ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/670/22 Справа № 201/2591/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000251 стосовно підозрюваного
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маріуполь Донецької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2022 року клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 залишено без розгляду.
В обґрунтування свого рішення, посилаючись на вимоги ст. 615 КПК України, слідчий суддя зазначив, що у разі відсутності об`єктивної можливості реалізації відповідних повноважень слідчим суддею, питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу має вирішуватись керівником органу прокуратури за клопотанням прокурора або слідчого, за погодженням з прокурором.
Таким чином, слідчий суддя вважав, що вирішення вказаного питання віднесено до компетенції керівника відповідного органу прокуратури, а тому, керуючись загальними засадами кримінального провадження, залишив клопотання слідчого без розгляду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог КПК України, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити у повному обсязі та продовжити підозрюваному строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор вказав, що посилання слідчого судді на положення ст. 615 КПК України є помилковим, оскільки відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 року Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану, територіальну підсудність Жовтневого районного суду м. Маріуполя, якому підсудне дане кримінальне провадження, змінено на Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, а тому підстави для застосування положень ч. 2 ст. 615 КПК України відсутні та вказане питання повинно вирішуватись в загальному порядку.
Крім того, прокурор посилається також й на те, що слідчим суддею прийнято рішення, не передбачене КПК України, оскільки вичерпний перелік судових рішень за наслідками розгляду такого клопотання передбачений ст. 194 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя може або задовольнити клопотання слідчого, або відмовити в його задоволенні, що додатково вказує на незаконність ухвали слідчого судді.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подану ним апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити клопотання слідчого у повному обсязі.
Захисник заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою у зв`язку з чим просив залишити її без змін.
Підозрюваний ОСОБА_7 утримується в ДУ Маріупольський слідчий ізолятор, який перебуває на тимчасово окупованій території України у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, що, з огляду на положення ч. 6 ст. 193 КПК України, є підставою для розгляду скарги у його відсутність.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя за наслідками розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу постановляє ухвалою, якою задовольняє вищевказане клопотання та застосовує до підозрюваного запобіжний захід, відмовляє в його задоволенні та обирає інший, більш м`який запобіжний захід або постановляє ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.
Приймаючи рішення про залишення клопотання слідчого без розгляду, слідчий суддя послався на положення ст. 615 КПК України, яка визначає особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану, та вказав, що вказане питання повинно вирішуватись керівником органу відповідної прокуратури за клопотанням слідчого за погодженням з прокурором або прокурора.
Колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді, з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170, 173, 186, 187, 189, 190, 206, 219, 232, 233, 234, 235, 245-248, 250 та 294 цього Кодексу, а також повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-115, 121, 127, 146, 146-1, 147, 152-156-1, 185, 186, 187, 189-191, 201, 255-255-2, 258-258-5, 260-263-1, 294, 348, 349, 365, 377-379, 402-444 Кримінального кодексу України, а у виняткових випадках також у вчиненні інших тяжких чи особливо тяжких злочинів, якщо затримка в обранні запобіжного заходу може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі особи, яка підозрюється у вчиненні такого злочину, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури з урахуванням вимог статті 37 цього Кодексу за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором;
Відповідно до ч. 2 ст. 615 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою чи постанови керівника органу прокуратури про тримання під вартою, прийнятої відповідно до вимог та з урахуванням обставин, передбачених цією статтею, може бути продовжений до одного місяця керівником відповідного органу прокуратури за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором. Строк тримання під вартою може продовжуватися неодноразово в межах строку досудового розслідування.
Як видно з матеріалів клопотання, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснює СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, яке знаходиться в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2022 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 квітня 2022 року.
З 24 лютого 2022 року в Україні введено режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації на території України в результаті чого м. Маріуполь є тимчасово окупованою територію.
Розпорядженням Голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06 березня 2022 року Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану територіальну підсудність Жовтневого районного суду м. Маріуполя було змінено на Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2022 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 15 травня 2022 року.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що у даному випадку підстави для застосування положень ч. 2 ст. 615 КПК України відсутні, оскільки вищевказаним розпорядженням Голови Верховного Суду було визначено територіальну підсудність справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя, що вказує на об`єктивну можливість виконання слідчими суддями своїх повноважень.
Крім цього, колегія суддів також погоджується й з доводами прокурора щодо тієї обставини, що слідчим суддею було ухвалено рішення, яке не передбачено КПК України, оскільки, як зазначалось вище, положення ст. 194 КПК України не визначає можливість слідчого судді залишити клопотання органу досудового розслідування без розгляду.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Таким чином, вказані порушення можуть буті виправлені апеляційним судом шляхом скасування ухвали слідчого судді та постановленням нової ухвали в порядку, визначеному п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Розглядаючи по суті клопотання слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_6 щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів доходить наступних висновків.
Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.
Перевіривши матеріали клопотання прокурора, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого, показаннями самого підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом огляду мобільного телефону за участю свідка ОСОБА_12 та іншими матеріалами у їх сукупності.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, як підставу для продовження застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Перевіривши клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, апеляційний суд вважає, що на даному етапі об`єктивно продовжують існувати ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від суду, з метою уникнути покарання за інкримінований йому злочин та вчинити нове кримінальне правопорушення.
Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваному ОСОБА_7 інкримінується вчинення тяжкого корисливого злочину, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, що вказує на те, що підозрюваний, побоюючись кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а тому такий ризик є наявним та обґрунтованим. Апеляційний суд також зважає й на те, що підозрюваний ОСОБА_7 на даний час перебуває на тимчасово окупованій території м. Маріуполь у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, що додатково обґрунтовує ризик його переховування.
Також, ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення підтверджується вивченням особи підозрюваного, який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, стосовно нього в провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя перебуває інше кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, що вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а тому зазначений ризик також продовжує існувати.
Відповідно до ст. 178 КПК України, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, одружений, має малолітню дитину, постійне місце реєстрації та проживання у м. Маріуполь, не працевлаштований, тобто не має стабільного та легального джерела доходу, що у своїй сукупності вказує на наявність у нього певних соціальних зв`язків.
В той же час, з огляду на наявність ризиків, прямо передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, фактичну неможливість закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у зв`язку з перебуванням підозрюваного на тимчасово окупованій території України, колегія суддів доходить висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 і лише він зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді має бути скасована з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2022 року про залишення без розгляду клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000251 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України задовольнити.
Підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 червня 2022 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4