УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2022 Справа №607/18874/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001396 від 09.06.2020 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в присутності сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Тернопільським міськрайонним судом здійснюється судовий розгляд вищезазначеного кримінально провадження. ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 08.06.2020 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання підтримав. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор та потерпілий заперечили щодо задоволення клопотання сторони захисту, оскільки існують обставини, які свідчать про зупинення перебігу строків давності.

Суд, розглянувши клопотання захисника, вислухавши думку обвинуваченого, прокурора та потерпілого з приводу заявленого клопотання, дослідивши певні матеріали провадження, що надані прокурором, приходить до наступного.

ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у тому, що він 08 червня 2020 року спричинив потерпілому ОСОБА_6 умисно легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст.12 КК України інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України класифікується як кримінальний проступок.

Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Разом з цим, відповідно до ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, обвинувачений ОСОБА_3 ухилявся від суду, у зв`язку з чим з 04.03.2021 по 04.04.2021 перебував у розшуку, згідно ухвали суду.

Таким чином, підстав для задоволення клопотання сторони захисту суд не знаходить, оскільки строки давності, визначені ст.49 КК України, які б давали можливість звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності не сплинули.

Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст.350 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відмовити.

Головуючий суддяОСОБА_1