ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/608/20
Провадження №1-кп/477/43/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарями судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000234, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який працював охоронцем у фермерському господарстві «Богуслав-земля» не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб не має, зареєстрованого та постійно проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_9 ,
а також потерпілого ОСОБА_10 , його представника ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2020 року, близько 16:00, ОСОБА_4 керував автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_2 (далі - «Toyota Land Cruiser»), і рухався по автомобільній дорозі М-15-01 з боку м.Миколаєва у напрямку с. Лиман Миколаївського району (колишня територія Вітовського району) Миколаївської області.
Рухаючись у вказаному напрямку на зазначеному автомобілі, близько 16:05, водій ОСОБА_4 грубо порушив положення підпункту б) пункту 2.3. та пункту 12.1. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР): проявив неуважність, не впевнився в безпеці свого руху, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, втратив керованість автомобілем, внаслідок чого допустив виїзд за межі проїжджої частини, де автомобіль перекинувся, в результаті пасажир транспортного засобу ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у виді закритого перелому правої стегнової кістки у верхній третині, закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки у нижній третині, забиття грудної клітини, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
За описаних обставин ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні у пред`явленому обвинуваченні свою вину визнав. Пояснив, що дійсно, 01 березня 2020 року керівник фермерського господарства, де він працював, ОСОБА_12 доручив йому з`їздити на його автомобілі «Toyota Land Cruiser» до господарства в с. Лимани Вітовського району Миколаївської області. Під час руху, поблизу цього села автомобіль зачепив колесом праве узбіччя і його повело вправо, тому він викрутив кермо вліво, але виправити автомобільне вдалося і він перекинувся на дах в кюветі. Редич Микола, який був пасажиром автомобіля, вилетів з нього через бокові двері. Вважав, що це була прикра випадковість.
Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується наступними дослідженими під час судового розгляду доказами.
1. Поясненнями потерпілого ОСОБА_10 , який у судовому засіданні підтвердив, що 01 березня 2020 року, він їхав із міста Миколаєва в бік с. Лимани Вітовського (тепер - Миколаївського) району Миколаївської області в якості пасажира на передньому сидінні автомобіля «Toyota Land Cruiser» , яким керував ОСОБА_4 . За Миколаєвом ОСОБА_4 вирішив сильно збільшити швидкість автомобіля, говорячи, що зараз дасть йому просратися. ОСОБА_4 сильно збільшив швидкість, але потім автомобіль перекинувся і він вже опинився у лікарні в гіпсу.
2. Допитана в судовому засіданні як свідок двоюрідна сестра потерпілого ОСОБА_13 підтвердила, що після отриманням ним травм в результаті ДТП вже тривалий час він лікувався, втратив працездатність і весь час вона здійснює за ним догляд.
3. Протоколом огляду місця події від 01 березня 2020 року, відповідно до якого була оглянута ділянка автомобільної дороги Т-15-01 поблизу с. Лимани Вітовського району Миколаївської області, де на узбіччі дороги виявлено перекинутий автомобіль «Toyota Land Cruiser», який на час огляду лежав на даху. Оглядом також було зафіксовано на проїжджій частині дороги сліди гальмування від його шин, які розпочиналися на правій смузі руху по ходу руху автомобіля в напрямку с.Лимани і закінчувалися на узбіччі зустрічної смуги руху.
4. Протоколом огляду від 01 березня 2020 року автомобіля «Toyota Land Cruiser», відповідно до якого було зафіксовано механічні ушкодження, які він отримав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також оглядом було встановлено, всі чотири колеса автомобіля перебувають під тиском, не спущені, диски не деформовані.
5. Висновком експерта № 345 від 24 березня 2020 року (початок проведення експертизи 20 березня 2020 року), згідно з яким у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у виді закритого перелому правої стегнової кістки у верхній третині, закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки у нижній третині, забій грудної клітини, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів в умовах ДТП (з`їзд автомобіля в кювет) при знаходженні в салоні автомобіля, незадовго до звернення у лікарню, а саме 01 березня 2020 року, і вони відносяться до категорії середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (термін зростання кісток перевищує 21 добу).
