Справа № 369/6271/22
Провадження №1-кс/369/1059/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.07.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0007835 від 19.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся слідчий СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській областілейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0007835 від 19.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтоване тим, що СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0007835 від 19.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
04.08.2021 року до ЧЧ ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, за адресою: АДРЕСА_1 функціонує приміщення (зал), де розміщені гральні автомати та надаються послуги грального бізнесу.
14.07.2022 року у період часу з 19:20 год. по 19:50 год. до постановлення ухвали слідчого судді було проведено обшук приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено: системні блоки в кількості 16 шт. та комп`ютерні монітори в кількості 16 шт.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 відомості щодо власника відсутні.
Вказані речі, у відповідності до ст. 98 КПК України визнанні речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На підставі вище наведеного, слідчий просив слідчого суддю накласти арешт на вище зазначене майно.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення представників власника майна.

Фіксація під час розгляду клопотання за допомогою технічних засобів на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалась, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1)підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Разом з тим слідчим в клопотанні не обґрунтовано необхідність накладення арешту на вказане майно, а також яке доказове значення матиме вищевказані предмети у вказаному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки слідчий не довів необхідність такого арешту та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0007835 від 19.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1