Справа № 216/4700/22
провадження 1-кс/216/1818/22
УХВАЛА
іменем України
про застосування запобіжного заходу

02 листопада 2022 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000141 від 10.09.2022, за клопотанням слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі капітана ДБР ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, який має професійно-технічної освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та інших непрацездатних осіб не має, офіційно не працевлаштований, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, оператора 3 протитанкового відділення 2 протитанкового взводу протитанкової батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 405 КК України,

в с т а н о в и в:
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2022 за №2 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду оператора 3 протитанкового відділення 2 протитанкового взводу протитанкової батареї 1 батальйону спеціального призначення цієї ж частини.

Разом з тим, у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за мобілізацією старший солдат ОСОБА_7 , який перебуває на посаді старшого оператора 3 протитанкового відділення 2 протитанкового взводу протитанкової батареї 1 батальйону спеціального призначення цієї ж частини.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, з часу видання Президентом України Указу №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердження його Законом України №2102-IX Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та до теперішнього часу, відповідно до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» почав діяти воєнний стан в України.

Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про ЗС України в цілому. Відносини між військовослужбовцями повинні гуртуватися на взаємній повазі.

Окрім того, відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 був зобов`язаний: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відносини підлеглості визначені ст. ст. 28-34 Статуту. Згідно положень вищевказаних статей Статуту, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Відповідно до ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

У відповідності до ст. 37 Статуту, військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Всупереч зазначених вимог, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи статутні обов`язки, передбачені законодавством, які регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинив військовий злочин за наступних обставин.

Так, відповідно до усного наказу командира протитанкової батареї 1 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_8 , 27 серпня 2022 року старшого солдата ОСОБА_7 призначено старшим розрахунку ПТРК «Корсар» цієї ж протитанкової батареї, до складу якого серед інших військовослужбовців входив солдат ОСОБА_5 ..

В подальшому, 30 серпня 2022 року, солдат ОСОБА_5 та його безпосередній начальник - старший солдат ОСОБА_7 перебували на бойовій позиції поблизу АДРЕСА_2 , де виконували службово-бойові завдання з оборони від можливих наступальних дій противника у складі розрахунку ПТРК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » протитанкової батареї 1 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 .

Того ж дня, близько 10 години 30 хвилин, старший солдат ОСОБА_7 , будучи старшим розрахунку ПТРК «Корсар» протитанкової батареї 1 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , зробив зауваження підлеглому військовослужбовцю солдату ОСОБА_5 щодо порядку зберігання та поводження з протитанковими засобами ураження, після чого між ними виникла сварка.

У цей момент солдат ОСОБА_5 , перебуваючи у прямому підпорядкуванні старшого солдата ОСОБА_7 , будучи невдоволеним зауваженням начальника, який виконував обов`язки військової служби, в порушення статутних правил підлеглості та взаємодії між військовослужбовцями, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій умисел на вчинення насильницьких дій по відношенню до старшого солдата ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схопив старшого солдата ОСОБА_7 двома руками за шию та умисно наніс йому один удар коліном лівої ноги по голові в ділянку лівого ока, чим вчинив фізичне насильство над останнім, що призвело до розсічення брови та крововиливу.

Подальші агресивні дії солдата ОСОБА_5 були нейтралізовані іншими військовослужбовцями розрахунку ПТРК «Корсар», які відтягнули останнього від старшого солдата ОСОБА_7 , попередивши таким чином подальше застосування насильства відносно начальника.

28.10.2022 року слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі капітана ДБР ОСОБА_6 за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_5

31 жовтня 2022 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу звернувся слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі капітана ДБР ОСОБА_6 , про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що на думку слідства, підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 зазначеного запобіжного заходу зазначено те, що особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене законом до тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, враховуючи, що відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_9 :

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду: оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на місцевість, що перебуває на території громади яка перебуває в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 27 квітня 2022 року, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року №75, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності. Зазначені обставини свідчать про необхідність його ізоляції, задля припинення можливості переховуватися від суду і слідства та перешкоджати виконанню процесуальних рішень, тобто наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України;

- незаконно впливати на свідків: оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, у тому числі підлеглими військовослужбовцями, які визнані свідками у справі або іншими підозрюваними, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема, перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх колишніх знайомих по службі тощо. Поряд з цим, підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування, враховуючи попереднє знайомство, спільне проходження служби в лавах Збройних Сил України, шляхом вмовлянь, підкупу, погроз, іншим чином може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні із числа військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , маючи на меті примусити їх до відмови від надання показів, дачі завідомо неправдивих показів при наступних допитах в якості свідків, у тому числі в суді, проведенні з ними інших слідчих дій, безпідставному наданні показів на користь підозрюваного, тобто наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив військовий злочин в умовах воєнного стану, а саме насильство відносно військового начальника, що може свідчити про відсутність у останнього бажання підкорятися наказам командування та проходження подальшої служби у Збройних силах України, що як наслідок може призвести до вчинення ним нових військових злочинів або продовжувати вчиняти інші подібні злочини, тобто наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що недозволених методів проведення досудового розслідування до нього не застосовувалось, йому роз`яснені його права, а також йому відомо, в чому його підозрюють.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти застосування такого запобіжного заходу та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно наданих матеріалів підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, підтверджується: повідомленням про кримінальне правопорушення від в/ч НОМЕР_1 від 01.09.2022; допитом потерпілого ОСОБА_7 від 06.10.2022; проведенням слідчого експерименту за участю потерпілого від 06.10.2022; допитом свідка ОСОБА_10 від 06.10.2022; допитом свідка ОСОБА_11 від 06.10.2022; допитом свідка ОСОБА_8 від 25.10.2022; повідомленням про підозру від 28.10.2022; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

При цьому при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (ст. 178 КПК України).

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину. Згідно даних, що характеризують його особу, підозрюваний, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, а отже й не має достатньо міцних соціальних зав`язків за місцем проживання, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що підозрюваний може як переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також за приписами ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 405-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Зазначені обставини, а також відомості про вік підозрюваного, стан його здоров`я, а також матеріальне положення дають достатні підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі.

Додатково слід звернути увагу на те, що в силу вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 182 КПК України).

З урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, який є за правилами ст. 12 Кримінального кодексу України тяжким злочином, а також враховуючи майновий стан підозрюваного, розмір процесуальних витрат, вбачається можливим визначити розмір застави на рівні п`ятдесяти прожиткових мінімуму для працездатних осіб, який станом на 1 липня 2022 року згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» складає 2600 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 196, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі капітана ДБР ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до закінчення 60 (шістдесяти) днів з моменту звернення ухвали до виконання, тобто з 02 листопада 2022 року до двадцять четвертої години 31 грудня 2022 року включно.

Визначити для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених цим Кодексом, заставу в розмірі 130000 (ста тридцяти тисяч) грн. 00 коп.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки строком на два місяці з моменту внесення застави:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000141 від 10.09.2022.

У випадку невиконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених обов`язків застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копії ухвали для її виконання направити начальникові Державної установи «Криворізька установа виконання покарань №3», слідчому та прокурору.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному та його захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_12