Справа № 603/867/17
Провадження № 1-кп/595/2/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 12 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Бучацького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Так, 12 листопада 2016 року, о 10 год. 40 хв., у ОСОБА_6 під час словесної суперечки, яка виникла з приводу лінії розмежування домогосподарств із сусідом ОСОБА_7 , за місцем їхнього проживання, що по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел направлений на умисне спричинення останньому тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень сусіду ОСОБА_7 під час вказаного конфлікту, який мав місце по місцю їхнього проживання, що по АДРЕСА_1 , 12 листопада 2016 року, о 10 год. 40 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на території свого домогосподарства за АДРЕСА_2 , а саме, біля огорожі, яка розділяє його домогосподарство та домогосподарство за АДРЕСА_3 сусіда ОСОБА_7 , умисно наніс три удари кулаком правої руки у голову ОСОБА_7 , який у той момент знаходився біля вказаної огорожі на території свого домогосподарства за АДРЕСА_1 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, «множинні» садна на голові, які враховуючи їх вид та розташування на тілі (голові), утворилися від дії тупого предмету (предметів) не виключено при обставинах, вказаних у постанові (внаслідок нанесення ударів «кулаком руки у голову»), які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, тобто в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні захисник заявив клопотанняпро закриття кримінального провадження №0000162 від 12 листопада 2016 року у зв`язку із закінченням строку давності, передбаченого п.2 ч.1 ст.49 КК України, та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, мотивуючи тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання, за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та який вчинений ОСОБА_6 12 листопада 2016 року. Таким чином, з дня вчинення кримінального правопорушення минув трьохрічний строк, а тому ОСОБА_6 має бути звільнений від кримінальної відповідальності. ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину винним себе не визнає. Проте, у зв`язку з тим, що на даний час минули строки давності, не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності.
Прокурор ОСОБА_3 вважає клопотання обгрунтованим, таким, що підлягає до задоволення.
Потерпілий ОСОБА_7 заперечує клопотання захисника ОСОБА_5 щодо звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що строки давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності не минули, оскільки судове провадження неодноразово зупинялося у зв`язку з призначенням судово-медичних експертиз.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника щодо звільнення його від кримінальної відповідальності підтримав.
Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Під час розгляду клопотання захисника встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162, за ознаками вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, щодо ОСОБА_7 , внесені 12 листопада 2016 року і того ж дня відбулася подія, яка викладена в обвинувальному акті.

Як передбачено ч.1 ст.49 КК України (в редакції станом на дату вчинення судом процесуальної дії), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції станом на дату вчинення кримінального правопорушення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Згідно ч.2 ст.125 КК України (в редакції станом на дату вчинення кримінального правопорушення) умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України (в редакції станом на дату вчинення кримінального правопорушення) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання, за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (в редакції станом на дату вчинення кримінального правопорушення), яке згідно ст.12 цього Кодексу є злочином невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі,і з часу скоєння якого минуло більше ніж три роки.

Відповідно до правової позиції, яка висвітлена у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 № 203/241/17, особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій. Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст.17 КПК).
За таких обставин, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і за наявності поданого в судовому засіданні клопотання захисника, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 12 листопада 2016 року, закриттю.

Подальше здійснення судового розгляду, на що наголошував потерпілий, після закінчення строку давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_6 до кримінальної відповідності буде містити ознаки безпідставного судового переслідування особи.

При цьому суд наголошує, що згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Керуючись ст.ст.284,286,288,369-372 КПК України, ст.ст.12,44,49 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000162 від 12 листопада 2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1