Провадження № 1-кс/761/9679/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву обвинуваченої ОСОБА_2 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження №0002246 від 18.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК України (справа 761/39751/20, провадження 1-кп/761/2559/2022),

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА :

У провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження №0002246 від 18.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК України (справа 761/39751/20, провадження 1-кп/761/2559/2022).

31 серпня 2022 року під час проведення судового засідання, обвинуваченою ОСОБА_2 було оголошено письмову заяву про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження №0002246 від 18.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із наявністю обставин, які викликають сумніви у її неупередженості та об`єктивності, а саме: той факт, що суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 безпідставно, на думку обвинуваченої, застосувала до неї привід.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву про відвід підтримав та пояснив, що на думку сторони захисту упередженість судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 проявлена у застосуванні приводу до обвинуваченої без наявних для цього причин.

Обвинувачена ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, була повідомлена про час та дату належним чином. Інші учасники в судове засідання не з`явились, були повідомлені про час та дату судового засідання належним чином, жодних заяв або клопотань, зокрема клопотань про відкладення не направляли, про поважність причин неявки не повідомляли. Разом з тим неявка учасників не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Дослідивши матеріали судового провадження 1-кп/761/2559/2022, аудіозаписи судового засідання від 04.08.2022 та 31.08.2022, на яких зафіксовано як розгляд питання про доцільність застосування приводу до обвинуваченої, так і оголошення обвинуваченою заяви про відвід судді, суддя приходить до наступних висновків.

Так, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК України (справа №761/39751/20), який, у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями, було передано у провадження судді ОСОБА_3 .

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2, 5 ч.1 ст. 75 та ст. 76 КПК України.

Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача (п.1 ч.1 ст. 75 КПК України);

- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник (п.2 ч.1 ст. 75 КПК України);

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (п.5 ч.1 ст. 75 КПК України).

Згідно до пунктів 3, 4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При вирішенні цих заяв, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також ураховує практику Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Так, у справі за заявою Мироненка і Мартиненка проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності суду має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та сутність, що свідчать про те, що суд є безстороннім (див. у справі Пуллар проти Сполученого королівства).

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність судді презюмується. Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді.

Суд не вважає заяву про відвід судді безумовною підставою для відсторонення судді від участі у кримінальному провадженні. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що вимог щодо неупередженості не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Обвинуваченою ОСОБА_2 не викладено будь-яких фактичних даних, які б могли слугувати підставою для сумніву в неупередженості судді.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників. Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

На думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18). Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді. Наприклад, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення». Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Позиція обвинуваченої щодо відводу з підстав того, що суддя безпідставно, на її думку, застосувала до неї привід - по суті є формовою прояву незгоди обвинуваченої з процесуальними рішеннями судді, внаслідок якої у ОСОБА_2 , за її словами, виникло враження щодо упередженості судді ОСОБА_3 . Однак такі доводи обвинуваченої є припущеннями та не доводяться об`єктивно, а незгода обвинуваченої із судовим рішенням сама по собі не може бути підставою для відводу судді.

Доказів особистої упередженості судді ОСОБА_3 також не вбачається зі змісту заяви про відвід та матеріалів провадження (справа №761/39751/20).

Таким чином, на переконання суду, відсутні підстави стверджувати про існування у цій справі обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 .

Підсумовуючи, суддя наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи. Але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

За зазначених обставин, заява обвинуваченої ОСОБА_2 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81, 309 КПК України, суддя

УХВАЛИЛА :

Заяву обвинуваченої ОСОБА_2 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження №0002246 від 18.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК України (справа 761/39751/20, провадження 1-кс/761/2559/2022) залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 08 вересня 2022 року о 10 год. 20 хв.

Суддя ОСОБА_1