

Враховуючи, що матеріальні збитки в частині подальших витрат по відновленню носової перегородки, зазначені у цивільному позові складаються з приблизної вартості майбутніх витрат, на день розгляду позову в суді не були понесені потерпілою, вказані майбутні збитки не можуть бути стягнуті з обвинуваченого.

Тому, цивільний позов ОСОБА_7 в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню.

Потерпілим ОСОБА_6 в обґрунтування понесених матеріальних збитків до цивільного позову долучено копії чеків , які підтверджують понесені ним витрати на лікування на загальну суму 2820 грн., що дає підстави суду цивільний позов ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Щодо вимог потерпілих про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілим була спричинена моральна шкода, яка згідно положень ст.23 та 1168 ЦК України заслуговує відшкодування грішми за рахунок законного представника обвинуваченого.

При цьому слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_6 , конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд знаходить можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_6 в якості компенсації за заподіяну йому моральну шкоду суму в розмірі 30000 грн., що буде еквівалентним завданим моральним стражданням.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілої ОСОБА_7 , конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд знаходить можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_7 в якості компенсації за заподіяну йому моральну шкоду суму в розмірі 7000 грн., що буде еквівалентним завданим моральним стражданням.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд розподіляє на підставі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 125 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт;

- за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.04.2018 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 23 травня 2022 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 2820 (дві тисячі вісімсот двадцять) грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 30000 (тридцять тисяч) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 7000 (сім тисяч) грн. у рахунок відшкодування моральної.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів на суму 653,80 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази: мобільний телефон Iphone 7 ІМЕІ НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_23