Справа № 478/467/22 Провадження №1-в/478/160/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.07.2022 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника Казанківської ВК № 93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка Миколаївської області в режимі відео конференції з Державною установою «Казанківська виправна колонія (№ 93)» заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, до арешту не працював, який відбуває покарання в Державній установі «Казанківська виправна колонія (№ 93)», раніше судимого, по теперішній справі засудженого: вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 17.08.2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 1 п. 4 ст. 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 19.11.2020 року Миколаївським апеляційним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяці позбавлення волі. Початок строку: 02.12.2020 року, кінець строку: 02.03.2023 року, про застосування щодо нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, -
05 липня 2022 року до Казанківського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування щодо нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування клопотання засуджений зазначає, що у нього фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, та пояснив, що за час відбування покарання в Казанківській ВК № 93 характеризується добре, кається у скоєному злочині, добросовісно відноситься до праці, за що має ряд заохочень, мав стягнення, які у встановленому порядку погашено та знято. Вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просить застосувати щодо нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» в судовому засіданні просив в задоволені клопотання засудженого заперечував на тій підставі, що з урахуванням увсіх оставин у їх сукупності за суджений на час подання клопотання не став на шлях виправлення.
На думку прокурора клопотання засудженого ОСОБА_5 є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає , оскільки засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не довів свого виправлення.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про те, засуджений став на шлях виправлення має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування щодо засудженого умовно-дострокове звільнення.
На підставі закону умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Судом врахувається не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи. Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеному статтями 67, 130 КВК України, але й додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, відповідно до статей 59, 60, 118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином.
Як вбачається з матеріалів особової справи, вироком вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 17.08.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 1 п. 4 ст. 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 19.11.2020 року Миколаївським апеляційним судом м. Миколаєва ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяці позбавлення волі.
Початок строку: 02.12.2020 року, кінець строку: 02.03.2023 року.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» з 24.12.2020 року.
Станом на 07.07.2022 року засудженим ОСОБА_5 не відбутий строк покарання складає 7 місяців 23 дні.
Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо.
Згідно особової справи з ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» засуджений ОСОБА_5 має 2 заохоченя та 1 стягненя, яке знято у встановленому законом порядку, що, з урахуванням положень ст. 6 КВК України, не може свідчити про готовність ОСОБА_5 до самокерованої правослухняної поведінки.
На підставі викладеного вбачається, що нестабільна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання, натомість, в поведінці засудженого ОСОБА_5 позитивні зрушення відбуваються протягом нетривалого проміжку часу, з урахуванням загального строку відбування покарання та що засуджений за час відбуття покарання довів своє виправлення.
Відповідно до колегіального висновку, долученого до матеріалів клопотання щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 , висновок керівників службДержавної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» категоричний - заперечення як особі, яка не довела свого виправлення.
Виходячи з положень ст. 81 КК України та роз`яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким" від 26 квітня 2002 року № 2, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, даних щодо праці, додержання ним вимог режиму, даних про його особу за весь період перебування в установах відбування покарань, оцінюючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину та строку реального відбуття призначеного покарання, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 за весь період відбуття покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці і не заслуговує умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення а тому відносно нього не можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України.
Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, 537-539 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1