ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/387/22 Справа № 694/1819/22 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Черкаси Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (відеоконференція),

підозрюваного ОСОБА_7 (відеоконференція),

захисника ОСОБА_8 (відеоконференція),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду черкаської області від 07 жовтня 2022 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озірна, Звенигородського району, Черкаської області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, освіта не повна середня, раніше судимий: 07.06.2021 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, судимість не знята та не погашена,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000796 від 06.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 05.10.2022 року, близько 21 год. 00 хв., в умовах воєнного стану введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, перебуваючи в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, відкрито, в присутності ОСОБА_10 , незаконно заволодів належним ОСОБА_10 мобільним телефоном марки «TECNO» моделі POP 2F (В1g), фіолетово-синього кольору, вартість якого не менше 1500,00 гривень, після чого із місця вчинення злочину із викраденим зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
Отже, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений в умовах воєнного стану.
06.10.2022 ОСОБА_7 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
06.10.2022 ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений в умовах воєнного стану.
Під час допиту підозрюваний визнав свою вину, у вчиненому розкаявся.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні та доданими до клопотання.
Крім того слідчий вказав, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, офіційно ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, а тому може змінювати місце свого проживання та переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, які є ключовими у провадженні та потерпілого.
Встановлено, що безпосередніми свідками вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення є неповнолітні особи, серед яких, брат підозрюваного ОСОБА_11 , на яких він може вчиняти психологічний тиск з метою зміни показів на свою користь тощо; - вчинити інше кримінальне правопорушення враховуючи, що підозрюваний, будучи раніше судимим за вчинення майнового злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України на шлях виправлення не став, та перебуваючи на іспитовому строці, скоїв умисне тяжке кримінальне правопорушення.
Тому є наявний ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також враховуючи те, що підозрюваний офіційно не працює, не має постійного заробітку, не має міцних соціальних зв`язків даний ризик є цілком обґрунтованим.
За вказаних обставин слідчий просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб в межах строку досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2022 року клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено частково.
Застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з застосуванням електронних засобів контролю.
Покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- заборонено підозрюваному цілодобово залишати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України, та винести нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 немає постійного місця роботи, також не має постійного джерела доходу та раніше був судимий та вчинив злочин в період іспитового строку, він не є соціально адаптованою людиною та схильний до вчинення злочинів, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, прокурор вказує, що на даний час у кримінальному провадженні ще не допитані усі свідки, та встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 з деякими свідками особисто знайомий і перебуває у дружніх відносинах, що дає підстави вважати, що будучи на волі, він може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування на свідків у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 , 05.10.2022 року близько 21 год. 00 хв., в умовах воєнного стану введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, відкрито, в присутності ОСОБА_10 , незаконно заволодів належним ОСОБА_10 мобільним телефоном марки «TECNO» моделі POP 2F (В1g), фіолетово-синього кольору, вартість якого не менше 1500,00 гривень, після чого із місця вчинення злочину із викраденим зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
06.10.2022 ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений в умовах воєнного стану.
Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: даними протоколу огляду місця події від 06.10.2022;- даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 06.10.2022; даними протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 від 06.10.2022; даними протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 06.10.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 06.10.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 06.10.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 06.10.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 06.10.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 06.10.2022; даними протоколу затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; даними протоколу допиту підозрюваного від 06.10.2022.
Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого. Врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід є достатнім для запобігання указаним вище ризикам.

Апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий у клопотанні та прокурор в засіданні не наводять достатніх мотивів на обґрунтування того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у справі, ухилятися від слідства й суду, а також ними не зазначено підстави для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, та у чому полягає винятковість цього випадку, більше того до нього застосований цілодобовий домашній арешт із застосування електронний засобів контролю, і дає підстави вважати, що підозрюваний фактично взагалі не може залишати місце свого проживання.

Твердження прокурора про те, що підозрюваний схильний для продовження вчинення ним інших кримінальних правопорушень, на думку колегії суддів є обґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 засуджений за злочини проти власності, і злочин вчинив в період іспитового строку. Однак, вказане не може об`єктивно свідчити про неможливість запобігання спробам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи дію більш м`якого запобіжного заходу, обраного щодо нього місцевим судом.

Крім того, колегія суддів зважає, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що з моменту фактичного затримання до часу складання протоколу про затримання ОСОБА_7 намагався ухилитися від поліції, чи втекти. Також колегія суддів враховує, що органом досудового розслідування та прокурором не надано обґрунтованих даних щодо можливого ухилення ОСОБА_7 від притягнення до кримінального відповідальності за ч. 4 ст. 186 КК України.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт строком на 60 діб, зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення клопотання слідчого. Прокурором була доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу взагалі, однак не була доведена необхідність застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволені клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Керуючись ст. ст. 181, 193, 194, 404, 407 КПК апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2022 року, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: