Справа № 545/2743/22
Провадження № 1-в/545/742/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2022р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтава у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області справу за клопотанням засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 13.07.1999 року Зарічним районним судом м. Суми за ст. ст. 141 ч. 3, 44 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.04.2000 року умовно - достроково на не відбуту частину 8 місяців 15 днів;

2) 26.11.2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи вимоги тим, що він відбув частину призначеного покарання і став на шлях виправлення.

Від засудженої особи та представника адміністрації установи ТВК № 100 до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання заперечував, виходячи з того, що засуджений не досягла необхідного рівня виправлення, так як за час відбування покарання має 9 стягнення та лише 3 заохочення перед настанням пільги на УДЗ, тому відсутні підстави для задоволення клопотання про його умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку прокурора, розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до такого висновку.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 є засудженим, 03.07.2017 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ст. ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. В силу ст. 71 ч. 1 КК України шляхом часткового складання даного покарання та покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.11.2012 року до відбуття 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.01.2017 року по 15.01.2017 року та з 30.01.2017 року по 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 30.01.2017 року, кінець строку 06.04.2023 року.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_4 перебуває у місцях позбавлення волі, а саме: з 30.01.2017 року.

За час утримання в державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 16.01.2018, засуджений ОСОБА_4 відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)» та за час відбування строку покарання характеризується посередньо. За допущенні порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності дев`ять разів, в тому числі один раз помішувався до ДІЗО. Має три заохочення. До промислової зони установи не працевлаштований. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Намагається дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, виконує їх законні вимоги. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при-ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.Не приділяє уваги до необхідності ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування.

Питання про застосування зміни умов тримання відповідно статей 100, 101 КВК України було розглянуто 16.10.2019 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі, що не стає на шлях виправлення.

Питання про застосування заміни не відбутої частини покарання більш м`яким згідно статті 82 КК України було розглянуто 23.12.2020 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення згідно статті 81 КК України, за відбуттям призначеного строку покарання, було розглянуто 28.07.2021 року,відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми як особі, яка не довела свого виправлення.

Згідно Характеристики затвердженої начальником ДУ «ТВК № 100», встановлено, що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, тому не заслуговує на умовно - дострокове звільнення від відбування покарання згідно статті 81КК України, так як він в повній мірі не довів свого виправлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд враховує особу засудженого, відомості щодо його посередньої поведінки, та виходячи з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань є виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання у процесі відбування покарання.

За таких підстав суд вважає, що засуджений своє посередньою поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення і у суду відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженого, - слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя
Полтавського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1