ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/241/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуга, Російської Федерації, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє: 05.10.2017 р. Южним міським судом Одеської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік; 16.01.2019 р. Комінтернівською місцевою прокуратурою Одеської області направлено обвинувальний акт до Южного міського суду Одеської області за ч.2 ст. 185 КК України, 17.04.2019 р. ухвалою Южного міського суду Одеської області обвинуваченого оголошено в розшук,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ :

21.07.2019 приблизно о 17 годині 00 хвилині ОСОБА_9 знаходився в занедбаній будівлі, за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна,3-А разом з ОСОБА_11 , де тимчасово проживали. Перебуваючи у кімнаті, де спільно проживали ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , між останніми виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, з приводу непристойної поведінки потерпілого. В ході словесного конфлікту з потерпілим, не маючи умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень та вбивства, внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості падіння ОСОБА_11 та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді його смерті, хоча міг та повинен був це передбачити, якби діяв з більшою обачністю, ОСОБА_9 підійшов до потерпілого, який стояв біля вікна кімнати, де тимчасово проживали останні, та здійснив кілька поштовхів руками по тулубу ОСОБА_11 . Від поштовхів ОСОБА_11 втратив рівновагу та упав на підвіконня, де намагався утриматися. Однак не утримавшись на підвіконні, впав з другого поверху занедбаної будівлі на землю, тим самим отримавши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривами печінки та розвитком поліорганної недостатності, розривів капсули та перенхіми печінки, крововиливу у жирову капсулу правої нирки; легкі тілесні ушкодження у вигляді синців під лівою пахвинною складкою по середньо-внутрішній поверхні правого стегна, по внутрішній поверхні правого стегна всьому протязі з виходом на передню поверхню колінного суглобу, на середній поверхні лівої гомілки у середній третині та на внутрішній поверхні лівої стопи.

Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми живота з розривами печінки та розвитком поліорганної недостатності, розривів капсули та паренхіми печінки, некрозу гепатоцитів з крововиливами по краю зрізу з вогнищевою клітинною реакцією, некротичного нефрозу з шунтуванням кровотоку у нирці, респіраторного дистресс-синдрому, порушення реологічних властивостей крові, набряку-набухання головного мозку з діапедезними крововиливами, потерпілий ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у лікарні.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив вбивство через необережність, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_9 винним себе у інкримінованому йому злочині за ч.2 ст. 121 КК України не визнав та показав, що він проживав по АДРЕСА_3 у занедбаному будинку разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 жили в одній кімнаті, а він та ОСОБА_11 жили в інший. 21.07.2019 між ним та потерпілим виник конфлікт з приводу його поведінки у спільному побуті (він справляв природні потреби у кімнаті, в якій вони спільно проживали). В ході конфлікту він декілька раз штовхнув потерпілого, той перечепився за сумку і не втримався на ногах, а за ним було відкрите вікно, на яке потерпілий упав. ОСОБА_9 намагався його зловити та утримати за ноги, але не зміг і потерпілий випав з вікна. Наміру викидати з вікна потерпілого у ОСОБА_9 не було, все сталося випадково. Коли ОСОБА_9 намагався утримати за ноги потерпілого, щоб той не випав, то в той час його могли бачити з вікна інші люди. Визнає свою вину, в тому, що це сталося через необережність, випадково.

Захисник ОСОБА_10 також не погодився з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ч. 121 КК України, оскільки вона не доведена зібраними та дослідженими доказами. Так, дійсно обвинувачений та потерпілий поводили час разом, розпивали спиртні напої, між ними виник конфлікт, але у обвинуваченого не було умислу завдавати потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, потерпілий випав із вікна через необережність, оскільки перечепився за сумку та випав з вікна, обвинувачений намагався його утримати за ноги, але не зміг і потерпілий випав з вікна. Захисник вважає, що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 119 КК України, а саме вбивство через необережність.

Потерпіла ОСОБА_14 надіслала письмову заяву та просила суд розглянути кримінальне проваджені стосовно ОСОБА_9 у її відсутності, оскільки за станом свого здоров`я вона не може з`явитися в судове засідання. У прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, підтверджена наступними доказами, які досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_15 , який показав суду, що 21.07.2019 близько 17-00 год. він перебував на вул. Зрошувальній разом зі своїм знайомим ОСОБА_16 . Вони стояли навпроти будинку АДРЕСА_3 . Близько 18 год. 00 хв. він побачив, як відкрилось вікно на другому поверсі занедбаної будівлі. Через декілька хвилин він побачив у вікні незнайомого чоловіка, який нахиляється з вікна та його тіло наполовину було висунуте з вікна, а інша частина тіла знаходилася у приміщенні. Незнайомець намагався утриматися на підвіконні. Позаду чоловіка, який перехилився через віконну раму, він бачив силует ще одного чоловіка. Його обличчя він не бачив через велику відстань, оскільки знаходився приблизно 35-40 м. від них. Чоловік, який стояв позаду, щось робив, але що саме він не бачив. Коли, чоловік випав з вікна, до нього підійшла пара, які вийшли з приміщення та щось говорили до того чоловіка, який випав. Після чого, до чоловіка, який випав підійшли двоє патрульних, потім приїхала швидка. Свідок особисто не бачив обличчя того чоловіка, який стояв у приміщенні позаду потерпілого, він навіть не розгледів чи то був чоловік, чи то була жінка.

