Справа № 522/4700/22
Провадження № 1-кп/522/1280/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 29.04.2021, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Пединки, Любарського району, Житомирської області, українця, громадянина України, розлученого, з вищ ою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді начальника відділу напрямків управління операцій штабу військової частини НОМЕР_1 ВМС ЗСУ у військовому званні «капітан 2 рангу», раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2021 приблизно о 19 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та проходячи її на посаді начальника відділу напрямків управління операцій штабу військової частини НОМЕР_1 ВМС ЗСУ, із приміщення № НОМЕР_2 будівлі № НОМЕР_3 військового містечка № НОМЕР_4 відділу напрямків управління операцій штабу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, всупереч інтересам військової служби, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення за рахунок держави в особі військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 1, 3, 6, 7, 8 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст. ст. 3, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 3.2.15. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997, у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби маючи вільний доступ до військового майна, закріпленого за відділом напрямків управління операцій штабу військової частини НОМЕР_1 , поза волею командування цієї частини викрав інше військове майно, а саме: монітор 24 TFT-LCD-ACER ET24Ybi FHD(UM.QE1EE.001) вартістю 3502 (три тисячі п`ятсот дві) гривні 20 (двадцять) копійок, після чого утримуючи зазначене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому, розпоряджаючись ним на власний розсуд, заклав вказане майно під заставу у відділення ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ПТ «Ломбард «Гроші Тут», що розташований за адресою: м.Одеса, вул. Рішельєвська, 78.

У подальшому ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ВМС ЗСУ та проходячи її на посаді начальника відділу напрямків управління операцій штабу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дислокованої за адресою: АДРЕСА_3 , 23.04.2021 приблизно о 19 годині 00 хвилин, із приміщення № НОМЕР_2 будівлі № НОМЕР_3 військового містечка № НОМЕР_4 відділу напрямків управління операцій штабу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, всупереч інтересам військової служби, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення за рахунок держави в особі військової частини НОМЕР_1 , ст. ст. 1, 3, 6, 7, 8 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст. ст. 3, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 3.2.15. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №300 від 16.07.1997, у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби маючи вільний доступ до військового майна, закріпленого за відділом напрямків управління операцій штабу військової частини НОМЕР_1 , поза волею командування цієї частини викрав інше військове майно, а саме: системний блок з маркуванням NMFYGQG72JT6HJ8 9RHJM 7MY24 8391, інв. № 112576 вартістю 12449 (дванадцять тисяч чотириста сорок дев`ять) гривень 70 (сімдесят) копійок, після чого утримуючи зазначене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому, розпоряджаючись ним на власний розсуд, заклав вказане майно під заставу у відділення ломбарду «Скарбниця» ПТ «Ломбард «Гроші Тут» що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 78.

Отже, капітан 2 рангу ОСОБА_3 , діючи з єдиним умислом, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, викрав із службового приміщення № 12 будівлі № НОМЕР_3 військового містечка № НОМЕР_4 відділу напрямків управління операцій штабу військової частини НОМЕР_1 ВМС ЗСУ інше військове майно, а саме: монітор 24 TFT-LCD-ACER ET24Ybi FHD(UM.QE1EE.001) вартістю 3502 (три тисячі п`ятсот дві) гривні та системний блок з маркуванням NMFYGQG72JT6HJ8 9KHJM 7MH24 8391, інв. № 112576 вартістю 12449 (дванадцять тисяч чотириста сорок дев`ять) гривень 20 (двадцять) копійок, чим спричинив матеріальних збитків державіна загальну суму 15951 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одну ) гривню 90 (дев`яносто) копійок.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 410 КК України, за кваліфікуючими ознаками: викрадення військовослужбовцем іншого військового майна, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.
Згідно угоди про визнання винуватості від 21.04.2022, укладену між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000016 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.04.2021, з одного боку, та між обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку, останній під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.

Враховуючи визнання своєї вини під час досудового та судового розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, щирого каяття, сторони прийшли до згоди призначити покарання ОСОБА_3 за ч.3 ст. 410 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням від відбування покарання із випробуванням на термін та з обов`язками, які покладе суд у разі ухвалення вироку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410 КК України, визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на її затвердженні.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 21.04.2022, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 21.04.2022.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. п. 1 - 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання винуватості.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлені.
За таких обставин суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_3 , при усіх зазначених обставинах, можливо застосувати покарання, передбачене санкцією ч.3 ст. 410 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням від відбування покарання із випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.

Виходячи із вищевикладеного, дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 06.10.2021, укладена між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000016 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.04.2021, з одного боку, та між обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку, відповідають вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 394, 468, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 21.04.2022, укладену між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000016 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.04.2021, з одного боку, та між обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст. 410 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 з домашнього арешту змінити на особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2574,15 грн.

Речові докази: монітор 24 TFT-LCD-ACER ET24Ybi FHD(UM.QE1EE.001) та системний блок з маркуванням NMFYGQG72JT6HJ8 9RHJM 7MY24 8391, інв. № 112576 - повернути власнику.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.05.2021.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя: ОСОБА_1