Справа №522/4604/22
Провадження №1-кп/522/1269/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд у режимі відеоконференції у кримінальному провадженні №0000095, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2022 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заводівки, Березівського району, Одеської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кам`яної Яруги, Чугуївського району, Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
11.02.2022 року ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , перебуваючи у нічний час біля будинку АДРЕСА_5 , побачили ОСОБА_9 .

В цей час, у ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , виник спільний намір, спрямований на відкрите викрадення цінного майна, яке належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій спільний намір, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розподілили між собою ролі, згідно яких ОСОБА_4 мав подолати опір потерпілого, а ОСОБА_3 відкрито, спільно із ОСОБА_4 заволодіти цінним майном, яке належить ОСОБА_9 .

Так, реалізуючи свій спільний намір, 11.02.2022 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підійшли до ОСОБА_9 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_5 , та почали спілкуватися із ним.

Після чого, в процесі спілкування, ОСОБА_4 , реалізуючи спільний намір, наблизився до ОСОБА_9 , та із метою подолання його опору, умисно наніс йому один удар кулаком руки в область голови указаного потерпілого. Далі, подолавши опір ОСОБА_9 , та спричинивши йому насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, 11.02.2022 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію спільного наміру, умисно, відкрито, та із корисливих мотивів, заволодів належним ОСОБА_9 мобільним телефоном торгової марки «Samsung», моделі «Galaxy», в корпусі чорного кольору вартістю 400 гривень, який знаходився в чохлі чорного кольору, та в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з абонентським номером: НОМЕР_1 , які не мають матеріальної цінності для потерпілого .

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного наміру 11.02.2022 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, умисно, відкрито та з корисливих мотивів, заволодів належним ОСОБА_9 срібним перстнем вартістю 350 гривень. Відкрито, спільно, заволодівши майном ОСОБА_9 у розмірі 750 гривень, ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, а в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинили потерпілому матеріальний збиток в указаному розмірі.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України -відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
За наведених обставин ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України -відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.
У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_9 не з`явився, та до судового засідання звернувся із письмовою заявою у якій просив проводити судове засідання без його присутності, та просив призначити обвинуваченим покарання не пов`язане з обмеженням волі /зава від 13.04.2022 р. вх. № 25024/22р./ .

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.
Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, яквідкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, яквідкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує його особу та те, що він характеризується позитивно за місцем проживання , та те ,що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, що він позитивно характеризується , згідно до характеристики у матеріалах кримінального провадження, та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що він раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, що матеріальна шкода потерпілому відшкодована.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що він раніше не судимий, що матеріальна шкода потерпілому відшкодована .
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , ступеню тяжкості кримінального правопорушення, наявності вище зазначених чотирьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити цього обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, та додаткові обов`язки, передбачені п.2, п.3, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище указаного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ступеню тяжкості кримінального правопорушення, наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити цього обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, та додаткові обов`язки, передбачені п.2, п.3, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище указаного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання, по зазначеному вироку суду, строк його перебування під вартою з 12.02.2022року до 15.04.2022 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Суд вважає, що міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою необхідно скасувати, так як у подальшому застосуванні такого запобіжного заходу відпала потреба.

На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбування покарання, по зазначеному вироку суду, строк його перебування під вартою з 12.02.2022року до 28.03.2022 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Суд вважає, що міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту необхідно скасувати, так як у подальшому застосуванні такого запобіжного заходу відпала потреба.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті 5 / п`ять/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 2 /два/ роки 6 /шість/ місяців. На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки 6 /шість/ місяців покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки 6 /шість/ місяців покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу),

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 15.04.2022 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 12.02.2022 року до 15.04.2022 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати, та звільнити його з-під варти із приміщення Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті 5 / п`ять/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 2 /два/ роки 6 /шість/ місяців. На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки 6 /шість/ місяців покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки 6 /шість/ місяців покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу),

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_4 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 15.04.2022 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 12.02.2022 року до 28.03.2022 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі. Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту скасувати.

Речовий доказ - мобільний телефон торгової марки «Samsung», моделі «Galaxy», в корпусі чорного кольору, imei: НОМЕР_2 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_9 .

Речовий доказ диск сірого кольору із маркувальним написом «Axent CD+R» зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1

15.04.2022