Заявлених, стороною обвинувачення свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 допитати не виявилось за можливим, у зв`язку з їх смертю.

Також, прокурор відмовився від допиту свідка ОСОБА_16 , оскільки останній знаходиться у м. Вінниця та доглядає за батьками і не може приїхати до м. Києва для участі у судовому засіданні, що підтверджується рапортом оперуповноваженого ВКП Дарницького УП ГУНП в м. Києві ст. лейтенанта поліції О.Виговського.

Крім того, вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 119 КК України доводиться дослідженими в порядку ст. 358 КПК України письмовими доказами.

Відповідно до рапорту оперуповноваженого ВКП Дарницького УПГУНП у м. Києві ОСОБА_17 , 21.07.2019 р. у складі СОГ №3 було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_4 , де за попередньою інформацією до КМКЛ ШМД госпіталізовано ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у результаті падіння з висоти. Останній поміщений до відділення реанімації та перебуває у крайнє тяжкому стані (а.с.58).

Відповідно до довідки № 161 КМКЛ ШМД, що з 21.07.2019 р. невідомий перебуває з численними тілесними ушкодженнями та знаходиться у відділенні реанімації (а.с.65).

Даними протоколу огляду місця події від 21.07.2019 року, відповідно до якого, об`єктом огляду є територія, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , зазначена територія огороджена металевим парканом, висотою приблизно 1,5 м, територія зарощена рослинами, де знаходиться нежитлове двоповерхове приміщення. На даній ділянці знаходиться особа чоловічої статі на вигляд 40-45 років, який назвався ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та показав, що він проживає на цій території у покинутому приміщенні. Щодо обставин 21.07.2019 р., показав, що той день він проводив з ОСОБА_11 , розпивали спиртні напої, потім виник конфлікт, оскільки останній почав справляти природні потреби, де вони проживають, це дуже розлютило ОСОБА_18 і він штовхнув його, а оскільки той стояв біля вікна, то він випав із вікна другого поверху (а.с.65-70) та фототаблицями, на яких зафіксовано вхід до кімнати, загальний вигляд кімнати, вигляд вікна та вигляд з нього на землю, місце де випав потерпілий, та плями бурого кольору (а.с.71-78).

Даними огляду місця події (трупа) від 30.07.2019 року, відповідно до якого об`єктом огляду є труп ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 , труп знаходиться у приміщенні моргу по АДРЕСА_4 , не тілі трупа наявні тілесні ушкодження. Труп направлено для встановлення причин смерті до моргу №2 по АДРЕСА_5 (а.с.80-85). До протоколу огляду долучена план-схема розташування тілесних ушкоджень на трупі(а.с.86-87) та фототаблиці з трупом (а.с. 88-90).

Відповідно до висновку експерта судово медичної експертизи трупів № 022-137-1736-2019, яка проведена на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.08.2019 р. смерть ОСОБА_11 , 1981 р.н. настала внаслідок закритої травми живота з розривами печінки та розвитком поліорганної недостатності, розривів капсули та паренхіми печінки, некрозу гепатоцитів з крововиливами по краю зрізу з вогнищевою клітинною реакцією, некротичного нефрозу з шунтуванням кровотоку у нирці, респіраторного дистресс-синдрому, порушення реологічних властивостей крові, набряку-набухання головного мозку з діапедезними крововиливами. При судово-медичному досліджені трупа виявлено наступні тілесні ушкодження: синці під лівою пахвинною складкою по передньо-внутрішній поверхні лівого стегна, по внутрішній поверхні правого стегна всьому протязі з виходом на передню поверхню колінного суглобу, не передній поверхні лівої гомілки у середній третини та на внутрішній поверхні лівої стопи, розриви капсули та паренхіми печінки, крововилив у жирову капсулу правої нирки. Синці мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Розриви печінки мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Усі зазначені тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих предметів. Характер ушкоджень свідчить про те, що вони могли виникнути внаслідок падіння з вікна другого поверху будинку. При надходженні ОСОБА_11 до КМКЛ ШМД в його крові було виявлено 5,81 проміле етанолу, що відповідає тяжкому алкогольному отруєнню (а.с.91-93).

