Справа № 309/5052/21
Провадження № 1-кп/309/386/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кошельово Хустського району Закарпатської області, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 5 листопада 2021 року, близько 23 години 00 хвилин, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , у зв`язку з особистою неприязню до громадянки ОСОБА_4 , з якою вони спільно винаймають для проживання вищевказану квартиру, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї дії, передбачаючи її суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, взутою ногою наніс їй удар по лівому боці, коли вона лежала на ліжку та спала, внаслідок чого, згідно висновку судово-медичного експерта №178/х від 28.12.2021, заподіяв останній тілесне ушкодження у вигляді: поперечного консолідованого перелому ІІІ-го ребра по середньо-ключичній лінії зліва. Вищевказане тілесне ушкодження потягло за собою розлад здоров`я більше 21 дня та кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов не заявлений.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та підтвердив суду обґрунтованість обвинувачення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має та просила обрати йому м`яку міру покарання.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Зібрані по кримінальному провадженню докази, достовірність та істинність яких ОСОБА_5 не оскаржує, у їх сукупності дають підставу суду зробити висновок, що його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до вимог ст.50,65 КК України: особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним /відповідним/ характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися судом до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує:

-ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином;

-дані про особу винного, який раніше не судимий /арк.спр.25-26/; у лікарів психіатра та нарколога КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського Остапа Петровича Хустської міської ради» не лікувався та не лікується /арк.спр.23/, проживає разом з співмешканкою ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується посередньо /арк.спр.24/;

-те, що він свою вину повністю визнав, у вчиненому щиро раскаявся;

-позицію потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має та просила обрати йому м`яку міру покарання;

-наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, складену провідним інспектором Хустського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 , згідно висновку якої: беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній ризик вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення громадянина ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб /арк.спр.35-37/.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, беручи до уваги думки усіх учасників судового розгляду, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначене у межах санкції ст.122 ч.1 КК України - у вигляді обмеження волі.

Проте, беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, а також наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих обставин; ставлення обвинуваченого до вчиненого; повне визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття; враховуючи думку потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила суду, що жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має та просила обрати йому м`яку міру покарання; а також, приймаючи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, суд, на підставі ст.75 КК України, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді обмеження волі, встановивши йому іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде відповідати цілям покарання.

У кримінальному провадженні відомості про процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.368,370,373-375 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 /один/ рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1,2 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського Апеляційного суду через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_5 та прокурору.

Суддя Хустського
районного суду: ОСОБА_1