Провадження № 1-кс/686/6235/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Майдан, Деражнянського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001566,

встановив:

14.07.2022 року старший слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду ; незаконного впливу на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, знищення, спотворення будь-якої з речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний і його захисник проти задоволення клопотання заперечили.

Вважають, що більш м`який запобіжний захід слід застосувати до підозрюваного, зокрема у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_6 причетність до вчинення кримінального правопорушення не заперечує.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

12.07.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001566 зареєстроване кримінальне провадження з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.2 ст. 156 КК України (Вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи або вчинені членами сім`ї чи близькими родичами, особою, на яку покладено обов`язки щодо виховання потерпілого або піклування про нього).

12.07.2022р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

13.07.2022 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 156КК України.

За версією органу досудового розслідування, 12 липня 2022 року близько 09 години 45 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, в одній із житлових кімнат квартири АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що його внучка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою, маючи умисел на розбещення малолітньої особи та вчинення щодо неї розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, використовуючи малолітній вік потерпілої, який виражався в тому, що вона не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею розпусних дій, умисно, вчинив фізичне розбещення щодо неї з метою задоволення власної статевої пристрасті, яке виражалося в доторканні правою рукою ОСОБА_6 до оголеного статевого органу ОСОБА_7 , що призводило до статевого збудження останнього.

Вказаними діями ОСОБА_6 порушив права потерпілої на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст. 52 Конституції України, згідно якої будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом, та ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.

Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні розпусних дій відносно малолітньої особи, вчинених членом сім`ї, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України.

Згідно з ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження № 0001566 з урахуванням позиції його сторін, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, підтверджується такими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.07.2022;

- протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 12.07.2022, згідно якого остання повідомила про обставини вчинення відносно неї злочину;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.07.2022, яка являється матір`ю ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 від 12.07.2022, яка являється матір`ю ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.07.2022, яка є свекрухою ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 12.07.2022, згідно з яким він повідомив про обставини вчинення ним злочину відносно малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_6 від 12.07.2022;

- заявою від ОСОБА_8 , згідно з якою остання просить взяти під варту її батька ОСОБА_6 , оскільки хвилюється за здоров`я своєї доньки ОСОБА_7

- протоколом затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України;

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Отже, підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано причетний до вчинення тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання є достатньою для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для себе наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, зможе покинути місце проживання та територію Хмельницької області.

А тому слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, що підозрюваний може впливати на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні, оскільки вони є родичами.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваної запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

В судовому засіданні підозрюваний підтвердив попередньо надані показання стосовно вчинення відносно онуки розпусних дій, періодичність яких не повідомляє, протягом чотирьох років.

А тому слідчий суддя вважає наявним ризик продовження підозрюваним вчинення розпусних дій щодо онуки, а тому не бере до уваги твердження підозрюваного про можливість подальшого проживання його у квартирі рази з онукою, з огляду на наявність вільної кімнати.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, зокрема те, що підозрюваний перебуває у шлюбі, раніше не судимий, на утриманні дітей не має.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. (частина 1 статті 183 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1)особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначає що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Аналізуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_6 його вік, стан здоров`я, , майновий та сімейний стан, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному судовому розгляді цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків.

Водночас, на переконання слідчого судді, усі досліджені обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінка підозрюваного свідчать про те, що запобігти існуючим ризикам за допомогою інших запобіжних заходів неможливо.

Особисте зобов`язання або домашній арешт в світлі конкретних обставин цього кримінального провадження не є спроможними забезпечити виконання завдань кримінального провадження і нівелювати його ризики в силу відсутності достатніх для даного стадії кримінального провадження стримуючих приписів.

З огляду на викладене,слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 2481 грн.) 173670 грн..

При цьому слідчий суддя враховує як і загальний соціально-економічний стан країни у зв`язку із війною проти росії так і те, що підозрюваний є пенсіонером та не має інших постійних джерел доходу.

Отже, внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваному покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Саме такий розмір застави не буде непомірним і достатньою мірою гарантуватиме дотримання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування та рахувати з часу його затримання 12.07.2022.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 09 вересня 2022 року.

Визначити заставу в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 173670 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою, і в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- не відлучатися із м. Хмельницького без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України ( у разі наявності).

У разі невиконання покладених обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала діє по 09 вересня 2022 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 14.07.2022 о 16 год.

Слідчий суддя