Справа № 727/3641/22
Провадження № 1-кп/727/256/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі : головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці обвинувальний акт, складений в кримінальному провадженні № 0000536 від 20.02.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Заставна, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого раніше не судимому, прож. АДРЕСА_1
в скоєні злочину передбаченого ст. 286 ч. 1, 2 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

з участю представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 19.02.2022 року приблизно о 23-20годині, керуючи автомобілем марки «BMW M8», д.р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи по вул. Комарова, біля будинку № 28-А, не переконався перед початком руху, що це буде безпечно і становить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав виїзд з житлової зони, рухаючись у напрямку будинку №30, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який рухався в межах проїзду міжбудінкової зони вищевказаної вулиці назустріч його транспортного засобу.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_9 відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: саден передньої поверхні лівої гомілки в середні третині, передньої поверхні лівої гомілки в верхній третині, в проекції зовнішньої поверхні лівого гомілково-ступеневого суглобу, проекції внутрішньої поверхні правого гомілкового-ступеневого суглобу, спинки носа зліва, ділянці чола зліва, ділянці зовнішнього кута лівої очної западини, чисельні садни долонної поверхні лівої кисті, група з 2-х саден долонної поверхні правої кисті, перехідної кайми верхньої губи справа, синець проекції внутрішньої поверхні правого гомілково-ступеневого суглобу, передньо-внутрішньої поверхні правого в нижній третині, крововилив у м`які покриви волосяної частини голови з внутрішньої поверхні потиличній, скроневій, тім`яній ділянках справа, злам кісток основи та склепіння черепа, крововилив від оболонки головного мозку, забій головного мозку, в своєму комплексі вище вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «небезпечні для життя», які перебувають в безпосередньому причинному зв`язку з фактом настання смерті, яка настала в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду обвинувачений ОСОБА_3 скоїв в результатів порушення та невиконання вимог п.п. 10.1, 26.1, 26.4, які безпосередньо перебувають в причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3( б) , які лише сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою КМУ за №1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія: п.1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.26.1 пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарам, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху, п.26.4 під час виїзду з житлової та пішохідної зони водії повинні дати дорогу іншим учасникам дорожнього руху.

Крім цього, 19.02.2022 року приблизно о 23-20годині, керуючи автомобілем марки «BMW M8», д.р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи по вул. Комарова, біля будинку № 28-А, не переконався перед початком руху, що це буде безпечно і становить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав виїзд з житлової зони, рухаючись у напрямку будинку №30, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи спричинено тілесні ушкодження у вигляді: скальпованої рани голови; струсу головного мозку; перелому поперечного відростка 5-го поперекового хребця справа; закритого перелому лонної та сідничної кісток зліва та сідничної кістки справа; закритого перелому крижової кістки справа з задовільним стоянням уламків; закритого поперечного перелому обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду обвинувачений ОСОБА_3 скоїв в результатів порушення та невиконання вимог п.п. 10.1, 26.1, 26.4, які безпосередньо перебувають в причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3( б) , які лише сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою КМУ за №1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія: п.1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.26.1 пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарам, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху, п.26.4 під час виїзду з житлової та пішохідної зони водії повинні дати дорогу іншим учасникам дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, пояснивши, що 19.02.2022 року він разом із товаришем ОСОБА_10 рухались зі сторони площі Соборної в сторону магазину «Майдан» та своєму авто. Проїзжаючи кільце біля магазину «Майдан», рухались по правій смузі і повинні були їхати в сторону села Годилів. З правої сторони побачили, що їх підрізало авто «Мерседес Бенц Віто». Він зупинився на зупинці біля готелю «Турист», щоб зробити зауваження і побачив, що у вказаному авто таксі відкрилось пасажирське вікно та задні пасажирські двері і в його сторону від пасажирів таксі почулась нецензурна лайка. Він бачив, що в таксі було багато людей. Він, побачивши це, поїхав далі, повернув на вулицю Комарова, в цей же час бачив, що авто таксі їде за ним. Вони з товаришем вирішили зупинитись біля колишнього магазину «Артешок». Вони розмовляли в машині і він побачив, що авто таксі проїхавши їх повернуло наліво у двори. Вони стояли деякий час та цій зупинці, оскільки у дворі по вул. Комарова, де проживає ОСОБА_11 немає де стати. Потім він поїхав та заївав у двір по вул. Комарова до будинку ОСОБА_11 . Коли заїхав у двір, то побачив напроти таксі, з яким ледве не трапилось ДТП. Він зупинився і побачив, що в його сторону біжить людина з того таксі. Цей чоловік підбіг до його авто, почав дьоргати за ручку двері, бити скло. В цей же час чоловік виражався нецензурною лайкою. Він розгубився, а також коли побачив, що в його сторону йде ще один чоловік з того таксі, він на авто втік. Того, що він збив чоловіка та жінку він не бачив, оскільки було темно. Через деякий час він повернувся з авдокатом на місце ДТП і погоджується усіма обставинами, які викладені в обвинувальному акті, його родичі намагались відшкодувати всю моральну та матеріальну шкоду, у вчиненному розкаюється, умислу вчинити ДТП у нього не було. Він злякався цих чоловіків. Просив суворо не карати і призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 19.02.2022 року вона разом із сім`єю перебувала на помінках по матері. Вони всі ( ОСОБА_12 , два брати, ОСОБА_13 , їх діти) перебували вдома за адресою АДРЕСА_2 . В цей день вони вживали вино і потім викликали таксі та поїхали додому. Це було приблизно о 22 годині. В таксі перебували: ОСОБА_14 денис з дружиною, син з дружиною і вона з ОСОБА_15 . Коли автомобіль таксі проїхав біля кільця Майдану, то їх підрізало інше авто і сталась словесна суперечка. Водій іншого авто сварився з ними, а вони у відповідь з ним. Коли вони поїхали далі, то цей автомобіль поїхав за ними. Пам`ятає, що в номері у нього всі 6. Коли таксі заїхало у двір по вул. Комарова, то вона побачила, що цей автомобіль також заїхав у двір, але з іншої сторони і та став передом до них. Вони стали виходити з таксі, а водій іншого авто світив фарами. Денис пішов в сторону тієї машини, ОСОБА_16 також пішов, а вона просила його, що б все було добре. Денис перебував біля тієї машини і розмовляв з водієм. Вона також пішла за ними, оскільки переживала і чула, як водій іншої машини газує. Буквально через декілька секунд вона побачила, як ОСОБА_16 відлетів вверх. Більше нічого не пам`ятає. Коли прийшла в себе в лікарні, син тримав її за руку і сказав, що все буде добре. В реанімації ОСОБА_16 лежав з нею. Коли вона перебувала в реанімації, то батьки обвинуваченого приходили до неї і просили пробачення, але вона не пробачає. Адвокат обвинуваченого в лікарню приніс 4000 доларів США і вона з цього приводу написала розписку. Просила задовольнити цивільний позов в повному обсязі, прийняти до уваги, що вона до ДТП працювала у Великій Британії та отримувала 300 фунтів в тиждень. Після цієї події її звільнили, оскільки буде довга реабілітація.

Потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви в яких просили розглянути справу у їх відсутність, цивільні позови залишити без розгляду.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.ч.1, 2 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними по справі доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються.

Аналізуючи наведені докази суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і його дії правильно кваліфіковані за ст. 286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що причинило потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження середнього ступеня важкості та за ч.2 ст.286 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що причинило ОСОБА_9 смерть.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Водночас, суд враховує, що у справі «Ізмайлов проти росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст.65-67 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості цього злочину, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо.
При призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до цього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного (правова позиція, викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року (із змінами і доповненнями).
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування та у суді.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Також, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, - раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що обвинувачениий щиро розкаявся у вчиненому, часткове відшкодування матеріальної та моральної шкоди; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, відсутність претензій з боку потерпілих за ст. 286 ч.2 КК України, часткове добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, конкретні обставини справи та вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі.
Крім того, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспротними засобами.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Що стосується цивільних позовів ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , то враховуючи заяву потерпілих, про те, що вони не мають матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_3 та просять залишити їх позовні заяви без розгляду суд вважає, що їх необхідно залишити без розгляду.

Враховуючи ті обставини, що в результаті ДТП ОСОБА_6 втратила роботу, їй було завдано моральних страждань в зв`язку із втратою цивільного чоловіка, роботи, здоров`я, необхідність тривалого часу на реабілітацію, то суд вважає що цивільний позов ОСОБА_6 необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання:

За ч.1 ст.286 КК України у вигляді арешту строком на 6 ( шість) місяців.

За ч.2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 року ( одного) року позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів, шляхом поглинанням більш суворим покарання менш суворого остаточно призначити покарання у вигляді 1 ( одного) року позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_3 кошти в сумі 5835,08 ( п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) гривень 08 коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Речові докази: а саме автомобіль марки «БМВ М» » д.р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберігання на спеціальному майданчику центру забезпечення ГУНП в Чернівецькій області по вул. Комунальників, 4-В м.Чернівці, повернути ОСОБА_3 , скасувавши арешт накладений ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22.02.2022 року ( т.1 а.с.66, 90); паперовий конверт коричневого кольору із змивом РБК під №1, паперовий конверт коричневого кольору із пачкою сигарет « Винстон Фреш» під №2, паперовий конверт коричневого кольору №3, сейф пакет SUD 1028474 №4, паперовий конверт коричневого кольору №5, сейф пакет Sud 1030209 №6, паперовий конверт коричневого кольору №7, паперовий конверт коричневого кольору №9, сейф пакет SUD 1030210 №10, паперова коробка білого кольору із одягом ОСОБА_9 , паперова коробка білого кольору із одягом ОСОБА_6 які зберігається в камері зберігання речових доказів ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області знищити ( т.1 а.с. 69,71,73,75,77,79,81,83,85, 226, 239).

Міру запобіжного заходу у до вступу вироку в закону силу залишити попередньою тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 20.02.2022 року ( т.1 а.с. 170-172).

Цивільні позови ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 залишити без розгляду за заявою позивачів.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 77000 ( сімдесят сім тисяч) гривень витрат на лікування та 2000000 ( два мільйони ) гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1