ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2022 Справа №607/10327/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000104 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, працюючого різноробочим у ПАП «Агропродсервіс», неодруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, всередині липня 2021 року у невстановлений час в обвинуваченого ОСОБА_3 , який проживав по АДРЕСА_1 спільно із свою матір`ю ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення систематичного домашнього насильства відносно останньої, реалізовуючи який він впродовж 2021-2022 років, а востаннє 09 червня 2022 року, умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої за наступних обставин, зокрема: 27 липня 2021 року близько 00 год. 10 хв., за місцем спільного проживання, ОСОБА_3 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_5 , при якому ображав останню, принижував, висловлювався нецензурними словами на підвищених тонах, погрожував фізичною розправою, 20 серпня 2021 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_3 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічного характеру, ображав нецензурною лайкою, чинив психологічний та моральний тиск, погрожував фізичною розправою, 08 червня 2022 року близько 01 год. та близько 17 год. за місцем спільного проживання, ОСОБА_3 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_5 , при якому ображав останню, принижував, висловлювався нецензурними словами на підвищених тонах, погрожував фізичною розправою, а також 09 червня 2022 року близько 10 год. ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, перебуваючи за місцем спільного свого та потерпілої проживання по АДРЕСА_1 , продовжуючи свої умисні, протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, повторно вчинив щодо своєї матері ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилось в словесних образах нецензурною лайкою та висловлював погрози застосування фізичної сили, внаслідок чого завдав шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_5 .
Внаслідок систематичних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, що призвело до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій, зростання емоційної напруженості, підвищення рівня тривоги та негативних переживаннях.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно систематично вияв домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 за місцем їхнього спільного проживання, про що щиро шкодує.
Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що їх підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Зважаючи на вказане, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, його молодий вік, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, до обставин, що обтяжують покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді обмеження волі,ближче до нижчої межі санкції

Разом з тим, суд, враховуючи об`єктивні обставини кримінального провадження та сукупність пом`якшуючих покарання обставин, обтяжуючу його, загалом позитивні дані про особу обвинуваченого, думку потерпілої, яка просила взагалі не карати обвинуваченого, олсікльки вони помирились, приходить до висновку, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з покладенням у період його дії передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1