печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8496/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2022 до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Акціонерного товариства «ФІНВНСОВА КОСПАНІЯ «АВЕРС» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/4378/22-к від 27.01.2022 у кримінальному провадженні № 0000249 від 19.05.2020.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.01.2022 у справі № 757/4378/22-к у кримінальному провадженні № 0000249 від 19.05.2020 було накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках AT «ФК «АВЕРС» (код СДРПОУ 34819265), а саме: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 відкриті в АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», МФО 313849; № НОМЕР_5 відкритий в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478; № НОМЕР_6 відкритий в ФІЛІЯ - ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПО КИЄВУ ТА КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ AT «ОЩАДБАНК», МФО 322699; № НОМЕР_7 відкритий в AT КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; № НОМЕР_8 відкритий в AT «БАНК СІЧ», МФО 380816; № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 відкриті в ПАТ «АЙБОКС БАНК», МФО 322302. Згідно матеріалів клопотання вбачається, що заявник вважає вказаний арешт таким, що накладено безпідставно та необґрунтовано, у зв`язку з чим, просив його скасувати.

Представник володільця майна в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, про час, дату та розгляд клопотання повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ГСУ НП України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000249 від 19.05.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.01.2022 у справі № 757/4378/22-к у кримінальному провадженні № 0000249 від 19.05.2020 було накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках AT «ФК «АВЕРС» (код СДРПОУ 34819265), а саме:

№ НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ;

№ НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 відкриті в АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», МФО 313849;

№ НОМЕР_5 відкритий в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478;

№ НОМЕР_6 відкритий в ФІЛІЯ - ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПО КИЄВУ ТА КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ AT «ОЩАДБАНК», МФО 322699;

№ НОМЕР_7 відкритий в AT КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

№ НОМЕР_8 відкритий в AT «БАНК СІЧ», МФО 380816;

№ НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 відкриті в ПАТ «АЙБОКС БАНК», МФО 322302.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

Слідчим в судовому засіданні не було надано доказів, що джерело походження грошових коштів які перебувають арештованими на розрахункових рахунках AT «ФК «АВЕРС» є предметом злочину чи отриманні незаконним шляхом. Отже, відсутні обґрунтовані підстави накладення арешту на розрахункових рахунках AT «ФК «АВЕРС».

Аналіз викладених обставин та норм права дає підстави слідчому судді для висновку, що майно, яке належить AT «ФК «АВЕРС» не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть буди використані як доказ факту чи обстави, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту накладеного на грошові кошти, що належать AT «ФК «АВЕРС».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2022 на арешт грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках AT «ФК «АВЕРС» (код СДРПОУ 34819265), а саме:

№ НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ;

№ НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 відкриті в АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», МФО 313849;

№ НОМЕР_5 відкритий в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478;

№ НОМЕР_6 відкритий в ФІЛІЯ - ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПО КИЄВУ ТА КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ AT «ОЩАДБАНК», МФО 322699;

№ НОМЕР_7 відкритий в AT КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

№ НОМЕР_8 відкритий в AT «БАНК СІЧ», МФО 380816;

№ НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 відкриті в ПАТ «АЙБОКС БАНК», МФО 322302.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1