Провадження №1-кп/761/690/2021
В И Р О К

іменем України

24 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_4.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9.

прокурора ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_13.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004344 від 12.04.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Бровари, Київської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні 3-ох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)24.09.2009 року вироком Броварського районного суду Київської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин виправних робіт;

2)14.06.2010 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

3)30.07.2010 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки 6 ( шість) місяців;

4)11.04.2012 року вироком Броварського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки 6 ( шість) місяців;

5)08.05.2012 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки 8 ( вісім) місяців;

6)21.01.2020 року вироком Ковельського районного суду за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 ( три) місяці;

7)24.03.2020 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 289, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки;

8)05.08.2020 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 ( два ) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , 15 березня 2017 року влаштувався на посаду мийника в ТОВ «Б.Р. Автотехсервівс», де перебував на іспитовому терміні. Так, 02 квітня 2017 року ОСОБА_2 перебував на місці свого стажування, а саме на території станції технічного обслуговування, за адресою: м. Київ,Жилянська, 97, де у останнього виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне шя чужого майна, з метою особистого збагачення ОСОБА_2 , 02 квітня 2017 року о 14 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні станції технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_2, помітив, що в складському приміщенні, до якого мають вільний доступ всі працівники даної станції, знаходяться автозапчастини до автомобіля марки «Mitsubishi L200». В подальшому, ОСОБА_1 , дочекавшись кінця робочого дня, направився до складського приміщення, в якому знаходились автозапчастини до автомобіля парки «Mitsubishi L200» та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає помістив до двох поліетиленових пакетів наступні автозапчастини: фара передня права від автомобіля «Mitsubishi L200», вартістю 1 252 (одна тисяча двісті п`ятдесят дві) гривні 73 копійок, блок управління магнітолою і клімат контролем від автомобіля «Mitsubishi L200», вартістю 5 000 (п`ять тисяч) гривень, решітка радіатора від автомобіля марки «Mitsubishi L200», вартістю 1 800 (одна тисяча вісімсот) гривень, щиток приладів від автомобіля марки «Mitsubishi L200», вартістю 1 388 (одна тисяча триста вісімдесят вісім) гривень 50 копійок, фара протитуманна від автомобіля «Mitsubishi L200», вартістю 1 157 (одна тисяча сто п`ятдесят сім) гривень, під рульові перемикачі від автомобіля «Mitsubishi L200», 2 штуки, вартістю 1 400 (одна тисяча чотириста) гривень кожний, загальною вартістю 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень, повторював поворотів від автомобіля марки «Mitsubishi L200», 2 штуки, вартістю 300 (триста) гривень кожний, загальною вартістю 600 шістсот) гривень, реле від автомобіля марки «Mitsubishi L200», 2 штуки, вартістю 500 ( п`ятсот) гривень кожне, загальною вартістю 1 000 (одна тисяча) гривень, які належать ОСОБА_3 , чим завдав останньому майнової шкоди на загальну суму 14 998 чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 23 копійки. Після чого, ОСОБА_1 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього, 09 квітня 2017 року о 18 год. 30 хв., ОСОБА_1 , перебував на місці свого стажування, а саме на території станції технічного обслуговування, за адресою: АДРЕСА_2 у останнього виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме: електро-обладнання, яке знаходиться в офісному приміщенні.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, ОСОБА_1 , 09 квітня 2017 року о 18 год. 30 хв. підійшов до дверей входу до зазначеного приміщення СТО, які були зачинені та через які здійснювався вхід до офісного приміщення. Після чого, ОСОБА_1 вийняв скло, яке знаходилось в дверях, та проник до офісного приміщення, що за адресою: АДРЕСА_2, через отвір який утворився в дверях. В подальшому, ОСОБА_1 , розуміючи що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, викрав із офісного приміщення станції технічного вслуговування електро-обладнання, а саме: ноутбук марки «Asus N52X», вартістю 3 156 (три тисячі сто п`ятдесят шість) гривень, автомобільний сканер «Launch Master 431 X-PRQ», вартістю 26 800 (двадцять шість тисяч вісімсот) гривень, електро-лобзик марки «Bosh PTS 650», вартістю 1 451 (одна тисяча чотириста п`ятдесят одна) гривня 50 копійок, бездротова мишка, вартістю 300 (триста) гривень, штатна автомагнітола 2 DIN «Flpine IME-W990» до автомобіля «Шкода», вартістю 22 567 (двадцять дві тисячі п`ятсот шістдесят сім) гривень 25 копійок, штатна автомагнітола 2 DIN від автомобіля марки «Mercedes CLS», вартістю 9 367 (дев`ять тисяч триста шістдесят сім) гривень, яке належить ОСОБА_3 , чим завдав останньому майнової шкоди на загальну суму 63 641 ( шістдесят три тисячі шістсот сорок одна) гривня 75 копійок. Після чого, ОСОБА_1 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_2 , повторно, таємно викрав чуже майно, що лежить ОСОБА_3 на загальну суму 78 639 (сімдесят вісім тисяч шістсот тридцять дев`ять) гривень 98 копійок.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень наведені вище.

