Справа № 299/4259/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

13.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №11-кп/4806/111/22, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2022 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 30.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000217, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Боржавське, Виноградівський район Закарпатської області; місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, - повернуто прокурору.

В ухвалі суду вказується на те, що до Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому 30.12.2020 внесені до ЄРДР за № 0000217, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, складений 31.08.2021 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , затверджений прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 . З обвинувального акту убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин: 03.12.2020, Виноградівським районним судом Закарпатської області ухвалено рішення у цивільній справі №299/4111/20, яким винесено обмежувальний припис щодо ОСОБА_7 , визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього певні обов`язки, а саме: ОСОБА_7 заборонено наближатися на відстань ближче 300 м до місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців; заборонено ОСОБА_7 перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_9 за цією ж адресою, строком на шість місяців. Однак, ОСОБА_7 , 12.12.2020, будучи належним чином ознайомлений із зазначеним вище рішенням суду, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя із забезпечення виконання рішення суду, всупереч вимог частини четвертої статті 350-6 ЦПК України, відповідно до якої обмежувальний припис підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання, 12.12.2020, приблизно о 15 годині 00 хвилин, прибув до місця проживання ОСОБА_9 , умисно проник на територію дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому наблизився на відстань ближче 300 м до місця проживання ОСОБА_9 , чим умисно порушив рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.12.2020 у справі №299/4111/20, та вчинив з нею сварку, під час якої ображав ОСОБА_9 та висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою. Окрім цього, ОСОБА_7 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя із забезпечення виконання рішення суду, всупереч вимог частини четвертої статті 350-6 ЦПК України, відповідно до якої обмежувальний припис підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання, наближався до дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , та вчиняв сварку з ОСОБА_9 , а саме: 12.12.2020, 15.12.2020 року, 16.12.2020, 21.12.2020, 24.12.2020, чим умисно порушив приписи рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.12.2020 у справі №299/4111/20. Крім того, 23.12.2020, приблизно о 19 годині 33 хвилин, ОСОБА_7 прибув до місця проживання ОСОБА_9 , де умисно пошкодив майно, а саме: розбив вікно на вхідних дверях, при цьому наблизився на відстань ближче 100 м до місця проживання ОСОБА_9 , увійшов на територію дворогосподарства АДРЕСА_1 , де перебував упродовж певного часу, після чого о 19 годині 50 хвилин 23.12.2020 покинув територію цього дворогосподарства та попрямував у невідомому напрямку, що підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом, чим умисно порушив приписи, викладені у рішенні Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.12.2020 у справі №299/4111/20. За наведених обставин ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 390-1 КК України, - в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Суд в ухвалі зазначив, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті не містить відомостей щодо того, у який час 12.12.2020, 15.12.2020, 16.12.2020, 21.12.2020, 24.12.2020 обвинувачений наближався до місця проживання потерпілої, де перебував, і на якій відстані він наблизився до дворогосподарства потерпілої. З врахуванням того, що саме обставини, вказані в обвинувальному акті, підлягають доведенню під час судового провадження та визначають формулювання діяння, у вчиненні якого особа визнається винуватою у разі ухвалення обвинувального вироку чи невинуватою при її виправданні, то за відсутності в обвинувальному акті викладу необхідних обставин щодо події кримінального правопорушення у частині окремих епізодів інкримінованого обвинуваченому суспільно - небезпечного діяння нівелюється ефективність судового провадження, оскільки немає доцільності у частковому встановленні обставин кримінального правопорушення та перевірці їх доказами. З урахуванням наведеного, обвинувальний акт, на переконання суду, підлягає поверненню.

В апеляційній скарзі прокурор вважає судове рішення незаконним, необґрунтованим, просить його скасувати. Зазначає, що у обвинувальному акті містяться всі дані, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, які прокурор вважає встановленими. Так, на думку апелянта, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, а зазначені в оскаржуваній ухвалі суду обставини є такими, що не відповідають дійсності, а тому суд повинен був призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою повернути матеріали кримінального провадження для розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони захисту, неявка якої, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги те, що: сторона захисту належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки сторони захисту у судове засідання на розгляд апеляційної скарги; прокурорка не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі сторони захисту.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення підлягають задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, дізнавача, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як убачається зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , такий складений дізнавачем, підписаний дізнавачем і затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого та потерпілої, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада дізнавача, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про: відсутність цивільного позову, матеріальної шкоди, обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, викривача, процесуальних витрат, підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; речові докази (а. к. п. 1 5).
Із матеріалів судового провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 про отримання копіий обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та матеріалів кримінального провадження (а. к. п. 7 12).
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 містяться усі відомості, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, які прокурор вважає встановленими, а також всі передбачені ст. 291 КПК України дані, що свідчить про те, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог цієї норми права, - колегія суддів визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає приписам КПК України, - визнаються необґрунтованими й такими, що не призводять до висновку про неможливість призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Визнаючи вищезгадані висновки суду першої інстанції необґрунтованими, апеляційний суд бере до уваги й те, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються у такій формі і в такому обсязі, у тому числі щодо способу вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування, а окремі протиріччя, які можуть міститися в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, можуть бути усунуті під час судового розгляду обвинувального акту.
Із вищезазначених підстав, апеляційний суд безпідставними і такими, що не дають підстав для повернення обвинувального акту прокурору, визнає і висновки суду першої інстанції про те, що: формулювання обвинувачення в обвинувальному акті не містить відомостей щодо того, у який час 12.12.2020, 15.12.2020, 16.12.2020, 21.12.2020, 24.12.2020 обвинувачений наближався до місця проживання потерпілої, де перебував, і на якій відстані він наблизився до дворогосподарства потерпілої; обставини, вказані в обвинувальному акті, підлягають доведенню під час судового провадження та визначають формулювання діяння, у вчиненні якого особа визнається винуватою у разі ухвалення обвинувального вироку чи невинуватою при її виправданні, то за відсутності в обвинувальному акті викладу необхідних обставин щодо події кримінального правопорушення у частині окремих епізодів інкримінованого обвинуваченому суспільно-небезпечного діяння нівелюється ефективність судового провадження, оскільки немає доцільності у частковому встановленні обставин кримінального правопорушення та перевірці їх доказами.
Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору із наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а також обґрунтованості пред`явленого обвинувачення неможлива на стадії підготовчого судового засідання, так як указані питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті, у зв`язку з чим заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що доказування фактичних обставин кримінального провадження не відноситься до стадії підготовчого судового засідання, а належить до стадії судового розгляду, у ході якого сторона обвинувачення доводить ті обставини, які викладені в обвинувальному акті шляхом дослідження доказів.
У зв`язку цим, висновки суду першої інстанції апеляційний суд визнає безпідставними, необґрунтованими й такими, що з урахуванням наведеного вище, не дають підстав для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки не позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд обвинувального акту. При цьому, апеляційний суд вважає, що наведені в оскаржуваній ухвалі судження жодним чином не порушують право обвинуваченого на захист від обвинувачення, у тому числі й не свідчать про те, що обвинувачення для ОСОБА_7 є незрозумілим.
Тому, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України та неможливість призначення його до судового розгляду без усунення виявлених, на думку суду, недоліків, - апеляційний суд вважає необґрунтованими, спростованими доводами апеляційної скарги.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 прокурору, в зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ст. 390-1 КК України, повернуто прокурору, - скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: