КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/2156/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00044363, по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 квітня 2022 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 квітня 2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 12 червня 2022 року включно, із визначенням застави у розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити оскаржувану ухвалу суду змінити та визначити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави в 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора та всупереч вимог діючого законодавства і практики Європейського суду з прав людини, продовжено застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що прокурор у поданому клопотанні не навів доказів на підтвердження існування ризику переховування ОСОБА_6 від суду. Визнавши даний ризик обґрунтованим, суд не врахував, що обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою, а тому за сплином певного часу даний ризик не може залишатися незмінним.
Як вважає апелянт не може бути достатньою підставою для тримання під вартою і та обставина, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду через загрозу призначення йому покарання на тривалий термін.
За доводами апелянта, судом першої інстанції при розгляді клопотання також не враховано дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є особою з міцними соціальними зв`язками, має цивільну дружину та неповнолітню дитину, а обраний судом розмір застави, з огляду на матеріальний стан обвинуваченого, є для нього непомірним для сплати.
За результатами апеляційного перегляду просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід та визначити розмір застави в 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів сформованого контрольного провадження, на розгляді Дарницького районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00044363 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, в якому здійснюється судовий розгляд.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 квітня 2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 12 червня 2022 року включно, із визначенням застави в розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що наведені у клопотанні дані, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозриОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину та продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема переховування обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд також навів обставини, які ним були враховані при продовженні запобіжного заходу, а саме тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення винуватості, а також ту обставину, що ОСОБА_6 є також обвинуваченим за ч.5 ст.185 КК України в іншому кримінальному провадженні, яке перебуває на стадії судового розгляду.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, з огляду на наступне.

За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , та інші обставини,передбачені ст.178 КПК України,які в сукупності можуть свідчити про продовження існування ризиків переховуватися обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі. В той же час суд апеляційної інстанції, виходячи з положень статті 422-1 КПК України та рішення Конституційного суду України № 3-208/2018(2402/18) від 13 червня 2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_8 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, не наділений повноваженнями на даній стадії судового розгляду кримінального провадження перевірити обґрунтованість доводів захисника про неправильне визначення розміру застави.
Також суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 квітня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 12 червня 2022 року включно, із визначенням застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3