Провадження № 1-кп/522/910/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 на підставі об`єднаних обвинувальних актів у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002352 від 24.06.2020 року, №0003295 від 24.11.2020 року та №0000613 від 05.06.2022 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 16.04.2003 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільнений 07.08.2004 року на підставі Закону України «Про амністію»;
- 31.10.2005 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений з іспитовим строком 1 рік та 6 місяців;
- 28.07.2010року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
- 01.03.2013 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
- 22.04.2014 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
- 01.04.2014 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 6 місяців;
- 13.05.2014 року вироком Запоріжського районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 14.05.2014 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений 15.05.2015 року умовно-достроково, невідбутий термін 4 місяці 20 днів;
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Викладення обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачень, які суд вважає доведеними.
24.06.2020 року в період часу з 14 год. 30 хв. до 15 год. 00 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, площа Старосінна, підшукав майно, яким можливо таємно заволодіти.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , помітив за вищевказаною адресою припаркований автомобіль марки «ВАЗ 1103», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, ОСОБА_3 , шляхом пошкодження замку, проник до багажника вказаного автомобіля, звідки таємно викрав перфоратор марки «Dnipro-M», вартістю 2169 гривень.
В подальшому ОСОБА_3 разом з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, яким далі розпорядився на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 завдана матеріальна шкода на суму 2169 гривень.
Окрім того, 13.08.2020 року в період часу з 13 год. 30 хв. до 14 год. 00 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, площа Старосінна, підшукав майно, яким можливо таємно заволодіти.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , помітив за вищевказаною адресою припаркований автомобіль марки «OPEL OMEGA», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, ОСОБА_3 , шляхом пошкодження замку, проник до салону вказаного автомобіля, звідки таємно викрав відео реєстратор вартістю 1000 гривень та магнітолу марки «Pioner», вартістю 1500 гривень.
Під час вчинення крадіжки Мец. Є.В., був помічений перехожим, який намагався зупинити його та повернути вказане викрадене майно, однак ОСОБА_3 , не зважаючи на вимоги з боку останнього, тримаючи його в руках покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 завдана матеріальна шкода на суму 2500 гривень.
Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно;
- ч. 3 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинено повторно.
Також, 24.11.2020 року приблизно о 10 год. 30 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , підшукав майно, яким можливо таємно заволодіти.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , помітив за вищевказаною адресою припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2101», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , належного ОСОБА_8 , переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, ОСОБА_3 , шляхом пошкодження замку, проник до салону вказаного автомобіля, звідки таємно викрав магнітолу «Pionerr» DEH-4700 MPB, вартістю 400 гривень, 4 викрутки вартістю 200 гривень, металевий розвідний ключ вартістю 200 гривень.
В подальшому ОСОБА_3 разом з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, яким далі розпорядився на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_8 завдана матеріальна шкода на суму 800 гривень.
Таким чином, встановлені достатні підстави вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, завідомо знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні військовий стан; а відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб військовий стан в Україні продовжено; також відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб військовий стан в Україні продовжено, вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.
Так, 05.06.2022 року приблизно о 14 год. 27 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходився за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, 1а, де в нього виник умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, з метою особистого незаконного збагачення.
Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів ОСОБА_3 , впевнившись в тому, що його дії залишаться непоміченими для оточуючих, обрав об`єктом свого злочинного посягання мобільний телефон «Iphone SE» в корпусі чорного кольору, вартістю 6200 грн., належний ОСОБА_9 , що знаходився в автомобілі «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_4 , належний Аккоч Кадір Хан, який був припаркований за адресою: м. Одеса, Старосіна площа, 1а.
З метою таємного заволодіння мобільним телефоном «Iphone SE», ОСОБА_3 , відкрив передні двері автомобілю «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_4 , із водійської сторони, які знаходилися у відчиненому стані та потрапив до салону вищевказаного автомобілю, де швидко зорієнтувавшись, взяв мобільний телефон «Iphone SE» в корпусі чорного кольору.
Далі разом із викраденим мобільним телефоном «Iphone SE», ОСОБА_3 , покинув вище зазначений автомобіль, проте виконавши усі дії, яка вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг розпорядитися викраденим майном з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий о 14 год. 28 хв. 05.06.2022 року біля вищевказаного автомобілю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В зв?язку з чим, потерпілому ОСОБА_9 попереджено матеріальний збиток на загальну суму 6200 грн.
Таким чином, встановлені достатні підстави вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного часу.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 виним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини кримінального провадження № 0000613 від 05.06.2022 року, які описані у обвинувальному акті.
Пояснив, що в червні 2022 року він перебував за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, де у нього виник умисел на викрадення майна. Підійшовши до автомобіля, він побачив всередині нього мобільний телефон, потім відкрив двері автомобіля, які були відкриті, та взяв мобільний телефон. Після чого він намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак був затриманий. Він у всьому зізнався та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці. Пояснив, що не розумів чого він це зробив, оскільки на той час працював в КП «Горзелентрест» на посаді «озеленювач міста» з листопада 2021 року, отримував зарплатню біля 10000 гривень, та в нього не було сильної потреби в грошах. Проте, пояснив, що напередодні випив спиртні напої, а коли він вживає алкоголь, він себе не контролює та іноді втрачає пам`ять. ОСОБА_3 знав, що в Україні введений військовий стан, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення.
Стосовно подій викладених в кримінальних провадженнях № 0002352 від 24.06.2020 року та № 0003295 від 24.11.2020 року, на початку судового розгляду ОСОБА_3 пояснив, що деталі вчинених кримінальних правопорушень він не пам`ятає, оскільки це було давно, однак повністю визнає вину та обставини кримінальних проваджень, викладених в обвинувальних актах. У зв`язку з цим судом було постановлено досліджувати матеріали даних кримінальних проваджень в повному обсязі.
Після дослідження письмових доказів у вищевказаних кримінальних провадженнях, обвинувачений ОСОБА_3 попросив змінити порядок дослідження доказів та перейти до його допиту.
Обвинувачений пояснив, що влітку та восени 2020 року, більш точного часу він не пам`ятає, перебуваючи на Старосінній площі в м. Одеса, він проникав до автомобілів та викрадав з них речі, якими він в подальшому розпоряджався на власний розсуд, зокрема будівельний інструмент, дві магнітоли, відео-реєстратор. В червні 2020 року він заліз до багажника автомобіля та викрав перфоратор, яким розпорядився на власний розсуд. Після чого в серпні 2020 року він за тією ж самою адресою проник до іншого автомобіля та намагався викрасти відео-реєстратор та магнітолу, після чого був помічений перехожим, який намагався його зупинити. Однак ОСОБА_3 все одно вдалося покинути місце вчинення кримінального правопорушення. Потім, десь в листопаді 2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи на Старосінній площі помітив автомобіль, до якого проник та вирішив викрасти магнітолу. В подальшому місце вчинення кримінального правопорушення він покинув.
У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, та пояснив, що вчиняв кримінальні правопорушення не навмисно, а через збіг обставин. Крім того, одне кримінальне правопорушення він вчинив в стані алкогольного сп`яніння, коли він зовсім не контролював свої дії та не розуміє чому він це зробив. Також вказав, що він страждає на епілепсію та в 2020 році йому робили трепанацію черепа. Він дуже жалкує про вчинене та просить призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, в матеріалах кримінальних проваджень містяться заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілих, та визнанням вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Під час судового розгляду кримінального провадження № 0002352 від 24.06.2020 року судом були досліджені письмові докази, наданих стороною обвинувачення, а саме:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002352 від 24.06.2020 року щодо надходження 24.06.2020 року до ЧЧ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області заяви від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який просить вжити заходів правового характеру до невстановленої особи, яка 24.06.2020 року у період часу з 14:30 год. до 15:00 год., за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, шляхом підбору ключів, проник до автомобіля марки «ВАЗ 1103», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з багажника якого, таємно, викрала перфаратор та ящик з інструментами. Сума матеріального збитку становить 2000 гривень. ЖЄО №27279. Крім того, 13.08.2020 року до ЧЧ Приморського ВП в м. Одесі в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_7 , який просить вжити заходи правового характеру до невстановленої особи, яка 13.08.2020 року в період часу з 13:30 год. до 14:00 год., за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, шляхом пошкодження дверного замку викрала із салону автомобіль марки «OPEL OMEGA», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , магнітолу та відео реєстратор. ЖЄО №38228, що свідчить про те, що стало відомо про вчинені кримінальні правопорушення органу поліції (а.п. 1-2);
- рапорт інспектора-чергового Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 від 24.06.2020 року щодо надходження 24.06.2020 року о 16:15 год. повідомлення зі служби «102» про те, що 24.06.2020 року о 16:13 год. за адресою: Приморський район, м. Одеса, площа Старосінна, автовокзал, шляхом зламу замків з авто «ВАЗ 1103», д.н.з. НОМЕР_1 , викрадено перфоратор та інструменти, також в авто крадії залишили телефон Нокія. Заявник: ОСОБА_6 (а.п. 8);
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.06.2020 року від ОСОБА_12 , який повідомив про викрадення з автомобілю «ВАЗ 1103», д.н.з. НОМЕР_1 , перфоратора та ящик з інструментами, та просить вжити заходів (а.п. 9-10);
- протокол огляду місця події від 24.06.2020 року та таблиця ілюстрацій додана до нього, де оглянуто ділянку місцевості за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, на парковці, та виявлено припаркований автомобіль марки «ВАЗ 1103», д.н.з. НОМЕР_1 . Двері автомобіля на момент огляду зачинені, замки на дверях без пошкоджень. На задньому сидінні виявлено телефон «Нокія», чорного кольору, з розбитим екраном (а.п. 11-17);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.09.2020 року та долучена до нього довідка, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав особу на фото №2, на якій зображений ОСОБА_3 , як особу, яка 24.06.2020 року на ринку «Привоз» в м. Одесі, продала йому перфоратор «Дніпро М» (а.п. 27-30);
- протокол огляду предмета від 05.10.2020 року та долучені до нього 4 фотознімки. Об`єктом огляду є мобільний телефон марки «Nokia», модель «ТА-1156», в корпусі чорного кольору. При вході в додаток «Viber» виявлено фото зображення чоловіка та данні ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про те, що на місці злочину ОСОБА_3 загубив належний йому мобільний телефон (а.п. 31-33);
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу від 05.10.2020 року, а саме: мобільний телефон марки «Nokia», модель «ТА-1156», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , який передано на відповідальне зберігання до камери речових доказів (а.п. 34);
- заява ОСОБА_3 про добровільну видачу сім-картки працівнику поліції (а.п. 35);
- протокол огляду предмета від 06.10.2020 року та долучені до нього 2 фотознімки. Об`єктом огляду є пластикова сім-карта оператора «Київстар», синього кольору, з абонентським номером НОМЕР_7 та з написом НОМЕР_8 , НОМЕР_9 (а.п. 36-37);
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу від 06.10.2020 року, а саме: пластикова сім-карта оператора «Київстар», синього кольору, з абонентським номером НОМЕР_7 та з написом НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , який передано на відповідальне зберігання до камери речових доказів (а.п. 38);
- рапорт ГУНП в Одеській області поліція особл. призначення заст. команд. взводу Гірник від 13.08.2020 року, щодо надходження 13.08.2020 року о 14:03 год. повідомлення зі служби «102» про те, що 13.08.2020 року о 14:02 год. за адресою: Приморський район, м. Одеса, провулок Вознесенський, буд. 1, повідомив, що затримали крадія, який витягнув відео-реєстратор з авто марки «OPEL», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 . Заявник: ОСОБА_15 (а.п. 46);
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.08.2020 року від ОСОБА_7 , який повідомив про викрадення з автомобілю марки «OPEL OMEGA», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом пошкодження дверного замку, магнітоли та відео-реєстратора (а.п. 47-48);
- заява ОСОБА_7 про надання згоди на огляд автомобіля марки «OPEL OMEGA», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , працівникам поліції (а.п. 49);
- протокол огляду місця події від 13.08.2020 року та дві таблиці ілюстрацій додані до нього. Об`єктом огляду є відео реєстратор марки «wor», чорного кольору, магнітола марки «Pioner», чорного кольору. Надалі об`єктом огляду був автомобіль марки «OPEL OMEGA», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який припаркований за адресою: м. Одеса, площа Старосінна, біля парку (а.п. 50-58);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2020 року та долучена до нього довідка, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу на фото №1, на якій зображений ОСОБА_3 , як особу, яка 13.08.2020 року за адресою: м. Одеса, площа Старосінна, викрала з автомобіля відео реєстратор та магнітолу (а.п. 66-68);
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.08.2020 року та долучена до нього фото-таблиця, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 впізнав особу під №3, якою був ОСОБА_3 , як особу, яка 13.08.2020 року приблизно о 14:00 год., знаходячись біля колишнього готелю «ТокіоСтар», знаходячись в салоні автомобіля марки «OPEL OMEGA», д.н.з. НОМЕР_2 , виймав відео реєстратор та згодом, після того, як ОСОБА_15 зробив йому зауваження, він біг від автомобіля з вказаним відео реєстратором та автомобільним магнітофоном в руках, та якого він згодом наздогнав (а.п. 95-98);
- протокол огляду предмета від 14.08.2020 року. Об`єктом огляду є магнітола марки «Pioneer», модель NO.: 2038, в корпусі чорного кольору. На передній панелі магнітоли наявний екран та кнопки. Задня панель виготовлена з пластику чорного кольору (а.п. 99);
