Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4122/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вступна та резолютивна частини)
10 червня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000131, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000131, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст. 111-1 КК України.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Із урахуванням наведеного, з метою забезпечення арешту майна суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для розгляду клопотання за відсутності власника нерухомого майна.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити із наведених у ньому підстав.

Заслухавши прокурора, вивчивши клопотання та додані в його обґрунтування докази, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києв іздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000131, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Києва та Київської області зареєстровані та фактично знаходяться суб`єкти господарювання, які підконтрольні громадянам РФ та РБ, а діяльність яких спрямована на фінансування російської військової агресії проти України, а саме:

1) ТОВ «Август-Україна» () м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 7-А. Засновником є юридична особа РБ ЗАТ «АВГУСТ БЄЛ», співзасновник є громадянин РФ - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
2) ТОВ «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» () м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 7. Бенефіціарними власниками є громадяни РБ - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
3) ТОВ «Агророзквіт» () м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 44-Б, поверх 2. Засновником є юридична особа РБ ВАТ «Білоруська калійна компанія»;
4) ТОВ «Аматекс-Україна» () м. Київ, вул. Світлицького буд. 35, кв. 108/4. Бенефіціарним власником являється громадянин РФ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
5) ТОВ «Нітар-Сейл» () м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 131. Засновником є громадянин РФ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
6) ТОВ «Фосагро-Україна» () АДРЕСА_1 . Директором є громадянин РФ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
7) ТОВ «Березанський завод будівельних матеріалів» () Київська обл., м. Березань, вул. Маяковського, буд. 12 Б. Засновником є громадянин РФ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
8) ТОВ «ЩьолковоАгрохім Україна» () м. Київ, пр-т. Науки, буд. 119 Б. Засновниками є громадяни РФ ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;
9) ТОВ З ІІ «Белферт Україна» () м. Київ вул. Микільсько-Слобідська, буд. 1 А. Засновником є юридична особа РБ ВАТ «Гомельський хімічний завод»;
10) ТОВ «Торговий дім «Щокіноазот-Україна» () м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 40 Б. Засновником є громадянин РФ ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
За наявною інформацією кошти, які знаходились та/або знаходяться на банківських рахунках вказаних СГД, а також рухоме та нерухоме майно, що перебуває на їх балансі, могли використовуватись для фінансування або сприяння діяльності ДРГ, пособників, коригувальників вогню.

Постановою прокурора від 18.05.2022 100% (сто відсотків) корпоративних прав ТОВ «Щьолково Агрохім Україна» (), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Із урахуванням встановлених обставин та вказаних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт корпоративних прав ТОВ «Щьолково Агрохім Україна» (), може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі наведеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вказаного майна, а також збереження речових доказів слідчий суддя вважає вірним застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який суттєво не позначиться на інтересах власника майна, а також інтересах інших осіб, із встановленням заборони державним реєстраторам органів державної реєстрації, посадовим особам Міністерства юстиції України, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією, перереєстрацією та внесенням змін до установчих документів вказаного товариства, з метою забезпечення можливості органу досудового розслідування провести необхідний комплекс розшукових, слідчих та процесуальних дій для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000131, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на 100 % (сто відсотків) корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Щьолково Агрохім Україна» (код ) із встановленням заборони державним реєстраторам органів державної реєстрації, посадовим особам Міністерства юстиції України, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією, перереєстрацією та внесенням змін до установчих документів вказаного товариства.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1