Єдиний унікальний № 946/4004/22
Провадження № 1-кп/946/479/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

19 жовтня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000297, 0001038, 0003144, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл Одеської області (далі м. Ізмаїл), громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого тренером у клубі боксу «Дунаєць», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

26.02.2002 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, зі змінами згідно ухвали Апеляційного суду Одеської області від 21.05.2002, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 229-6, ст. 70 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк чотири роки, звільнений 06.01.2006 за відбуттям строку покарання;
26.11.2010 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 190 КК до позбавлення волі на строк один рік шість місяців, звільнений 05.04.2012 за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 199 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисниця ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується розписками про отримання судових повісток про виклик до суду, у зв`язку з чим суд, з урахуванням думок учасників судового провадження, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.05.03.2014 близько 01:00 години ОСОБА_3 за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи зі спільним умислом, повторно, умисно, з корисливих мотивів, проникли до магазину «Секонд Хенд», розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали три чоловічі шкіряні куртки на суму 1 060 грн, 15 шматків мила виробників «Made in England», «Kinghts Castile», «Shield» по 5 грн за 1 шматок мила на суму 75 грн, 20 шматків мила виробників «Палмолів», «Дав», «Нівея» по 10 грн за 1 шматок мила на суму 200 грн, 30 дитячих зубних щіток виробників «Смайл», «Степ», «Кристал», «Біг Тез», «Аквафреш» вартістю 1 щітки по 10 грн на суму 300 грн, 25 зубних щіток для дорослих виробників «Колгейт», «Орал Бі» по 10 грн за 1 щітку на суму 250 грн, а також 30 тюбиків зубних паст виробників «Колгейт», «Доктор Фреш» по 10 грн за 1 тюбик зубної пасти на суму 300 грн, що належать ОСОБА_6 , чим заподіяли останній матеріальну шкоду на загальну суму 2 185 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.
2.Далі, 06.04.2014 близько 16:00 години ОСОБА_3 , знаходячись на розі вул. К. Маркса та Леніна у м. Ізмаїл, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_7 , та, з внутрішньої кишені його куртки відкрито викрав два мобільні телефони марки «Blackberry» вартістю 760 грн та «Motorola Droid» вартістю 500 грн, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
3.Також, 21.12.2014 ОСОБА_3 спільно та за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою збуту підробленої купюри номіналом 100 доларів США серії BG №62037443 А, достовірно знаючи, що вказана купюра підроблена, пішли до магазину «Продукти», розташованого по вул. Ю.Фучика, 93 у м. Ізмаїл, де придбали продукти харчування на загальну суму 500 грн, та в якості застави залишив продавцю ОСОБА_8 вищевказану підроблену купюру номіналом 100 доларів США, не маючи наміру в подальшому розраховуватись за вказані продукти.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 199 КК, а саме збут підробленої іноземної валюти, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Статті (частини статті) КК, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений
4.Кримінальний кодекс України

«Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
…

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб,
…

3. Крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому,
карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.»

«Стаття 186. Грабіж

1. Відкрите викрадення чужого майна (грабіж),
…

2. Грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб,
карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.»

«Стаття 199. Виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту або збут підроблених грошей, державних цінних паперів, що існують у паперовій формі, білетів державної лотереї, марок акцизного податку чи голографічних захисних елементів

1. Виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту, а також збут незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного податку, голографічних захисних елементів, підробленої національної валюти України у виді банкнот чи металевої монети, іноземної валюти, державних цінних паперів, що існують у паперовій формі чи білетів державної лотереї
караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

2. Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи у великому розмірі,
караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
5.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальних актах, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, щодо заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

6.Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення та щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальних актах, зокрема, перелік та вартість майна, яким він заволодів, та зазначив, що вчинив кримінальні правопорушення за обставин, що викладені в обвинувальних актах.

7.Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінальних правопорушень, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 та за ч. 2 ст. 199 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
8.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

9.Обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає. Суд не може віднести до таких таку обставину, як вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що зазначено в обвинувальних актах за ч. 3 ст. 185 та за ч. 2 ст. 199 КК, оскільки окрім цих обвинувачень ОСОБА_3 також обвинувачувався у вчиненні інших кримінальних правопорушень, провадження по яким закрито, і саме у їх вчиненні у стані сп`яніння ОСОБА_3 обвинувачувався. А по розглядуваним обвинуваченням ОСОБА_3 не обвинувачується у їх вчиненні у стані сп`яніння, що вбачається з обвинувальних актах.

10.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальних актах про наявність інших обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання
11.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

12.Ступінь тяжкості злочину, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

13.Як зазначив Верховний Суд у постановах від 22.03.2018 у справі № 207/5011/14-к та від 06.08.2020 у справі №759/13520/18, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст. 66, ст. 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

У постанові від 06.08.2020 у справі №759/13520/18 Верховний Суд також зазначив, що наявність у особи непогашеної судимості відповідно до закону не є перешкодою для застосування до неї ст. 75 КК (постанови Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 337/3654/16-к, від 28.05.2020 у справі №753/13972/17).

14.За формальною класифікацією, передбаченою ст. 12 КК, в залежності від санкції частин статей обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкі злочини.

15.Хоча ОСОБА_3 дільничним офіцером поліції характеризується негативно, але відомості про його особу у характеристиці наведені виключно на підставі того, що він раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. До того ж у характеристиці не зазначена дата її складання, тому з урахуванням значного часу, що минув після направлення обвинувальних актів до суду, а саме близько семи років, на думку суду, ця характеристика на даний час є неактуальною.

16.Також, хоча ОСОБА_3 раніше судимий, але протягом тривалого часу, а саме протягом більш ніж семи останніх років, він інших кримінальних правопорушень не вчиняв, влаштувався на роботу, зайнятий суспільно корисною працею.

17.Таким чином, хоча обвинувачений ОСОБА_3 раніше і судимий та знов вчинив тотожні кримінальні правопорушення за цим вироком, але йому має бути призначене справедливе й достатнє покарання не тільки заради його кари, а й задля досягнення інших цілей його призначення, таких як виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень. При цьому мають бути враховані ступень тяжкості вчинених злочинів, данні про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, конкретні обставин справи. Обраний вид та міра покарання та порядок його відбування мають бути достатніми для виправлення винного.

18.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , того, що після вчинення кримінальних правопорушень за цим вироком обвинувачений вжив активні та дієві заходи, спрямованих на зміну своєї поведінки з метою виправлення, влаштувавшись на роботу, припинивши вчиняти кримінальні правопорушення та почавши нормальний спосіб життя, що значно знижує його суспільну небезпеку, а також з урахуванням щирого каяття обвинуваченого, активного сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, значний час, що минув після вчинення кримінальних правопорушень, а саме більше семи років, а також вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкцій за вчинені кримінальні правопорушення, а за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі, та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК. Суд дійшов висновку, що призначення такого покарання зі звільненням від його відбування буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання зі звільненням від його відбування повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

19.Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, то в силу ст. 77 КК до нього не може бути застосоване додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке передбачене як обов`язкове покарання санкцією ч. 2 ст. 199 КК.

20.Така позиція суду узгоджується зі сталою судовою практикою, яка викладена, зокрема, в абз. 3 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якому якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня. При прийнятті такого рішення у вироку мають бути наведені відповідні мотиви; посилатися на статтю 69 КК непотрібно.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку
21.Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди (т. 2 а.п. 49) слід залишити без розгляду на підставі ч. 3 ст. 129, ч. 1 ст. 326 КПК, у зв`язку з тим, що потерпілий до суду не з`явився та від нього не надходило клопотання про розгляд позову за його відсутності.

22.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні затримувався та тримався під вартою з 07.04.2014 по 19.06.2014. У силу ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26.11.2015 обвинуваченому слід зарахувати зазначений строк попереднього ув`язнення у строк покарання, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 29.08.2018 у справі №663/537/17.

23.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

24.У силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи №204 від 20.03.2014 у сумі 884,52 грн, та судово-технічної експертизи документів №4-П від 16.01.2015 у сумі 1 474,20 грн, а всього в загальному розмірі 2 358,72 грн.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 199 КК, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк три роки,

за ч. 2 ст. 186 КК у виді позбавлення волі на строк чотири роки,

за ч. 2 ст. 199 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років, в силу ст. 77 КК без конфіскації майна.

2.На підставі ст. 70 КК ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років, в силу ст. 77 КК без конфіскації майна.

3.На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням на строк два роки.

4.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

5.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 19 жовтня 2022 року.

6.На підставі ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону №838-VIII зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання, призначеного йому за цим вироком у виді позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 07.04.2014 по 19.06.2014, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

7.Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_3 залишити без розгляду. Роз`яснити потерпілому ОСОБА_7 його право звернутися до суду з позовною заявою в порядку цивільного судочинства.

8.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.01.2015 арешт, та купюру номіналом 100 доларів США серія BG №62037443 А, знищити.

9.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у загальній сумі 2 358,72 грн (дві тисячі триста п`ятдесят вісім гривень 72 копійки).

10.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
11.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

12.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
13.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1