Справа № 369/5220/22
Провадження №1-кс/369/890/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.07.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0003184 від 09.12.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.12.2021 близько 12 годин 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення відкрито заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , які знаходились у задній кишені штанів останнього.
Після чого, ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 7 600 гривень.
Підставами підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, являються зібрані докази у кримінальному провадження, а саме: протоколом прийняття заяви, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідка, протоколом пред`явлення особи для впізнання.
У вчиненні вказаного злочину підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Київ, із середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до шести років.
У ході досудового розслідування кримінального провадження задля об`єктивного його розслідування у розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують що підозрюваний може:
переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду;
знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні;
перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким, та покарання за який становить від чотирьох до шести років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Пункт 2 ч. 1 ст.177 КПК України ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Це обґрунтовується тим, що на даний час у провадженні є необхідність в проведенні ряду слідчих дій, які на даний час у зв`язку із необхідністю проведення значного обсягу першочергових слідчих дій, ще не проведені.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_7 може впливати на свідків та потерпілого, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання свідків та потерпілого у провадженні, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.
Крім того існує реальний ризик того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі буде здійснювати вплив на останніх з метою відмови від дачі показань або давати неправдиві показання.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.
Враховуючи все вищезазначене, ОСОБА_7 необхідно обрати найсуворіший запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вище вказаним ризикам, в тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, будуть не достатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст. ст. 179, 180, 181, 182 КПК України вони не позбавляють в повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.
Відповідно до практики Європейського суду з захисту прав людини, рішення суду повинне забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Наявність вищевказаних ризиків свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий просив суд дане клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в арештному домі в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Київ, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, на строк два місяці.
У судовому засіданні прокурор просив суд клопотання задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_7 просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та його захисник просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.
Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до п. 2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Суд оцінює вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
При цьому суд, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; його репутацію; міцність соціальних зав`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе, Бучанського (Києво-Святошинського) району, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 30 діб, а саме до 18 серпня 2022 року (включно).
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали суду проголошено 20 липня 2022 року о 14 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1