Так, обвинувачений ОСОБА_1 вказав, що 15 березня 2017 року влаштувався на посаду мийника в ТОВ «Б.Р. Автотехсервівс». Так, 02 квітня 2017 року знаходячись в приміщені ТОВ «Б.Р. Автотехсервівс» за адресою: АДРЕСА_2, побачив, що в приміщені є автозапчастини, після закінчення робочого часу вирішив таємно викрасти їх, оскільки потребував грошей. Після того, як він викрав автозапчастини, він розпорядився майном на власний розсуд.

Крім того, 09 квітня 2017 року о 18 год. 30 хв., він перебував на місці свого стажування, а саме на території станції технічного обслуговування, за адресою: АДРЕСА_2 у нього виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме електро-обладнання, яке знаходилось в офісному приміщенні. Після того, як він викрав електро-обладнання, даним майном розпорядився на власний розсуд. Вину визнає, шкодує про вчинене та розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження інших доказів у даному кримінальному провадженні по фактичним обставинам вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_1 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом, який проведено відповідно до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, встановлено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому двох епізодів крадіжок, вчинених повторно, із проникненням у приміщення, за вчинення яких він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у інше приміщення.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані які характеризують його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий, після скоєння даних кримінальних правопорушень, будучи звільненим із під варти у зв`язку із внесенням застави, вчинив ще ряд аналогічних корисливих кримінальних правопорушень, за вчинення яких засуджений та відбуває покарання.

ОСОБА_1 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, він не працює, сталих соціальних зв`язків не має, наразі відбуває покарання в ДУ «Менська ВК №91».

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_1 , суд враховує його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_1 , судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, наведені вище дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій, передбачених ч.2 ст.185; ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч.1 ст. 70 КК України, поглинувши менш суворе покарання більш суворим.

Остаточне покарання ОСОБА_1 слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, враховуючи, що кримінальні правопорушення за цим вироком ним вчинено до ухвалення 05.08.2020вироку Шевченківського районного суду м.Києва, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зарахувавши йому в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, частково відбуте покарання за попереднім вироком та строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за правилами ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017.

З огляду на наведене в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 05.08.2020 за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.

ОСОБА_1 на переконання суду має відбувати призначене йому покарання реально, оскільки його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, враховуючи наявність судимостей за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, що свідчить про його схильність до вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що обвинувачений утримується в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку із ухваленням стосовно нього вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 05.08.2020, яким призначено покарання у виді позбавлення волі реально, то підстав для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання даного вироку, суд не вбачає.

Разом із тим, зважаючи на наведене діючий в межах даного кримінального провадження запобіжний захід у вигляді застави підлягає зверненню в дохід держави та зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки обвинувачений після звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави, переховувався від суду, чим порушив свої процесуальні обов`язки.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

З обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст.185; ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавленні волі на строк 1 (один) рік;

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, менш суворого покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 05.08.2020 року, остаточно визначити ОСОБА_1 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 24.12.2021 року, зарахувавши йому в строк покарання, строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження за період з 31.08.2018 по 01.11.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та частково відбуте покарання за попереднім вироком,а саме за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 05.08.2020 року з 09.12.2019 року по 24.12.2021 року.

Запобіжний захід у вигляді застави, - скасувати.

Заставу внесену за ОСОБА_1 у розмірі 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) грн. звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залучення експерта в розмірі 380 грн. 00 коп.

Речові докази: фару передню праву до авто «Mitsubishi L200»; блок управління магнітолою і клімат контролем до авто «Mitsubishi L200»; решітку радіатора до авто «Mitsubishi L200»; щиток приладів до авто «Mitsubishi L200»; фару протитуманну до авто «Mitsubishi L200»; під рульові перемикачі до авто «Mitsubishi L200» 2 штуки; повторювач поворотів до авто «Mitsubishi L200» 2 штуки; реле авто «Mitsubishi L200» 2 штуки - передати у розпорядження потерпілого ОСОБА_3 , інші - зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0004344 від 12.04.2017.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, що утримується під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя