Справа № 456/6430/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/618/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2022 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
встановила:
цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орів, Сколівського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

Згідно вироку суду, 03 жовтня 2021 року близько 13:00 год. ОСОБА_6 перебуваючи у м. Львові неподалік залізничного вокзалу, точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно та маючи намір на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу «метадон», який входить в список «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» - без мети збуту, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 2015 року та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ від 03 червня 2009 року №589, незаконно придбав, шляхом відшукання полімерний пакет, в якому знаходилися сім полімерних згортків з кристалоподібною речовиною білого кольору, яка є метадоном, загальною масою 2,4221 г, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, та згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» віднесено до великих розмірів наркотичних засобів, які в подальшому зберігав при собі у кишені куртки, в яку був одягнутий, без мети збуту, до 14:45 год. 04 жовтня 2021 року, тобто до виявлення та вилучення під час огляду місця події працівниками Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області у м. Стрию по вул. Валовій, 12, Львівської області.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правильності кваліфікації його дій, а не згідний з покаранням, яке вважає надто суворим та таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення і його особі.

Зазначає, що як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Вважає необґрунтованим твердження суду першої інстанції про те, що покарання у вигляді штрафу хоча і передбачено санкцією ч.2 ст. 309 КК України, однак не буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Наголошує, що не може бути визначальним при призначенні покарання, те, що він не працевлаштований і раніше судимий.

Акцентує, що є інвалідом ІІ групи.

Просить змінити вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2022 року та призначити покарання у виді штрафу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вина ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.

Згідно вимог ст.ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначення покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення та інші обставини.

Санкція інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.2 ст. 309 КК України кримінального правопорушення, окрім позбавлення волі, як альтернативний вид, також передбачає покарання у виді штрафу.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

З огляду на вищезазначені положення закону, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язанні з призначенням покарання.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених та для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, колегія суддів вважає, що в даному випадку, суд першої інстанції, належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та сприяння у розкритті кримінального правопорушення, а також, відсутність обставин, що обтяжують покарання і призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкціїч.2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі, яке відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, що, на думку колегії суддів, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ті обставини, на які покликається обвинувачений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі, місцевим судом теж враховані.

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2022 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4