Справа № 148/816/22
Провадження №11-сс/801/424/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Саламаха
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6
та його захисника ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 10 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000149 від 08.06.20222,
якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, стосовно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавлівка, Тульчинського району, Вінницької області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України
Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Клопотання слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 мотивоване тим, що підозрюваний будучи раніше судимим, 15.07.2021 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість на шлях виправлення не став та знову скоїв новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, 07.06.2022 в період часу з 12:00 год. по 14:00 год., ОСОБА_6 у період воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, знаходячись в підсобному приміщені на території для випалювання вугілля хутору Сосківка Шпиківської територіальної громади, Тульчинського району, Вінницької області, що розташоване, по вулиці Урожайні, шляхом вільного доступу переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з підвіконня таємно викрав золоту каблучку, проба 585, вагою 3.17 г, вартістю 6340 грн, яка належить ОСОБА_9 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_2 .
Після заволодіння вище вказаною каблучкою, ОСОБА_6 місце вчинення злочину покинув та залишив каблучку для того, щоб в подальшому здати до ломбарду та отримати в замін грошові кошти, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 6340 грн.
У подальшому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, 08.06.2022 о 17:30 год, за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення, затримано: ОСОБА_6 та 09.06.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , мотивована тим, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого; не має міцних соціальних зв`язків, що підтверджується відсутністю постійного місця роботи або навчання, вказане свідчить про відсутність в останньої постійного джерела заробітку, що спонукало його на вчинення діяння з метою отримання грошової винагороди; в разі доведеності вини, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, вказане свідчить, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; будучи раніше судимим 15.07.2021 Тульчинським районним судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, перебуваючи на іспитовому строку, маючи не погашену судимість на шлях виправлення не став та знову скоїв новий корисливий злочин.
Ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 10 червня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів.Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду невідкладно; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Прийняте рішення мотивовано тим, що на підтвердження наявності підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 3), постанову про здійснення досудового розслідування групою слідчих (а.с.4), постанову про призначення групи прокурорів (а.с.5), постанову про початок досудового розслідування (а.с.6,7), протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 8), протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с. 9, 10), довідку про судимість (а.с. 14), вирок Тульчинського районного суду від 15.07.2021 (а.с. 15,16), довідку-характеристику (а.с. 18), протокол огляду місця події (а.с. 19, 21), протокол допиту потерпілого (а.с. 20), довідку про вартість (а.с. 22), повідомлення про підозру (а.с. 24, 25), протокол допиту підозрюваного (а.с. 26).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.
На час розгляду клопотання, органом досудового слідства 09.06.2022 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
На підставі ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Разом з тим, слідчим та прокурором не доведено існування ризиків визначених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні, зокрема того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі, що можуть бути як доказ в даному кримінальному провадженні, впливати на потерпілого, оскільки, підозрюваний визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, та, не доведено того, що до підозрюваного не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.
Так, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , характеризується задовільно, раніше судимий, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, має постійне місце проживання та реєстрацію.
Беручи до уваги вимоги положень ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, та у відповідності до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.06.2022 та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави у розмірі 40 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 99 240 гривень. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, суду та прокурора за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання, без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, вказане свідчить, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, підозрюваний немає міцних соціальних зв`язків, що підтверджується відсутністю постійного місця роботи або навчання, що свідчить про відсутність в останнього постійного джерела заробітку, що спонукало ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення з метою отримання грошової винагороди. До того ж, ОСОБА_6 є особою раніше судимою вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.07.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, не відбувши іспитовий строк і маючи не погашену судимість на шлях виправлення не став та знову скоїв корисливий злочин.
За таких обставин, ОСОБА_6 може вчиняти нові кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Відповідно особисте зобов`язання є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи репутацію та легковажність дій підозрюваного, тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання. Особиста порука є неможливою, оскільки в підозрюваного на даний час відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього в суд на першу вимогу. Не можливо й застосувати запобіжний захід у вигляді застави, оскільки в підозрюваного відсутнє постійне місце роботи та необхідні для цього кошти. Відповідно домашній арешт також не можливо застосувати до підозрюваного, враховуючи тяжкість покарання, схильність до вчинення подібних злочинів, легковажність останнього та відсутність стримуючих факторів.
Захисник ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.06.2022 без змін. Захисник вважає доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора щодо скасування ухвали слідчого судді є надуманими та не відповідають фактичним обставинам справи, слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про те, що стороною обвинувачення у судовому засіданні не було доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою для запобігання ризиків вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень та виконання ним процесуальних обов`язків. Встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, повністю визнає свою провину у скоєнні злочину, щиро розкаюється, зобов`язується з`являтися для проведення всіх слідчих дій та не буде перешкоджати встановленню істини по справі, крім того, у підозрюваного відсутні наміри та бажання впливати на свідків, потерпілого.

Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 , подану ним апеляційну скаргу підтримав повністю та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені в ній доводи
Захисник ОСОБА_7 підтримав подані заперечення на апеляційну скаргу прокурора та заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого суді без змін, як законну та обґрунтовану.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого суді без змін, як законну та обґрунтовану.
Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи захисника та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 370 КПК України, передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
Частиною 4 ст. 176 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування, запобіжні заходи застосовуються за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України при вирішенні питання застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України передбачено, що у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею було взято до уваги та належним чином оцінено наявність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого, а також фактичні обставини справи у їх сукупності. Зазначені в апеляційній скарзі доводи прокурора не спростовують висновки слідчого судді. Під час розгляду апеляційної скарги прокурором не доведено ефективність та дієвість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порівнянні з цілодобовим домашнім арештом для забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи прокурора про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ризик переховування підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, прокурором не надано доказів, які б свідчили про ухилення підозрюваного або переховування від виклику до органів досудового розслідування та суду.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що підозрюваний в даний час дотримується умов застосованого запобіжного заходу, а доказів, які б свідчили про протилежне стороною обвинувачення не надано, тому суд приходить до висновку, що прокурором не доведено неможливість запобігти зазначеним ним ризикам шляхом застосування більш суворого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт.
Доводи прокурора про існування ризику впливу підозрюваного на потерпілого, на думку колегії суддів, безпідставні, оскільки перебування підозрюваного цілодобово за місцем свого постійного проживання, яке встановлено судом, унеможливлює його контактування з власної волі із потерпілим та нівелює ризики переховування від слідства та суду або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обмежить його можливість пересуватись. До того ж, за весь час з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_6 , органом досудового розслідування не отримано жодної інформації, а суду не надано жодного належного доказу про намагання підозрюваного ОСОБА_6 будь - яким чином незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або намагання підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, речовий доказ - золота каблучка, проба 585, вагою 3.17 г, вартістю 6340 грн. вилучена та зберігається у органу досудового розслідування.
Водночас, під час судового розгляду апеляційної скарги встановлено, що хоча ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, однак останній визнає свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, немає жодного наміру переховуватись чи перешкоджати кримінальному провадженню.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_6 є особою раніше судимою вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.07.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і не відбувши іспитовий строк та маючи не погашену судимість на шлях виправлення не став, знову скоїв корисливий злочин, оскільки наявність судимості в підозрюваного буде враховуватися судом першої інстанції під час призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що з огляду на викладені обставини з урахуванням обставин вчинення правопорушення, характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , його поведінки на даний час, домашній арешт буде достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, підстав обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження колегія суддів вбачає.

При цьому, істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 10 червня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3