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу від 14.08.2020 року, а саме: магнітола марки «Pioneer», модель NO.: 2038, в корпусі чорного кольору. На передній панелі магнітоли наявний екран та кнопки. Задня панель виготовлена з пластику чорного кольору, яку передано на відповідальне зберігання до камери речових доказів (а.п. 100);
- протокол огляду предмета від 14.08.2020 року. Об`єктом огляду є відео-реєстратор марки «WDR Full HD», в корпусі чорно-сірого кольору. На передній панелі відео-реєстратора наявний об`єктив. Задня панель виготовлена з пластику чорного кольору (а.п. 101);
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу від 14.08.2020 року, а саме: відео-реєстратор марки «WDR Full HD», в корпусі чорно-сірого кольору. На передній панелі відео-реєстратора наявний об`єктив. Задня панель виготовлена з пластику чорного кольору, який передано на відповідальне зберігання до камери речових доказів (а.п. 102);
- розписка потерпілого ОСОБА_7 про отримання від слідчого магнітоли марки «Pioneer», чорного кольору, та відео-реєстратора марки «WDR Full HD», чорно-сірого кольору, в робочому стані, без пошкоджень (а.п. 103);
- постанова про визначення ринкової вартості рухомого майна від 19.08.2020 року, а саме: відео-реєстратора марки «WDR Full HD», в корпусі чорно-сірого кольору, та магнітоли марки «Pioneer», модель NO.: 2038, в корпусі чорного кольору (а.п. 114-115);
- звіт про незалежну оцінку вартості рухомого майна та додатки долучені до нього, а саме: відео-реєстратора марки «WDR Full HD», магнітоли марки «Pioneer», модель NO.: 2038, відповідно постанові СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 19.08.2020 року, проведеного ТОВ «СОЛАР НОВА». Відповідно до якого вартість відео-реєстратора марки «WDR Full HD» складає 1000 гривень, вартість магнітоли марки «Pioneer», модель NO.: 2038 складає 1500 гривень (а.п. 116-125);
- висновок судово-психіатричного експерта №438 проведеної 16.09.2020 року о 12:30 год. стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно вказаного висновку, за результатами проведеного амбулаторно судово-психіатричного дослідження експертна комісія судових експертів-психіатрів дійшла висновків: ОСОБА_3 в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення у якому він обвинувачується, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший у тому числі і тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності не страждав, у зв`язку з чим, був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.п. 129-131);
- довідка з бази «Армор» стосовно ОСОБА_3 та копія військового квитка серії НОМЕР_10 (а.п. 139);
- вимога УІТ ГУМС України від 20.08.2020 року виданої Приморським ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області відповідно до якої ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.п. 140-143);
- довідкою з КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради» від 18.08.2020 року щодо не перебування ОСОБА_3 на наркологічному обліку (а.п. 145);
- довідка з бази «Армор» стосовно ОСОБА_3 (а.п. 147).
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, зокрема, допиту потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та дослідженням частини письмових доказів, інші докази щодо інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, у судовому засіданні не досліджувались, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
Нормативно-правове обґрунтування.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; та інші обставини.
Обов`язок доказування, обставин зазначених у ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.
Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Ретельно дослідивши в повному обсязі й зіставивши зібрані у кримінальних провадженнях докази, надавши їм правову оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд прийшов до висновку, що вони в своїй сукупності та взаємозв`язку узгоджуються між собою та є допустимими і достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Щодо призначення міри покарання.
Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 70 КК у виді позбавлення волі строком на 6 років, на підставі ст. 69 КК України остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою просив залишити без змін до вступу вироку в законну силу, а долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Захисник обвинуваченого просив суд суворо не карати його підзахисного та призначити йому покаранням із застосуванням положень ст. 69, 75 КК України, врахувавши пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття, стан здоров`я обвинуваченого, відсутність цивільних позовів, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих та часткове повернення викраденого майна. Крім того, вказав, що обвинувачений страждає на епілепсію, у 2020 році ОСОБА_3 робили трепанацію черепа, у зв`язку з чим останній не може відбувати покарання в місцях позбавлення волі. На підтвердження доводів щодо стану здоров`я ОСОБА_3 надав суду медичну довідку.