Даними протоколу слідчого експерименту від 22.07.2019 року, який проведено за участю свідка ОСОБА_16 , в присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 за участю статиста ОСОБА_21 , із застосуванням технічних засобів фіксації цифрової відеокамери «Panasonic SDR-S9» проведено слідчий експеримент та відтворено обстановку і обставини, в яких відбувалися події, вказані у протоколі допиту свідка ОСОБА_16 . Свідок ОСОБА_16 22.07.2019 р. прибув за адресою: АДРЕСА_3 , йому запропоновано розповісти перебіг подій, на що свідок погодився. Текст показань до протоколу не вносився. Диск з відеозаписом переглянуто в присутності всіх учасників дії та з`ясовано, що відеозапис в наявності та відповідає проведеній слідчій дії. Від учасників слідчої дії заяв та клопотань не надходило (а.с.102).

Даними протоколу слідчого експерименту від 22.07.2019 року, який проведено за участю свідка ОСОБА_15 , в присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 за участю статистів ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , із застосуванням технічних засобів фіксації цифрової відеокамери «Panasonic SDR-S9» проведено слідчий експеримент та відтворено обстановку і обставини, в яких відбувалися події, вказані у протоколі допиту свідка ОСОБА_15 . Свідок ОСОБА_15 22.07.2019 р. прибув за адресою: АДРЕСА_3 , йому запропоновано розповісти перебіг подій, на що свідок погодився. Текст показань до протоколу не вносився. Диск з відеозаписом переглянуто в присутності всіх учасників дії та з`ясовано, що відеозапис в наявності та відповідає проведеній слідчій дії. Від учасників слідчої дії заяв та клопотань не надходило (а.с.104).

Даними протоколу слідчого експерименту від 22.07.2019 року, який проведено за участю підозрюваного ОСОБА_9 , в присутності захисника ОСОБА_10 , понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 за участю статиста ОСОБА_22 , із застосуванням технічних засобів фіксації цифрової відеокамери «Panasonic» проведено слідчий експеримент та відтворено обстановку і обставини, в яких відбувалися події, вказані у протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_9 22.07.2019 р. ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 прибули за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 запропоновано розповісти про те, де саме 21.07.2019 року відбувалися події, перебіг події, перебіг обставин вказаної події, на що ОСОБА_9 погодився. Текст показань до протоколу не вносився, оскільки жоден із учасників вказаної слідчої дії не наполягав на цьому. Диск з відеозаписом переглянуто в присутності всіх учасників дії та з`ясовано, що відеозапис в наявності та відповідає проведеній слідчій дії. Від учасників слідчої дії заяв та клопотань не надходило (а.с.112-113).

Про порушення вимог ст. 104-106, 223 КПК України сторони кримінального провадження не повідомляли.
Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.
Відповідно до принципу диспозитивності (ст. 26 КПК) сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено КПК. Суди у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Європейський Суд з прав людини вказує, щостаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд, але вона не встановлює будь-яких правил допустимості доказів як таких, це завдання внутрішнього права.
Зокрема, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 26.09.2002 у справі «Перрі проти Сполученого Королівства» (Perry v United Kingdom), зазначив, що важливо, щоб була справедлива процедура розгляду питання про прийнятність та перевірку надійності спірних доказів.

Дослідивши та проаналізувавши зміст показань обвинуваченого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_15 , а також надані прокурором письмові докази, врахувавши позицію сторони захисту, який посилається на відсутність доказів вини ОСОБА_23 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, суд встановив відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_9 інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, виходячи з наступного.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України).
Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
У випадку, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії залежно від наслідків слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати за ст. 119 КК України чи ст. 128 КК України.

Отже, розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, що спричинило її смерть (ч. 2ст. 121 КК України), і вбивство, вчинене через необережність (ч. 1ст. 119 КК України), здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів.

Так, з пояснень свідка ОСОБА_15 вбачається, що він знаходився від будівлі по АДРЕСА_3 , з вікна якої випав потерпілий ОСОБА_11 приблизно на відстані 35-40 м. та не бачив чітко, що саме відбувалося у кімнаті на другому поверсі, де знаходилися обвинувачений та потерпілий. Свідок також чітко не бачив, хто був позаду потерпілого ОСОБА_11 , який лежав на підвіконні та наполовину схилившись з вікна на вулицю, а бачив лише силует, а чи то був чоловік, чи то жінка, йому не було видно. Свідок вказав, що він бачив, як потерпілий випав з вікна. Чітко стверджувати, що саме ОСОБА_9 викинув потерпілого ОСОБА_11 з вікна другого поверху він не може. Зазначені показання свідка суд вважає правдивими, оскільки вони узгоджуються з іншими письмовими доказами, які були досліджені судом.

