Справа №760/3800/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ТОВ «Герц» ТОВ «ФК «Герц» на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000472 від 01.08.2019,-
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ТОВ «Герц» ТОВ «ФК «Герц» звернувся до суду зі скаргою в якій просить зобов`язати слідчого СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області та/або посадову особу органу досудового розслідування, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0000472 від 01.08.2019 повернути вилучене під час обшуку 02.06.2021 майно, згідно протоколу обшуку в казаних у додатках до протоколу №1, 2, 3, 4.
В обґрунтування клопотання зазначав, що 02.06.2021 року за місцем знаходження ТОВ «Герц» () та ТОВ «ФК «Герц» було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді від 28.05.2021 №759/11193/21 та вилучено майно.
Також в обґрунтування доводів скарги зазначає, що оскільки кримінальне провадження №0000472 від 01.08.2019 року закрито, то він звернувся до Офісу Генерального прокурора та Головного слідчого управління Національної поліції України із клопотанням про повернення вилученого майна, проте майно не було повернуто.

Представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на викладенні обставини в скарзі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність прокурора на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000472 від 01.08.2019.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києві від 28.05.2021 №759/11193/21, було проведено обшук ТОВ «Герц» () та ТОВ «ФК «Герц» за адресою: м. Одеса. вул. Єврейська, 2-А.

В ході проведення обшуку відповідно до протоколу обшуку від 02.06.2021 року було вилучено майно, яке адвокат просить повернути, згідно протоколу обшуку від 02.06.2021 року та додатків до протоколу №1, 2, 3, 4.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 28.07.2021 (справа 759/16013/21 зобовязано уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000472 від 01.08.2019 протягом трьох робочих днів з моменту отримання ухвали слідчого судді - закрити вищевказане кримінальне провадження. Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.10.2021 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 28.07.2021 (справа 759/16013/21) без змін.

Згідно листа Офісу Генерального прокурора 28.12.2021 року кримінальне провадження №0000472 від 01.08.2019 року - закрито.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а також, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності та що таке право є непорушним.

Аналогічні гарантії права власності передбачені ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1960 року, якою встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі Іатрідіс проти Греції [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі Антріш проти Франції , від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та Кушоглу проти Болгарії , заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі Спорронг та Льонрот проти Швеції , пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства , n. 50, Series A N 98).

З урахуванням викладеного, враховуючи дані, що кримінальне провадження № №0000472 від 01.08.2019 року закрито, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.
Зобов`язати слідчого СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області та/або посадову особу органу досудового розслідування, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0000472 від 01.08.2019 року повернути ТОВ «Герц» () та ТОВ «ФК «Герц», вилучене за адресою: м. Одеса. вул. Єврейська, 2-А, майно, згідно з протоколом обшуку від 02.06.2021 року та додатками до протоколу №1, 2, 3, 4.
Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1