Обвинувачений підтримав захисника та просив призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду кримінального провадження, не з`явився. В матеріалах кримінального провадження міститься заява ОСОБА_9 від 20.06.2022 року, в якій він просить судовий розгляд проводити без його участі, у зв`язку із постійним графіком навчання.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду кримінального провадження, не з`явився. В матеріалах кримінального провадження міститься заява ОСОБА_8 , в якій він просить судовий розгляд проводити без його участі, у зв`язку із постійним графіком навчання. Матеріальний збиток відшкодовано шляхом повернення майна, до обвинуваченого просить застосувати покарання на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду кримінального провадження, не з`явився. В матеріалах кримінального провадження міститься заява ОСОБА_6 , в якій він просить судовий розгляд проводити без його участі, у зв`язку із постійним графіком навчання. Матеріальний збиток не відшкодовано, однак претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, до обвинуваченого просить застосувати покарання на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду кримінального провадження, не з`явився. В матеріалах кримінального провадження міститься заява ОСОБА_7 , в якій він просить судовий розгляд проводити без його участі, у зв`язку із постійним графіком навчання. Матеріальний збиток йому відшкодовано, до обвинуваченого просить застосувати покарання на розсуд суду.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, повністю доведена зібраними у кримінальних провадженнях доказами, які є об`єктивними, допустимим та належними, що узгоджуються між собою.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 3 ст. 185 КК України, та суд кваліфікує їх за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно;
- ч. 3 ст. 186 КК України, та суд кваліфікує їх за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинено повторно.
Суд з урахуванням того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022 року, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений і діє до наявного часу, вважає доведеною винність ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного часу.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст. 12 КК України (в редакціях, які діяли на момент вчинення кримінальних правопорушень), кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, є тяжкими злочинами.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, наразі офіційно не працевлаштований, не одружений, осіб на утриманні не має, в силу статті 89 КК України є раніше не судимою особою, та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.
Прокурором були надані характеризуючі особу обвинуваченого матеріали, відповідно до яких ОСОБА_3 у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку не значиться, та дані щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної та кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, свою вину повністю визнав, частково відшкодував шкоду, завдану кримінальними правопорушеннями, за двома епізодами вчинених 24.06.2020 року та 13.08.2020 року активно сприяв розкриттю злочину.
Також суд зважає на стан здоров`я обвинуваченого, який страждає на епілепсію та в 2020 році йому робили трепанацію черепа, що підтверджується відповідною медичною довідкою від 14.09.2022 року №277/ОММЧ-21-22-вн виданої завідувачем Одеської міської медичної частини № 21 ОСОБА_16 , ОСОБА_3 встановлений діагноз: посттравматична епілепсія (2017 р.), епіднапади 1 раз на 10 днів. Дефект лівої тім`яної ділянки (трепанація в 2020 році) (зліва в тім`яній ділянці черепа отвір після трепанації розміром з долоню). Крім того, 15.06.2022 року проводився огляд нарколога. Діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання алкоголю та психостимуляторів. Синдром відміни.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №438 проведеної 16.09.2020 року о 12:30 год., ОСОБА_3 в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення у якому він обвинувачується, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший у тому числі і тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності не страждав, у зв`язку з чим, був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Під дію ст. 20 КК України (обмежена осудність) не підпадає (а.п. 129-131).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілі не мають претензій будь-якого характеру до обвинуваченого. До суду з цивільними позовами не зверталися.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення за епізодом від 05.06.2022 року в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №000398 від 05.05.2022 року ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат становить 3,11 % проміле.
В судовому засіданні обвинувачений пояснив, що намагається не вживати алкогольні напої, оскільки знає, що як вип`є спиртне, то не контролює свої дії та в нього після цього виникає короткочасний розлад пам`яті. Вказав, що дуже жалкує про свій вчинок та в подальшому намагатиметься не вживати спиртні напої та не порушувати закон.
Разом з тим, суд не погоджується щодо зазначеної в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000613 від 05.06.2022 року обтяжуючої покарання обставини рецидив злочинів, оскільки відповідно до наданої прокурором вимоги ГУОІ МВС України в м. Києві, УОІ УМВС України в Одеській області від 06.06.2022 року відсутні відомості щодо непогашеної судимості ОСОБА_3 , а наявні лише відомості щодо направлення двох обвинувальних актів до суду.
Відповідно до ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення. При цьому, слід зазначити, що наявність обвинувальних актів в провадженнях суду не вказує на рецидив злочинів.
У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку, що на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення 05.06.2022 року, останній вважається таким, що не має судимостей в силу ст. 89 КК України, та суд виключає рецидив злочинів як обставину, яка обтяжує покарання особі.
Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Санкцією ч. 3 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.
Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Згідно ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України призначаючи покарання за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_3 вчинив замах на кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, йому не може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк, який перевищуватиме дві третини максимального строку, передбаченого санкцією статті.
Згідно ч. 1 ст. 63 КК України покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Враховуючи, що обставини, які пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, у зв`язку з чим, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає можливим визнати зазначені обставини винятковими і призначити ОСОБА_3 покарання за вчинений злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 186 КК України.
Крім того, суд вважає можливим визнати вищенаведені пом`якшуючі покарання обставини винятковими, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, у зв`язку з чим, з урахуванням особи обвинуваченого, призначити покарання за вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Таким чином, підстава застосування ст. 69 КК України складається з двох елементів, що характеризують вчинений злочин і особу винного, а саме: а) наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що певним чином характеризують особу винного.
Крім того, відповідно до висновку суду касаційної інстанції, викладеного у постанові ВС/ККС у справі № 712/4384/20 від 27.04.2021 року, для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження.
За вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, з урахуванням вищенаведених обставин, а також даних щодо особи обвинуваченого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, а саме строком на три роки, яке буде достатнім та співмірним.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Таким чином, з метою виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових злочинів буде достатнім призначення покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки; за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; за ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; з призначенням остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
В даному випадку, за переконанням суду, таке покарання та принцип його призначення повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки і не становитиме для нього особистого надмірного тягаря, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному. Таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів та є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст. 50 КК України. Крім того, призначення реального виду покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
За встановлених обставин, враховуючи обставини вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, кількість епізодів, наявність обтяжуючої обставини покарання та дані щодо особи обвинуваченого, суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 , про які просив захисник.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий 13.08.2020 року в порядку ст. 208 КПК України та ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 .
Разом з цим, з матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий 05.06.2022 року та на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2022 року, тримається під вартою, тобто з моменту його ув`язнення 05.06.2022 року необхідно рахувати його строк попереднього ув`язнення.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період з 13.08.2020 року по 14.08.2020 року та з 05.06.2022 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.09.2022 року стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз відсутні.
Матеріальна шкода завдана кримінальними правопорушеннями відшкодована частково, шляхом повернення викраденого майна, при цьому щодо решти майна потерпілі не мають ніяких претензій до обвинуваченого. Цивільні позови не заявлені.
Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 15, 50, 63, 65, 68, 69, 70, 72, 89, 185, 186 КК України, ст. 100, 349, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за:
- ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
- ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
- ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 05.06.2022 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період з 13.08.2020 року по 14.08.2020 року та з 05.06.2022 року по день набрання вироком законної сили включно.
Застосований ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.09.2022 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 до набрання даним вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «Nokia», модель «ТА-1156», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , який передано на відповідальне зберігання до камери речових доказів повернути власнику ОСОБА_3 ;
- пластикова сім-карта оператора «Київстар», синього кольору, з абонентським номером НОМЕР_7 та з написом НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , який передано на відповідальне зберігання до камери речових доказів повернути власнику ОСОБА_3 ;
- магнітола марки «Pioneer», модель NO.: 2038, в корпусі чорного кольору. На передній панелі магнітоли наявний екран та кнопки. Задня панель виготовлена з пластику чорного кольору, вважати повернутою власнику ОСОБА_7 ;
- відео-реєстратор марки «WDR Full HD», в корпусі чорно-сірого кольору. На передній панелі відео-реєстратора наявний об`єктив. Задня панель виготовлена з пластику чорного кольору, вважати повернутим власнику ОСОБА_7 ;
- магнітола марки «Pioneer», чотири викрутки, розвідний ключ вважати повернутою власнику ОСОБА_8 ;
- мобільний телефон «Iphone SE» в корпусі чорного кольору, належний ОСОБА_9 вважати повернутим власнику ОСОБА_9 ;
- цифровий диск з відеозаписами з камер відео реєстратора, що встановлений в автомобілі марки «Honda Accord», НОМЕР_11 , який було припарковано у період часу з 14:00-15:00 год. 05.06.2022 року за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, 1А, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1