Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2966/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04 квітня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бежів, Черняхівського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, пенсіонера, інваліда 3-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31 травня 2022 року включно, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням норм КПК України, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вказує, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 раніше не судимий, характеризується позитивно, є особою похилого віку, інвалідом 3-ї групи довічно, потребує постійного підтримуючого та відновного лікування, є пенсіонером, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обґрунтування якого зазначив, що СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000553 від 02.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.04.2022 року близько 07 год 30 хв., у ОСОБА_8 з ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 виник словесний конфлікт.

В цей день, час, місці та за вказаних обставин на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та словесного конфлікту у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 взявши до рук сокиру, яка лежала на подвір`ї будинку, увійшов до кімнати, де в цей час перебувала ОСОБА_10 , підійшов до останньої та наніс потерпілій декілька ударів сокирою в область голови, від яких ОСОБА_10 , впала на підлогу.

Внаслідок ударів ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з проникненням до структур мозку, та перелом кісток склепіння черепа в правій та лівій тім`яно- скроневій ділянці, що не спричинило смерть ОСОБА_10 , так як останній вчасно надано медичну допомогу.

02.04.2022 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 03.04.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Враховуючи обґрунтованість підозри, тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та застосував відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000553 від 02.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

02.04.2022 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 03.04.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого, а саме: рапортом-повідомленням по лінії 102 від 02.04.2022 року (а.п.7-8); протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 (а.п.9-10); протоколом огляду місця події від 02.04.2022 року (а.п.12-16); копією виписного-епікризу №604 щодо ОСОБА_10 (а.п.22); протоколам допитів підозрюваного ОСОБА_8 від 03.04.2022 року (а.п.26-30); свідка ОСОБА_11 від 02.04.2022 року (а.п.31-33); свідка ОСОБА_12 від 02.04.2022 року (а.п.34-35); свідка ОСОБА_13 від 02.04.2022 року (а.п.36-37); свідка ОСОБА_14 від 02.04.2022 року (а.п.38-39); свідка ОСОБА_15 від 02.04.2022 року (а.п. 40-41); свідка ОСОБА_16 від 02.04.2022 року (а.п. 42-43); свідка ОСОБА_17 від 03.04.2022 року (а.п. 44-45) та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обгрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, є особою пенсійного віку, має інвалідність, перебуває на обліку в лікаря-невропатолога, але стаціонарного лікування не потербує, його ставлення до події, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тяжкістю можливого покарання.

Про наявність ризику незаконного впливу на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні свідчить те, що підозрюваний проживає разом з потерпілою ОСОБА_10 , яка є його дружиною, а також те, що свідок ОСОБА_11 являється сином підозрюваного.

Ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити знаряддя вчиненого злочину зумовлений тим, що на даний момент відсутній висновок експерта про знаряддя вчинення злочину.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , та даних про особу останнього, прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність зазначених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість підозрюваного знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні.

За таких обставин, необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту і в апеляційній скарзі.

Зазначення апелянтом про те, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів колегія суддів вважає безпідставним, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий суддя дійшов висновку що жоден більш м`який запобіжний захід не достатній для запобігання встановленим ризикам.

Вказання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, характеризується позитивно, є особою похилого віку, інвалідом 3-ї групи довічно, потребує постійного підтримуючого лікування, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, оскільки проживає разом з дружиною, та неподалік з родиною сина, не свідчить про відсутність встановлених ризиків.

Крім того, дружина підозрюваного ОСОБА_8 є потерпілою у даному кримінальному провадженні і на даний час перебуває в реанімаційному відділені в лікарні, а його син є свідком події, що виключає можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту за вказаним місцем проживання.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Богунського районного суду м. Житомира від 04 квітня 2022 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31 травня 2022 року включно без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: