КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3243/2022
Категорія: ст. 303 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за заявою від 13 липня 2022 року.

Таке рішення слідчий суддя, проаналізувавши положення ст. 214 КПК України у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 11 КК України, мотивував тим, що факти, викладені у заяві ОСОБА_8 , не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, тому відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей за цією заявою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення; скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за її заявою від 13 липня 2022 року.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_8 посилається на те, що в заяві від 13 липня 2022 року нею, з наданням документальним доказів, зазначено, що з 24 лютого 2022 року службовими особами Міністерства юстиції України та ДП "Національні інформаційні системи", підпорядкованого Міністерства юстиції України, заблоковано доступ до державних реєстрів всім приватним виконавцям України, у тому числі і їй, чим паралізовано роботу цілої галузі примусового виконання судових рішень та інших рішень. Державним держателем реєстрів, користувачем яких є приватні виконавці, є Міністерство юстиції України, адміністратором - ДП "Національні інформаційні системи", тобто блокування діяльності приватних виконавців відбулось за змовою посадових осіб Міністерства юстиції та вказаного ДП протиправно, тобто без жодної правової підстави, без винесення жодного наказу, розпорядження тощо. Даним протиправним блокуванням діяльності приватних виконавців нанесено економічні збитки як самим приватним виконавцям, так і сторонам виконавчого провадження та економіці країни в цілому.
Відомості із такої заяви, як вважає ОСОБА_8 , підлягали внесенню за правилами ст. 214 КПК України до ЄРДР, оскільки чинний КПК України не передбачає права слідчого, прокурора виносити листи з повідомленням про невнесення відомостей до ЄРДР.
Заявниця звертає увагу на те, що Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 12 січня 2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом із тим слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правовідносин щодо ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних даних навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому апелювати на цьому етапі до положень ст. 2 КК України, яка визнає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно. Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.
Крім того, посилається на інформаційний лист №1640/0/4-12 від 09 листопада 2021 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, за змістом якого у разі оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК щодо 24-годинного терміну внесенні відомостей до ЄРДР.
На підставі цього ОСОБА_8 стверджує, що слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.
За таких обставин вважає судове рішення незаконним та необґрунтованим, а вимоги скарги на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, то ОСОБА_8 зазначає, що ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року слідчим суддею було постановлено за її відсутності, а копію судового рішення отримано електронної поштою 10 серпня 2022 року, отже строк на апеляційне оскарження нею не було порушено.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_8 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибула, направила клопотання про розгляд справи без її участі. Тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття ОСОБА_8 не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора щодо апеляційного прохання, вивчивши матеріали провадження за скаргою та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів справи слідує, що апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 02 серпня 2022 року ОСОБА_8 подала 10 серпня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку оскарження. При цьому, участь у розгляді скарги вона не брала, але повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, а копію ухвали отримала електронною поштою 10 серпня 2022 року.

З урахуванням того, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ОСОБА_8 пропущений із поважних причин, тому підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_8 , то колегія суддів враховує наступне.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 13 липня 2022 року засобами електронного зв`язку ОСОБА_8 направила на адресу Генеральної прокуратури заяву про вчинення кримінальне правопорушення, в якій, серед іншого, просила внести відомості до ЄРДР про скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України, Міністром юстиції України ОСОБА_9 , заступником Міністра юстиції України з питань виконавчої служби ОСОБА_10 , директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_11 , генеральним директором ДП "Національні інформаційні системи" ОСОБА_12 ; провести досудове розслідування за фактами, викладеними в заяві.

Не отримавши інформації щодо внесення відомостей до ЄРДР, 14 липня 2022 року ОСОБА_8 звернулася зі скаргою до Печерського районного суду м. Києва, в якій просила зобов`язати уповноважених службових осіб Генеральної прокуратури внести до ЄРДР відомості за заявою від 13 липня 2022 року.

За результатами судового розгляду цієї скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні і з таким рішенням погоджується колегія суддів, оскільки визнає безпідставними доводи заявниці про те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам провадження та суперечать вимогам кримінального процесуального закону.

Так, положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Також і Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження, в заяві від 13 липня 2022 року викладено відомості про те, що 24 лютого 2022 року ДП "Національні інформаційні системи" ОСОБА_8 , яка є приватним виконавцем, діючим за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Перемоги, 103, прим. 101, та іншим приватним виконавцям заблоковано доступ до АСВП нібито з метою захисту інформації і недопущення її використання сторонніми особами, але фактично без жодної правової підстави, тобто без прийняття відповідного наказу, розпорядження тощо, і такий доступ, зокрема заявниці, не відновлено, що свідчить про вчинення службовими особами Міністерства юстиції України та ДП "Національні інформаційні системи" злочинів, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України.

Однак в заяві не наведено фактичних обставин конкретної події чи відомостей, які б свідчили про вчинення цих кримінальних правопорушень Міністром юстиції України та його заступником, директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та генеральним директором ДП "Національні інформаційні системи", що в свою чергу, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування посадових осіб у разі незгоди з їх рішеннями або суб`єктивними припущеннями про їх злочинні дії.

Колегія суддів також зауважує, що всупереч твердженням заявниці, слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не давав оцінку обґрунтованості заяви, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до ЄРДР.

Посилання ОСОБА_8 на узагальнення та інформаційні листи Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не заслуговують на увагу з огляду на те, що за змістом до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» враховуються іншими судами при застосуванні норм права викладені у постановах Верховного Суду висновки щодо застосування таких норм права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_8 , отже оскаржувана ухвала від 02 серпня 2022 року винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 13 липня 2022 року -без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4