УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022р. Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Володимирі за засобом відеофіксації клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Мартоноша, Новомиргородського району, Кіровоградської області, громадянки України, яка має повну загальну середньою освіту, інвалід третьої групи, раніше не судима, не одружена, не працююча, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В:

27.10.2022 року до суду надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України за наступних обставин.

25.10.2022р., близько 12 години 30 хвилин, невстановлена слідством особа, реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_7 . Під час телефонної розмови, невстановлена слідством особа, представившись ОСОБА_8 , а саме донькою потерпілої, повідомила, що вона потрапила у ДТП та потрібно негайно робити операцію, в подальшому слухавку взяв невстановлений слідством чоловік котрий представився як лікар та підтвердив, що на лікування потрібні значні грошові кошти, які за місцем її мешкання забере його помічник.

Після чого, близько 12 год. 40 хв., ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, прибула до будинку АДРЕСА_2 , де шляхом обману, отримала від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 78750 гривень, 2701 долар США, що згідно курсу НБУ станом на 25 жовтня 2022 року становить 75 733 гривень 57 копійок, 250 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 25 жовтня 2022 року становить 8 989 гривень 47 копійок та 50 Польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 25 жовтня 2022 року становить 375 гривень 57 копійок, внаслідок чого заподіяла значну шкоду потерпілій на загальну суму 163 848 гривень 61 копійок, після чого залишила будинок.

25 жовтня 2022 року, відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612 з кваліфікацією за ч.2 ст.190 КК України.

25.10.2022р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.10.2022р. ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Крім того, 26.10.2022р. слідчим Рівненського РУП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_6 також вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Зі змісту вище вказаної підозри вбачається, що ОСОБА_6 , 23.10.2022р., близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи у м.Рівне, маючи на меті умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, в групі з невстановленою особою котра по мобільному телефону повідомила потерпілій неправдиву інформацію, про потрапляння її доньки у ДТП, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_9 на суму 25000 гривень.

Окрім того, 24.10.2022р., близько 15 години 05 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у м.Рівне, маючи на меті умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, щляхом обману, в групі з невстановленою особою котра по мобільному телефону повідомила потерпілій неправдиву інформацію, про потрапляння її доньки у ДТП, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 67353,22 гривень.

На підставі викладеного слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просили обрати стосовно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії не тяжких, та за яке передбачено покарання в тому числі і позбавлення волі на строк до трьох років, під впливом отримання якого вмайбутньому, в останньої можуть з`явитись наміри переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи характеризуючи обставини ОСОБА_6 , знаходячись на свободі остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, які були присутні під час проведених слідчих та процесуальних дій, знищити та спотворити речові докази по кримінальному провадженню, а також іншим чином перешкоджати органу досудового розслідування, яке на теперішній час встановлює всі обставини кримінального правопорушення.

Підозрювана підтвердила свою причетність до інкримінованої підозри, зазначила, що приїхала до м.Володимир з Луцька з метою заволодіння грошей, в Луцьку перебувала з тією ж метою. Проти клопотання щодо обрання відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечувала, при цьому просила визначити їй заставу. Пояснила, що проживає разом з матір,ю, сестрами та бабкою у селі за місцем реєстрації, не працює, оскільки має інвалідність, отримує пенсію.

Захисник ОСОБА_5 підтримала позицію підозрюваної, також не заперечувала проти задоволення клопотання та просила врахувати анкетні дані її підзахисної.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, справу «Комарова проти України» від 16.05.2013 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

З огляду на викладене та зважаючи на положення частини другої статті 29 Конституції України, Конституційний Суд України вважає, що слід визначити такі обов`язкові вимоги до правомірного арешту або тримання під вартою: по-перше, арешт чи тримання під вартою має здійснюватися виключно на підставі належним чином вмотивованого рішення суду; по-друге, підстави та порядок застосування цих запобіжних заходів мають бути визначені в законі та повинні відповідати конституційним гарантіям справедливої судової процедури та принципу верховенства права.

Оскільки метою статті 29 Конституції України є недопущення свавільного обмеження (позбавлення) свободи чи особистої недоторканності особи, то дотримання зазначених вимог є обов`язковим.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися з кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

На підтвердження підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення органом досудового розслідування надані:

-Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань ;

-Протокол допиту потерпілого;

-Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

-Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення;

-Постанова про визначення предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження;

- матеріали, що характеризують особу;

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3) вік та стан здоров`я; 4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію; 7) майновий стан; 8) наявність судимостей; 9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, є інвалідом третьої групи загального захворювання, яке відповідно до довідки МСЕК дійсне до 27.10.2022р., зі слів проживає у с.Мартоноша, Кіровоградської області разом з матір,ю, сестрами та бабкою у селі за місцем реєстрації, за яким характреизується позитивно, не працює, отримує пенсію. Не заперечує свою причетність до вчинення інкримінованого правопорушення, підозрюється у вчиненні аналогічного злочину у Рівненькій області.

Окрім даних, що характеризують підозрювану, слідчий суддя враховує наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також ті обставини, що органом досудового слідства тільки розпочато слідство по справі, не встановлено коло осіб причетних до вчинення вказаних злочинів, не зібрані докази, не допитані потерпілі та свідки, що не виключає спробу здійснити вплив на них з боку підозрюваної та дає достатні підстави вважати, що залишаючись на свободі вона може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, може впливати на свідків, знищити докази по справі, вчинити новий злочин та переховуватися від органів досудового розслідування. Небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, яка в теперішній момент перебуває у стані війни та активних бойових дій, що в тій чи іншій мірі впливає й на суспільство. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Пунктом 2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Треба зазначити, що особи з інвалідністю III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності.

Доказів які б підтверджували факт непрацездатності чи обмеженої працездатності підозрюваної ОСОБА_6 , слідчому судді не представлено.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Визначаючи розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує характер, обставини, спосіб вчинення кримінальних правопорушень за яким підозрюється особа, наявність ризиків, дані, що характеризують ОСОБА_6 , та вважає можливим визначити заставу, в розмірі передбаченому вимогами ч.5 ст.182 КПК України, а саме 46 800 грн., що дорівнює вісімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі внесення застави, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрювану обов`язки визначені ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Луцький слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 25 грудня 2022 року включно.

Визначити ОСОБА_6 28.03.2001р., заставу у розмірі 18 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 46 800 грн, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_6 з-під варти та покласти на підозрювану такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області у кримінальному провадженні ОСОБА_4 двічі на тиждень вівторок і п`ятниці;

2) не відлучатися із с.Мартоноша, Новомиргородського району, Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) носити електронний засіб контролю;

Ухвала діє до 25 грудня 2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_11