Справа №295/8201/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна поданого старшим слідчим СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНПв Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 10000400 від 20.08.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий звернувся з клопотанням, в якому вказано, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області розслідується кримінальне провадження № № 10000400, по факту умисного заподіяння працівникові поліції тілесних ушкоджень, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 12 години 24 хвилин 20.08.2022 на 124 км автодороги "Київ-Чоп", що поблизу с. Великі Кошарища Житомирського району, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження.

Під час проведення огляду місця події на ділянці місцевості на блокпості, що за адресою: Київське шосе, 153 с. Глибочиця Житомирського району, було виявлено та вилучено автомобіль марки « Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , оскільки останній спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , за допомогою вище вказаного автомобіля, а саме наїхавши лівим колесом на праву ногу потерпілому ОСОБА_6 .

Вказаний автомобіль знаряддям вчинення даного злочину, оскільки їм було здійснено наїзд на ногу працівника поліції. Вказаний автомобіль необхідно залишати під арештом з метою подальшого проведення слідчих та процесуальних дій, зокрема проведення слідчого експерименту, щодо обставин наїзду та подальшого призначення судово медичної експертизи з надання експерту автомобіля для огляду.

20.08.2022 вище вказаний автомобіль визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

У відповідності до ст. 170 КПК України автомобіль марки « Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ,є речовим доказом.

З метою їх збереження необхідно накласти арешт, оскільки не накладення арешту призведе до знищення та втрати слідів, їх пошкодження, псування та знищення або передачі, відчуження третім особам речових доказів, що не дасть можливість провести під час досудового розслідування відповідні судові експертизи.

В судовому засіданні прокурор. клопотання про арешт майна підтримав та просив його задовольнити.

Володілець ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся згідно з вимогами КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Врахувавши обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що вилучені під час огляду місця події предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, взявши до уваги мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 107, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на старшим слідчим СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНПв Житомирській області ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Богунського
районного суду м. Житомира ОСОБА_7 Перекупка