Справа № 461/4919/22
Провадження № 1-кс/461/4228/22
УХВАЛА
про арешт майна
21.09.2022 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

встановив:

Слідчими СВ ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000160 від 20.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на 9 мобільних телефонів разом із коробками (упаковками) до них та без таких (коробок) отриманих від ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) із забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном, зокрема:

1. iPhone 13, Blue 256 Gb IMEI НОМЕР_2 ;

2. iPhone 13, Blue 256 Gb IMEI НОМЕР_3 ;

3. iPhone 13, Blue 256 Gb IMEI НОМЕР_4 (без коробки);

4. iPhone 13 Pro Max, Silver 128Gb IMEI НОМЕР_5 (без коробки);

5. iPhone 13 Pro Max, Silver 128Gb IMEI НОМЕР_6 ;

6. iPhone 13 Pro Max, Silver 128Gb IMEI НОМЕР_7 ;

7. iPhone 13 Pro Max, Silver 128Gb IMEI НОМЕР_8 (без коробки);

8. iPhone 13 Pro Max, Graphite, 128Gb IMEI 51881 (без коробки);

9. iPhone 13 Pro Max, Gold 129 Gb.IMEI 17107 (без коробки).

Обґрунтовуючи подане клопотання прокурор зазначає, що приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення та здобуті під час досудового розслідування докази, на даний час в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що у разі незастосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження вказане майно може бути відчужене, приховане та витрачене, що негативно вплине на забезпечення завдань кримінального провадження. Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов), недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, згідно клопотання, просить провести розгляд справи у її відсутності.

Від володільця майна ОСОБА_4 надійшла заява, відповідно до якої останній просить провести розгляд справи у його відсутності, щодо накладення арешту на належне йому майно не заперечує.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч.1 ст. 172 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до висновку, що таке підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене.

У відповідності з ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 2 жовтня 2021 року службовими особами митного поста «Шегині» Львівської митниці, під час перетину ОСОБА_4 державного кордону України, в останнього вилучено мобільні телефони марки iPhone в кількості 63 штуки у зв`язку з порушенням митних правил, вартістю 90 000 доларів США. 8 лютого 2022 року, відповідно до ухвали Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України та звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Одночасно, вказаною ухвалою суду зобов`язано повернути ОСОБА_4 вилучений товар після сплати всіх митних платежів.

Разом з тим, відповідно до наказу № 52 від 18 березня 2022 року командира військової частини НОМЕР_9 МОУ та наказу № 263аг від 15.03.2022 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану, 22 березня 2022 року проведено примусове відчуження (вилучення) майна, а саме вищезазначених 63 мобільних телефонів марки iPhone.

Однак, згідно матеріалів кримінального провадження та показів ОСОБА_4 вбачається, що частину із вказаних телефонів незаконно передано у розпорядження цивільних осіб, які жодного відношення до військової служби не мають та не несуть службу в ЗСУ.

Таким чином, вказані дії службових осіб митного поста «Шегині» Львівської митниці містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, що підтверджено матеріалами досудового розслідування.

14.09.2022 на адресу Львівської обласної прокуратури з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) скеровано 9 мобільних телефонів марки iPhone 13 разом із коробками (упаковками) до них та без них (коробок) попередньо вилучені у ОСОБА_4 , а саме:

1.iPhone 13, Blue 256 Gb IMEI НОМЕР_2 ;

2.iPhone 13, Blue 256 Gb IMEI НОМЕР_3 ;

3.iPhone 13, Blue 256 Gb IMEI НОМЕР_4 (без коробки);

4.iPhone 13 Pro Max, Silver 128Gb IMEI НОМЕР_5 (без коробки);

5.iPhone 13 Pro Max, Silver 128Gb IMEI НОМЕР_6 ;

6.iPhone 13 Pro Max, Silver 128Gb IMEI НОМЕР_7 ;

7.iPhone 13 Pro Max, Silver 128Gb IMEI НОМЕР_8 (без коробки);

8.iPhone 13 Pro Max, Graphite, 128Gb IMEI НОМЕР_10 (без коробки);

9.iPhone 13 Pro Max, Gold 129 Gb.IMEI 17107 (без коробки).

Постановою прокурора у провадженні від 14.09.2022 вищевказані предмети та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Отже, речі та предмети з приводу яких подане клопотання відповідають критеріям визначеним у ст. 170 КПК України щодо визначення мети арешту.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про накладення арешту положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду. Розглядаючи подане клопотання, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який у своїх рішеннях зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведення огляду місця події речі та документи можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

Таким чином, дослідження та збереження, вилученого майна (речей) має важливе значення для кримінального провадження, а речі та документи, на які просить накласти арешт прокурор, відповідають критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосуються предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на: на 9 мобільних телефонів разом із коробками (упаковками) до них та без таких (коробок), отриманих від ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) із забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном, зокрема:

1. iPhone 13, Blue 256 Gb IMEI НОМЕР_2 ;

2. iPhone 13, Blue 256 Gb IMEI НОМЕР_3 ;

3. iPhone 13, Blue 256 Gb IMEI НОМЕР_4 (без коробки);

4. iPhone 13 Pro Max, Silver 128Gb IMEI НОМЕР_5 (без коробки);

5. iPhone 13 Pro Max, Silver 128Gb IMEI НОМЕР_6 ;

6. iPhone 13 Pro Max, Silver 128Gb IMEI НОМЕР_7 ;

7. iPhone 13 Pro Max, Silver 128Gb IMEI НОМЕР_8 (без коробки);

8. iPhone 13 Pro Max, Graphite, 128Gb IMEI 51881 (без коробки);

9. iPhone 13 Pro Max, Gold 129 Gb.IMEI 17107 (без коробки).

Зобов`язати слідчого невідкладно повідомити всіх заінтересованих осіб (володільця), після їх встановлення, про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1