Справа № 487/1428/21
Провадження № 1-кп/487/262/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів посилаючись на те, що судовий розгляд триває, необхідно дослідити значну кількість доказів та допитати обвинуваченого, добуті під час досудового розслідування докази є переконливими для того, щоб стверджувати, що саме ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі та посилався на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились та не перестали існувати, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, враховуючи відсутність утриманців та місця постійного проживання та реєстрації, які б могли стримувати обвинуваченого за місцем проживання, у зв`язку з тим, що до теперішнього часу місце знаходження засобу вчинення злочину (ножа) не встановлено, тому перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити вказаний речовий доказ, та враховуючи, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу, лише 13.11.2020 звільнився з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення злочинів проти життя, здоров`я, статевої свободи та недоторканості, може вчинити інші кримінальні правопорушення, у тому числі майнові, або довести свій злочинний умисел відносно потерпілого до кінця, зокрема продовжити нанесення потерпілому тілесних ушкоджень чи позбавити життя, вищевказане свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам та застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого зазначив, що враховуючи виклад обставин в клопотанні прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу, не заперечував проти задоволенні клопотання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не висловився щодо заявленого прокурором клопотання, був видалений з судового засідання за порушення порядку у залі судового засідання.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено. Під час судового розгляду справи, ухвалами суду обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судовий розгляд у даному кримінальному провадженні триває, але у обвинуваченого 29.07.2022 закінчується строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені п.п. 1, 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, знищити, сховати або спотворити засіб вчинення злочину (ніж) місце знаходження якого не встановлено, крім того, також перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що офіційно не працює, не має стабільного джерела доходу.

Відповідно до правової позиції Європейського Суд з прав людини у рішенні «В. проти Швейцарії», небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків із державою, у якій його переслідують.

Судом враховується особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який не одружений, дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, раніше судимий за вчинення злочинів проти життя, здоров`я, статевої свободи та недоторканості, 13.11.2020 звільнився з місць позбавлення волі, на теперішній час обвинувачується у вчиненні 10.12.2020 тяжкого злочину також проти життя і здоров`я потерпілого, тобто є особою схильною до вчинення злочинів.
За таких обставин суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
На підставі викладеного, з урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою судовий розгляд не може бути завершений, наведені ризики є дійсними та триваючими, суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме до 23.09.2022 включно.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» на 60 днів до 23.09.2022 включно.
Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текс ухвали оголошено 27.07.2022 о 11:00 годин.