Справа № 161/6802/22
Провадження № 1-кп/161/697/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 червня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000352 від 21.02.2022, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не працює, неодружений, несудимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В
Обвинувачений ОСОБА_3 03.02.2022 близько 13.00год., діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, використовуючи ключ до врізного замка вхідних дверей проник до підсобного приміщення, яке розташоване поряд з під`їздом №2 будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав велосипед марки «VIRAGE», вартість якого згідно з висновком експерта №СЕ-19/103-22/1794-ТВ становить 4020 гривень 30 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вищевказану суму.

ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в приміщення, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно шляхом проникнення викрав велосипед марки «VIRAGE». У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати, просив вибачення в потерпілого.

Допитаний безпосередньо в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини викрадення велосипеда марки «VIRAGE», не наполягав на суворому реальному покаранні, не заперечив щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України. Проте зазначив, що має до обвинуваченого претензії морального характеру.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаними з проникненням в приміщення, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, несудимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра чи нарколога не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Судом взято до уваги позицію як прокурора, так і потерпілого щодо можливості застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробовуванням, а тому суд прийшов до висновку про можливість досягнення мети виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства за умови контролю за його поведінкою упродовж іспитового строку, адже обвинувачений ОСОБА_3 до вчинення ним даного злочину вів законослухняний спосіб життя, що підтверджується відсутністю даних про притягнення його до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Стороною обвинувачення не надано суду жодних відомостей, що обвинувачений ОСОБА_3 до вчинення злочину мав девіантну поведінку.

За таких обставин, суд вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2022 на майно, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

-велосипед чорно оранжевого кольору з надписом «VIRAGE», залишити потерпілому ОСОБА_5 за належністю;

-сліди рук, врізний замок із ключем, які передані на зберігання до камери схову Луцького РУП ГУНП у Волинській області, знищити;

-диск, залишити при матеріалах кримінального провадження впродовж всього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертизи в загальній сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 10 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий