Справа №574/559/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/970/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння
УХВАЛА
Іменем України

10 червня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про відвід колегії суддів Сумського апеляційного суду у кримінальному провадженні № 574/559/21 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.05.2022 про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

У провадженні Сумського апеляційного суду знаходиться кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.05.2022 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_9 надійшло клопотання про відвід колегії суддів Сумського апеляційного суду (письмова заява від 06.06.2022), який вона обґрунтувала тим, що не довіряє колегії суддів апеляційного суду, так як було допущене грубе порушення ч. 3 ст. 35 КПК в частині визначення спеціалізації суддів у Сумському апеляційному суді.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст клопотання про відвід суддів, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав заявлений його захисником відвід суддям апеляційного суду, доводи прокурора ОСОБА_8 про відсутність підстав для відводу колегії суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви відводу, колегія суддів вважає, що заявлений відвід суддям апеляційного суду задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 цього Закону гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною». «Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді» (справа ЄСПЛ «Хаушильд проти Данії»).

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням РСУ від 04.02.2016 № 1, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції). При цьому незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Пунктом 1.5 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 10.07.1998) встановлено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи.

Відповідно ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути мотивованим.

Згідно листа від 23.02.2021 за № 543/0/2-21 Верховного Суду (на запит Сумського апеляційного суду) судові справи підлягають автоматизованому розподілу між суддями, які мають на момент автоматизованого розподілу судових справ повноваження для здійснення процесуальних дій. Єдиною умовою врахування спеціалізації, визначеною нормами КПК, є врахування спеціалізації під час визначення головуючого у складу суду під час розгляду в апеляційному порядку кримінального провадження стосовно неповнолітньої особи. Також Верховний Суд зазначив, що визначення спеціалізації суддів у судах апеляційної інстанції має забезпечувати виключення випадків неможливості проведення автоматизованого розподілу справи або матеріалів кримінального провадження, а запроваджена зборами відповідного суду спеціалізація суддів не може бути підставою для відмови в доступі до правосуддя в конкретному суді.

Аналогічної позиції притримується і Рада суддів України, яка у своєму рішенні № 18 від 11.06.2021, зазначила про обов`язкове запровадження спеціалізації суддів у місцевих загальних та апеляційних судах лише для розгляду кримінальних проваджень щодо неповнолітніх. Одночасно, судді з такою спеціалізацією не звільняються від виконання обов`язків судді відповідної інстанції, проте, здійснення ними таких повноважень ураховується при розподілі судових справ та має пріоритетне значення. Судді однієї спеціалізації не обмежені розглядати лише конкретні категорії справ.

Положеннями ч. 3 ст. 35 КПК не передбачено врахування спеціалізації судді при визначенні складу судової колегії для розгляду конкретного кримінального провадження. Відтак процесуальних підстав для заявлення самовідводів (або ж задоволення відводів) суддями інших спеціалізацій, які включені до складу колегії у конкретній справі, не існує. Обов`язковим є лише врахування спеціалізації під час визначення судді для розгляду кримінального провадження стосовно неповнолітньої особи та головуючого у складі суду під час колегіального розгляду такого провадження.

Що стосується доводів заявленого відводу, то колегія суддів вважає їх необґрунтованим і такими, що задоволенню не підлягає, оскільки наведені захисником підстави для відводу суддів апеляційного суду не свідчать про будь-яку упередженість чи небезсторонність цих суддів, їх побічну чи пряму зацікавленість або ж наперед сформовану правову позицію щодо майбутніх результатів розгляду зазначеного кримінального провадження, наявність у суддів певних, виключно суб`єктивних внутрішніх переконань щодо наведених стороною захисту обставин, неможливість ухвалення суддями об`єктивного рішення у справі, сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості визначеного у порядку автоматизованого розподілу складу суду та забезпечення суддями довіри до судової влади України, збереження та підвищення її авторитету, внаслідок чого вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про відвід суддів апеляційного суду.

Керуючись ст. 75-76, 81 КПК України,

постановила:

Відмовити захиснику ОСОБА_10 у задоволенні заяви про відвід колегії суддів Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4