Інших свідків-очевидців події, яка сталася 21.07.2019 року приблизно о 17-00 год. в ході судового слідства встановлено не було.

Як убачається з протоколу огляду місця події, потерпілий ОСОБА_11 випав з вікна другого поверху закинутої будівлі по АДРЕСА_3 , де він тимчасово мешкав разом з обвинуваченим.

Як убачається з довідки міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Києва від 21.07.2019 р., після падіння потерпілий отримав багаточисленні тілесні ушкодження та був поміщений до відділення реанімації.

Відповідно до висновку медичного експерта, смерть ОСОБА_11 , настала внаслідок закритої травми живота з розривами печінки та розвитком поліорганної недостатності, розривів капсули та паренхіми печінки, некрозу гепатоцитів з крововиливами по краю зрізу з вогнищевою клітинною реакцією, некротичного нефрозу з шунтуванням кровотоку у нирці, респіраторного дистресс-синдрому, порушення реологічних властивостей крові, набряку-набухання головного мозку з діапедезними крововиливами. При судово-медичному досліджені трупа виявлено наступні тілесні ушкодження: синці під лівою пахвинною складкою по передньо-внутрішній поверхні лівого стегна, по внутрішній поверхні правого стегна всьому протязі з виходом на передню поверхню колінного суглобу, не передній поверхні лівої гомілки у середній третини та на внутрішній поверхні лівої стопи, розриви капсули та паренхіми печінки, крововилив у жирову капсулу правої нирки. Синці мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Розриви печінки мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Усі зазначені тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих предметів. Характер ушкоджень свідчить про те, що вони могли виникнути внаслідок падіння з вікна другого поверху будинку.

Крім, цього у вказаному висновку зазначено, що при надходженні ОСОБА_11 до КМКЛ ШМД в його крові було виявлено 5,81 проміле етанолу, що свідчить про те, що від знаходився у стані тяжкого алкогольного сп`яніння.

Пояснення засудженого ОСОБА_9 , що 21.07.2019 р. приблизно о 17-00 год. він разом з ОСОБА_11 знаходилися у кімнаті на другому поверсі закинутого будинку по АДРЕСА_3 , де у них виник конфлікт на ґрунті справляння потерпілим природніх потреб у кімнаті, у якій вони знаходилися, в результаті чого ОСОБА_9 штовхнув потерпілого декілька разів, від чого той похитнувся та не втримався на ногах і впав на підвіконня, після чого ОСОБА_9 намагався його втримати за ноги, щоб той не випав, але йому це не вдалося зробити і потерпілий випав з вікна, умислу викидати потерпілого з вікна у нього не було, суд вважає правдивими та такими, що узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судому засіданні вказав, що він чітко не бачив, що відбувалося у кімнаті на другому поверсі, а лише бачив особу, яка перехилилася через вікно, а позаду нього був силует чи то чоловіка чи то жінки, а інших очевидців події встановлено не було.

Таким чином, тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 було не безпосереднім наслідком дій обвинуваченого ОСОБА_9 , як це вказано у обвинуваченні прокурором, а результатом падіння потерпілого з вікна другого поверху, який в цей момент перебував у стані тяжкого алкогольного сп`яніння й удару об тверду поверхню, чого обвинувачений ОСОБА_9 хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачати.
Отже, в конкретному випадку мало місце не умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, а вбивство, вчинене через необережність, у зв`язку з чим дії ОСОБА_9 підлягають перекваліфікації з ч. 2 ст. 121 на ч. 1 ст. 119 КК України із призначенням йому покарання у межах санкції цього кримінального закону.

Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє суду зробити висновок про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України в судовому засіданні підтверджена повністю.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують окарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Згідно з ст. 66 та ст. 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, його особу, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, ставлення обвинуваченого до наслідків вчиненого ним кримінального правопорушення жалкує, що так сталося, також суд враховує те, що в момент вчинення даного кримінального правопорушення, потерпілий був у стані тяжкого алкогольного сп`яніння та вважає необхідним обрати ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного та враховуючи обставини вчинення злочину, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_9 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_9 ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_9 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: два недопалки «Київ», «Прилуки», змиви речовини бурого кольору, два стаканчика, пляшка «Сомберсі», ємкістю с- 0,5 л, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Дарницького УП знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому , який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: