Справа № 346/3136/19
Провадження № 1-кп/346/115/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0000499 від 25 травня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, депутатом не обирався, не судимого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна при таких обставинах.
09.05.2019 року біля 12.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_3 , належного потерпілому ОСОБА_6 , діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечений характер своїх дій, переконався у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав пристрій для миття автомобіля марки «Power Washer» вартістю 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень, електричний продовжувач зеленого кольору довжиною 50 м вартістю 100 (сто) гривень, газонокосарку марки «Wolf Gerante 2/35, вартістю 1216 (одна тисяча двісті шістнадцять) гривень, після чого з викраденим місце вчинення кримінального правопорушення покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальних збитків на суму 2 084 (дві тисячі вісімдесят чотири) гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та зазначеного в обвинувальному акті, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 ствердив, що він дійсно 09.05.2019 року біля 12.00 год., перебуваючи в гостях у помешканні потерпілого ОСОБА_6 в АДРЕСА_3 , таємно викрав пристрій для миття автомобіля марки «Power Washer», електричний продовжувач зеленого кольору довжиною 50 м, газонокосарку марки «Wolf Gerante 2/35. Після чого місце вчинення злочину покинув. Працівниками поліції виявлено та вилучено по місцю його проживання викрадене майно та повернуто потерпілому ОСОБА_7 . Просить суворо некарати, щиро кається у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з`явився, повідомив суд за допомогою мобільного телефонного зв язку про неможливість прибути у судове засідання так як тривалий час перебуває за межами України, відсутністю технічної можливості подати відповідну заяву до суду, не заперечив щодо розгляду справи у його відсутності, тому суд враховуючи думку прокурора, яка також ствердила, що потерпілий ОСОБА_7 перебуває з 2020-2021р. за межами України, повідомляв у телефонному режимі про неможливість повернення із-за воєнного стану в Україні, що невзмозі подати заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності, що претензій до обвинуваченого немає, то суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності потерпілого ОСОБА_6 з урахуванням висловленої думки останнього та учасників судового розгляду.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При встановлених обставинах, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнається щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, що не судимий, характеризується позитивно за місцем проживання, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Також, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд зазначає, що відповідно до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як вбачається з досудової доповіді Коломийського МРВ філії Державної Установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого у кримінальному провадженні з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Коломийський районний відділ філії Державної Установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

З врахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого та конкретних обставин справи, наявністю пом"якшуючих обставин, відсутністю обтяжуючих обставин суд доходить висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 185 КК України - у виді штрафу згідно санкції вказаної статті.

Саме таке покарання обвинуваченому на думку суду, внесе корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості обвинуваченого вчиняти нові кримінальні правопорушення, буде необхідним для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100, 124,368, 370, 371, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу, в розмірі 50 (п"ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 785 гривень 05 копійок витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази: пристрій для миття автомобіля марки «Power Washer», продовжувач (переноска) зеленого кольору довжиною 50 м та газонокосарку червоного кольору марки «Wolf Gerante 2/35, повернути законному володільцю ОСОБА_6 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1