ЄУН № 336/3536/22
пр. № 1-кс/336/696/2022
УХВАЛА
Іменем України
27 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001117 від 29.07.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні злочинів, передбачених ст. 115 ч. 1, ст. 185 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження 0001117 від 29.07.2022 року за ст. 115 ч. 1, ст. 185 ч. 4 КК України, за яким ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 26.07.2022 року в період часу з 09.00 до 12.00 години, знаходячись в кімнаті АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на протиправне позбавлення життя, наніс невстановленим предметом численні удари в область шиї та обличчя ОСОБА_7 , спричинивши таким чином множинні колото-різані поранення шиї з ушкодженням кровоносних судин та внутрішніх органів, внаслідок яких ОСОБА_7 померла.

Окрім того, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що в період воєнного стану, 26.07.2022 року близько 12.00 години, знаходячись в кімнаті 315-316 в будинку АДРЕСА_3 , діючи повторно, умисно таємно викрав майно ОСОБА_8 , а саме ноутбук Леново G560 вартістю 6000 гривень, мобільний телефон Xiaomi Redmi 9А вартістю 4000 гривень, DVDплеєр вартістю 500 гривень, Ipad Apple вартістю 2000 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 12500 гривень.

Дії ОСОБА_5 на цей час кваліфіковані за ст. 115 ч. 1 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто умисне вбивство, та за ст. 185 ч. 4 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.09.2022 року.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_5 раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів, що підтверджено показами свідків, протоколом огляду місця події, а рівно і показами підозрюваного, після вчинення злочину виїхав до іншої області, де і був затриманий, тож може протиправно впливати на свідків, а рівно і переховуватись від слідства та суду. Прокурор зазначив, що строк досудового розслідування продовжений до 30.10.2022 року, наразі ще не отримані висновки двох експертиз, після чого буде прийнято рішення з приводу можливості завершення досудового розслідування.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на можливість обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання матері обвинуваченого.

Слідчим суддею досліджені протоколи допитів підозрюваного, який не заперечував своєї причетності до заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які стали причиною смерті, а також і скоєння крадіжки, висновок експертизи щодо причин смерті ОСОБА_7 , протокол допиту потерпілої та свідків, протокол затримання підозрюваного.

Повноваження слідчого та прокурора підтверджені відповідними постановами.

Постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя від 20.09.2022 року строк досудового розслідування продовжено до 30.10.2022 року.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").
В даному випадку слідчому судді були представлені докази, які свідчать про обґрунтованість висунутої підозри щодо підозрюваного, який не заперечував своєї причетності до скоєння злочинів.
Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При оцінці наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 177 ч. 1 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Оцінюючи наявні щодо ОСОБА_5 ризики, слідчий суддя виходить з того, що стороною захисту суду не надано доказів того, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання або стійкі соціальні зв?язки, посилання ОСОБА_5 на згоду його матері на постійне перебування у належному їй житлі нічим не підтверджені, адже стороною захисту не надано свідоцтва про народження підозрюваного, документів на підтвердження права власності на будинок, де підозрюваний просив обрати йому домашній арешт, а рівно і згоду власника житла на постійне проживання ОСОБА_5 у такому житлі.

Крім того, ОСОБА_5 було затримано в іншій області, що може свідчити про намагання переховуватись від слідства.

Також слідчий суддя враховує і наявність відомостей про те, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2022 року ОСОБА_5 засуджено за скоєння злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна (на момент розгляду клопотання відомості щодо набрання вироком суду законної сили відсутні, питання запобіжного заходу вироком суду не вирішувалось). При цьому ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні двох злочинів в період судового розгляду в іншому кримінальному провадженні.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Таким чином, підозра особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
На переконання слідчого судді, усе вищевикладене у своїй сукупності є достатньою підставою вважати, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні вбивства, тож слідчий суддя не визначає розмір застави, керуючись положеннями ст. 183 ч. 4 п. 1 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001117 від 29.07.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у скоєнні злочинів, передбачених ст. 115 ч. 1, ст. 185 ч. 4 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у скоєнні злочинів, передбачених ст. 115 ч. 1, ст. 185 ч. 4 КК України по кримінальному провадженню № 0001117 від 29.07.2022 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30 жовтня 2022 року включно.

Ухвала діє до 30 жовтня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1