Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/2288/22
Номер провадження: 1-кп/511/195/22
31 жовтня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощенного провадження обвинувальній акт у кримінальному провадженні №0000167 від 14.10.2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.10.2022року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.1 ст.286 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 4250 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , засуджений вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.10.2021 по справі №511/623/21, який вступив в законну силу 05.11.2021, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 4250 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
У подальшому, 17.11.2021, засуджений ОСОБА_3 , з метою виконання вищевказаного вироку, постановлений на облік до Роздільнянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» Міністерства Юстиції України де останньому було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік та відповідальність передбачену ст. 389 КК України за ухилення засудженого від відбування покарання у виді займатись певною діяльністю, про що останній надав підписку від 30.11.2021.
Також, 25.01.2022, 14.03.2022, 13.04.2022, працівниками Роздільнянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» Міністерства Юстиції України, додатково роз`яснені засудженому ОСОБА_3 положення передбачені ст. 389 КК України та 10.05.2022 з останнім проведено профілактичну бесіду про недопущення вчинення нових злочинів та адміністративних правопорушень.
Так, 15.09.2022, у вечірній час доби, ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим та ознайомленим з порядком, умовами відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання призначеного вищевказаним вироком Роздільнянського районного суду Одеської області, знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, свідомо ігноруючи покладене на нього зобов`язання вищевказаним вироком суду, діючи умисно, з метою ухилитися від відбування покарання, без поважної причини, не маючи посвідчення водія відповідної категорії «А1», не одягнувши мотошолом, сів за кермо власного незареєстрованого транспортного засобу - мопеду марки «Suzuki» та рухаючись за його кермом без використання освітлювальних приладів в темну пору в умовах недостатньої видимості, приблизно о 23 годині 00 хвилин 15.09.2022, був зупинений співробітниками Роздільнянського РВП ГУНГІ в Одеській області по вул. 1 Травня у м. Роздільна, Одеської області.
У подальшому, за вищевказаним фактом, 15.09.2022 року та 16.09.2022 року працівником Роздільнянського РВП ГУНГІ в Одеській області, відносно ОСОБА_3 винесено постанови, відповідно до яких останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП («керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким ТЗ п.2.1. ПДР.), ч. 6 ст. 121 КУпАП («керування водієм не зареєстрованим ТЗ»), ч. 2 ст. 122 КУпАП («порушення водіями ТЗ правил проїзду перехресть п.19.1 а. ПДР - Порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору в умовах недостатньої видимості»), ч. 5 ст. 121 КУпАП («порушення правил користування ременями безпеки або шоломами»).
Також, за вищевказаним фактом, 15.09.2022 року, працівником Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, відносно ОСОБА_3 складено протокол про скоєння останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого, постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.10.2022, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального правопорушення (проступку) у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
В заяві від 27.10.2022 року щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.389 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлен з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.3 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється у визначеному КПК України порядку і повинен відповідати загальним вимогам до вирок. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення (проступку), дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді займатись певною діяльністю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним правопорушення, вчинення ним правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків, а також суд враховує особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується задовільно за місцем проживання (а.с.78), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.79,81).
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю проступку.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлені.
Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема щире каяття і визнання вини обвинуваченим, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (проступку), на підставі викладеного, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_3 міру покарання передбачену санкцією ч.1 ст.389 КК України у виді обмеження волі з можливим звільненням його від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.
Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинувачених покласти на них обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
При цьому суд вважає що вказана думка суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 року у справі № 634/609/15-к, яка є обов`язковою для застосування, у відповідності до якої судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість, зокрема, призначення покарання з випробуванням.
Речові докази не приєднувались.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.389 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного ) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1