6. Висновком експерта № 212 від 26 березня 2020 року, відповідно до якого у вказаній дорожній ситуації, а саме згідно наданих свідчень свідка ОСОБА_10 , водій автомобіля «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог підпункту б) пункту 2.3., підпункту г) пункту 12.6., пункту 12.1. Правил дорожнього руху України. Проведеним дослідженням було встановлено, що дії водія автомобіля «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 з технічної точки зору не відповідали вимогам зазначених норм Правил дорожнього руху України. Проведеним дослідженням було встановлено, що водій автомобіля «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити дану ДТП та його дії, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
7. Висновком експерта № 25-К (за матеріалами справи) від 26 квітня 2021 року (розпочата 14 квітня 2021 року), яка була проведена за клопотанням представника потерпілого. Цим висновком також були підтверджені тілесні ушкодження у потерпілого середньої ступені тяжкості, які могли утворитися внаслідок ДТП. Крім того визначено, що його тілесні ушкодження у виді закритого перелому правої стегнової кістки у верхній третині, закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки у нижній третині (оперований 11 березня 2020 року (протокол операції № 89/90) відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк вище 21 доби п. 2.2.1. а, в «Правила судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ МОЗ України від 17 січня 1995 року № 56. Між наданням групи інвалідності та травмою, отриманою в умовах ДТП 01 березня 2020 року мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Також, інвалідність ОСОБА_10 встановлено згідно з постановою КМУ № 10 від 21 січня 2015 року «Про затвердження переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна груп…» діагноз з яким ОСОБА_10 був направлений на МСЕК уламковий МОС синтезований перелом в/правого стегна, багатоуламковий перелом н/з лівого стегна. Стан після МОС у стадії консолідації. ПФР 3 ст. підпадає під ІІ групу інвалідності, але враховуючи, що на момент проходження МСЕК він мав ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату (згідно з довідкою №974140 від 07 жовтня 2011 року), йому встановлено І Б групу інвалідності.
8. А також медичними документами та документами про купівлю медичних препаратів і ліків, доданих потерпілим до позовної заяви, яким підтверджується отримання ним тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та тривале лікування від них.
Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину обвинуваченого доказаною, а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами, що заподіяли тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості потерпілому ОСОБА_10 .
Тобто його вина, в межах пред`явленого обвинувачення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
При призначенні покарання пом`якшуючих або обтяжуючих його вину обставин суд не знаходить.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував, раніше не судимий.
Враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, негативні наслідки протиправного діяння у виді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, але вчинення ним кримінального правопорушення вперше, суд прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції інкримінуємого діяння з необхідністю позбавлення його права керування транспортними засобами, але допускає можливим звільнити його від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком згідно положень ст. 75 КК України та здійсненням контролю за виправленням згідно з положенням
ст. 76 КК України.
Крім того, під час розгляду справи потерпілим був заявлений цивільний позов про стягнення відшкодування матеріальних та моральних збитків:
-з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», в якому була застрахована цивільна відповідальність водія автомобіля «Toyota Land Cruiser», відшкодування матеріальної шкоди у сумі 199097 грн 89 коп та моральної шкоди у сумі 9954 грн 89 коп;
-з обвинуваченого відшкодування моральної шкоди в сумі 990 045 грн 11 коп.
Обвинувачений позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні.
В той же час, на завершення розгляду справи потерпілий подав заяву про відмову від позову та закриття провадження в частині вимог до страхової компанії, оскільки між ними була досягнута домовленість про розмір відшкодування. За положенням п. 4 ч. 1 ст. 255 та ст. 256 ЦПК України за відмови позивача від позову суд зариває провадження у справі, тому, з врахуванням того, що потерпілий добровільно подав таку заяву і представник цивільного відповідача підтвердив ці обставини, а його заява не суперечить вимогам закону, суд приймає рішення про закриття провадження в частині цивільно-правових вимог до страхової компанії.
Щодо іншої частини вимог (до обвинуваченого), то суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи зі встановлених в судовому засіданні обставин суд приходить до висновку, що потерпілий, внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень, заподіяних обвинуваченим в результаті ДТП, зазнав сильних моральних страждань. Він тривалий час лікувався, йому необхідно докладати додаткових зусиль по нормалізації свого життєвого устрою, в тому числі й далі лікуватися від отриманих ушкоджень, а також отримані ним травми ускладнили його повсякденне життя та призвели до отримання інвалідності вищого ступеню ніж у нього мався. Виходячи з таких обставин, згідно зі ст. 1167 ЦК України, з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір компенсації моральних страждань по заявленому позову потерпілого буде достатнім в розмірі 200000 грн.
Процесуальні витрати за положеннями ст.ст. 118-124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
До набрання вироком законної сили суд не вбачає необхідним обирати обвинуваченому міру запобіжного заходу, оскільки підстав для цього не вбачає.
Речовий доказ автомобіль «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_2 , згідно з положеннями ст. 100 КПК України слід передати власнику ОСОБА_12 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання за його вчинення у виді обмеження волі строком на два роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на два роки.

Звільнити ОСОБА_4 , відповідно до ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в два роки, поклавши на нього у відповідності до ст. 76 КК України обов`язки на період цього строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу
ОСОБА_4 не обирати.
Провадження по цивільному позову ОСОБА_10 в частині вимог до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 199097 грн 89 коп та моральної шкоди у сумі 9954 грн 89 коп - закрити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування моральних збитків задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 відшкодування моральної шкоди сумі 200000 (двісті тисяч) грн 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у виді витрат по залученню експерта під час здійснення досудового розслідування в загальній сумі 1256 (одна тисяча п`ятдесят шість) грн 08 коп.
Речовий доказ автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_2 залишити власнику ОСОБА_12 .
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1