ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження 00000 від 23.01.2022 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 серпня 2022 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , безробітного, судимого вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2018 року в порядку перегляду та приведення у відповідність до законодавства України вироку Курського районного суду Курської області російської федерації від 10.11.2016 року за ч.1 ст.187 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільненого 24.06.2019 року по відбуттю строку покарання
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

УСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 серпня 2022 року ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України призначено йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
Строк відбування ОСОБА_6 визначено обчислювати з 23.01.2022 року, тобто з моменту затримання.

Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення: з 23.01.2022 року по день набрання

ЄУНСС: 727/4621/22 Головуюча у 1-ій інстанції: ОСОБА_8
НП: 11-кп/822/369, 383/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_6 застосований до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 25.01.2022 року.

Вирішено долю речових доказів.
Згідно з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 23.01.2022 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив конфлікт зі своєю дружиною: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на умисне, протиправне заподіяння смерті потерпілій, наніс їй не менш ніж 9 (дев`ять) ударів один за одним, із незначним проміжком у часі, кухонним ножем, який попередньо заготував та приніс з собою, в ділянки розташування життєво-важливих органів, а саме: в область грудної клітини та черевної порожнини, а також в обличчя, заподіявши їй тяжкі тілесні ушкодження, які несумісні з життям та перебувають у прямому причинному зв`язку із фактом настання смерті ОСОБА_9 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_4 від масивної зовнішньої кровотечі, яка виникла в результаті отриманого при житті колото-різаного поранення правої підключичної ділянки з ушкодженням підключичної артерії, після чого, вважаючи свої дії достатніми та необхідними для настання смерті потерпілої, залишив її в лежачому положенні на дивані в кімнаті, де працівниками ОКНП ЧОЦЕМ та ЕМТК констатовано смерть останньої.

На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_6 та в його інтересах адвокат ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких, не заперечуючи правової кваліфікації дій ОСОБА_6 та доведеності його вини у скоєному кримінальному правопорушенню, просять вирок змінити в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання та призначити йому покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років. В іншій частині вирок суду першої інстанції просять залишити без змін.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що суд при призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не в достатній мірі врахував обставину, що пом`якшує йому покарання, зокрема визнання вини в повному обсязі, щиросердечне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину.

Також не було враховано його характеристику за місцем проживання, стійкі соціальні зв`язки, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Стверджують, що районний суд помилково зазначив обставину, що обтяжує обвинуваченому покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_6 вказував, що випив лише пляшку пива. Освідування особи не проводилось. Факт знаходження обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння матеріалами справи не доведено, доказів перебування обвинуваченого у стані сп`яніння під час скоєння ним кримінального правопорушення немає.

Вважають, що покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі було б достатнім та необхідним для досягнення основної мети покарання.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг не надходило.

При цьому, надійшло заперечення на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 від прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству обласної прокуратури ОСОБА_5 , з якого вбачається, що остання просить апеляційний суд у задоволенні апеляційних скарг - відмовити.

Потерпілий ОСОБА_10 та законний представник малолітніх потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явилися та не повідомили причини своєї неявки, що у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає подальшому судовому розгляду апеляційних скарг.
Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційних скарг, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити з підстав, у них зазначених, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти поданих апеляційних скарг, вважавши вирок районного суду законним та обґрунтованим, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому ОСОБА_6 і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційних скаргах та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 не заперечуються, таким чином колегія суддів не переглядає та не наводить доводів на їх підтвердження.

Стороною захисту оскаржується, зокрема, правильність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ..

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що воно обрано згідно загальних принципів призначення покарання та у відповідності до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України та роз`яснень п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме: з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме меті покарання, передбаченій ст.50 КК України, з яким погоджується і колегія суддів.

Твердження в апеляційній скарзі апелянтів про можливість пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання, є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Суд виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, врахував тяжкість злочину, який відноситься до особливо тяжкого насильницького злочину, який спричинив тяжкі наслідки у виді смерті потерпілої ОСОБА_9 і залишення без матері трьох малолітніх дітей, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який має непогашену судимість, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є осудним, не працює.

Відсутності обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують вину обвинуваченому та за наявності обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують вину обвинуваченому вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину, вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини, вчинення злочину щодо подружжя.

Враховавши думку потерпілих про призначення обвинуваченому найсуворішого покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.1 ст.115 КК України, прийшов до вірного висновку, про призначення ОСОБА_6 покарання у виді 12 років позбавлення волі, що у межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Наведене вище, дало можливість суду першої інстанції визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років, що не є максимальною межею, передбаченою санкцією ч.1 ст.115 КК України.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 про неврахування судом ряду обставин, які пом`якшують обвинуваченому покарання, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки вказані обставини були враховані районним судом при встановленні особи обвинуваченого, та у своїй сукупності були взяті до уваги при призначенні міри покарання.
Крім цього, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисника щодо щирого каяття обвинуваченого, оскільки щире каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася, однак даних про таку оцінку ОСОБА_6 своїх дій у матеріалах кримінального провадження немає, а тому суд не може прийти до висновку про наявність такої обставини, що пом`якшує покарання винного.
Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Доводи сторони захисту стосовно того, що районний суд помилково зазначив обставину, що обтяжує обвинуваченому покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_6 вказував, що випив лише пляшку пива. Освідування особи не проводилось. Факт знаходження обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння матеріалами справи не доведено, доказів перебування обвинуваченого у стані сп`яніння під час скоєння ним кримінального правопорушення немає, є безпідставними та такими, які спростовуються матеріалами кримінального провадження, оскільки про перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння на момент вбивства вказував безпосередній очевидець злочину малолітній ОСОБА_11 . Вказана обставина також підтверджується відомостями, які містяться у висновку експерта №200 від 18.02.2022 року, згідно яких при судово-токсикологічній експертизі крові та сечі ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт: в крові в кількості 0,40 % та в сечі в кількості 1,33% (а.к.п.67 т.2).

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та діючого в його інтересах адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 серпня 2022 по обвинуваченні ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя доповідач: Судді

____________ ____________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3