Справа № 308/6454/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/280/22 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2022.

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ ТУ ДБР, розташованого у м.Львів про обрання запобіжного заходу та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 год.- 25.07.2022 з визначенням застави - 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 грн.,щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, працюючого на посаді лісничого Запереділянського лісництва ДП «Міжгірське ДГ», не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із свідками по справі, в тому числі і ОСОБА_10 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що згідно статуту Державного підприємства «Міжгірське лісове господарство» код ЄРДПОУ 22114589 (надалі Статут), ДП «Міжгірське ЛГ» підприємство засноване на державній власності, створене відповідно до наказу Міністерства лісового господарства України від 26.05.1995 №57. Згідно п.1 ч.1 ст.1 Статуту, ДП «Міжгірське ЛГ» створене з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відведення лісів, одержання прибутку від комерційної діяльності. Відповідно до п.1 ч.5 ст.5 Статуту, майно підприємства становить основні фонди та оборотні засоби, кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі підприємства. Також, згідно п.3 ч.5 ст.5 Статуту,

-2-

майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Наказом директора ДП «Міжгірське ЛГ» №265-к від 21.08.2017, ОСОБА_6 прийнято на посаду помічника лісничого в Запереділянське лісництво вказаного лісгоспу. В подальшому, наказом ДП «Міжгірське ЛГ» №107-к/тр від 22.06.2021 «Про призначення в порядку переведення ОСОБА_6 », ОСОБА_6 , помічника лісничого Запереділянського лісництва, в порядку переведення, за його згодою, призначено лісничим Запереділянського лісництва. Відповідно до посадової інструкції лісничого ДП «Міжгірське ЛГ» від 10.09.2012 затвердженої директором вказаного лісгоспу, та з якою ознайомлений ОСОБА_6 23.06.2021 (далі Інструкція), а саме відповідно до ч.3 ст.1 Інструкції лісничий в своїй діяльності керується Лісовим кодексом України, Статутом держлісгоспу, Конституцією України, нормативно-правовими актами України, Кодексом законів про працю і цією посадовою інструкцією та колективним договором підприємства.
Згідно ч. 2 посадової Інструкції, лісничий повинен: забезпечувати виконання поставлених завдань, ефективно використовувати матеріальні, трудові ресурси; здійснювати державний контроль за правильністю лісокористування в лісах, закріпленими за відомствами та організаціями в зоні діяльності лісництва; координувати роботу майстрів виробничих дільниць та інших служб; забезпечувати додержання правил відпуску лісу на пні, рубання лісу, побічного користування лісом, пожежної безпеки, санітарних і природних правил лісу; складати протоколи про (акти) про лісопорушення; забезпечувати облік та звітність про виробничу діяльність лісництва, а також внесення поточних змін у матеріали лісовпорядкування та книги обліку лісового фонду, та ін. Також згідно посадової Інструкції, лісничий ОСОБА_6 має право: давати розпорядження спеціалістам та працівникам лісництва з питань техніки і технології виробництва, організації праці; брати участь у розстановці працівників, зайнятих на лісогосподарських роботах; проводити затримання у встановленому законом порядку осіб, які допускають лісопорушення, накладати арешт на незаконно добуту в лісі та на шляху з нього продукцію та ін.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Відповідно до ст.1 Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №976 від 16.09.2009, державна лісова охорона (далі Держлісоохорона) діє у складі Держлісагентства, Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з питань лісового і мисливського господарства, обласних управлінь лісового та мисливського господарства і підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства. Держлісоохорона має статус правоохоронного органу. Згідно додатку до вказаного положення, керівник лісового господарства є посадовою особою Держлісоохорони.
Отже, будучи службовою особою державної лісової охорони, ОСОБА_6 постійно обіймає посаду у державному органі та здійснює функції представника влади, а тому відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу. Таким чином, ОСОБА_6 як лісничий Запереділянського лісництва ДП «Міжгірське ЛГ» є особою, яка має владні повноваження, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарських функціями, що відповідно до п.1 примітки до ст.364 КК України, є

-3-

службовою особою. Однак, лісничий Запереділянського лісництва ДП «Міжгірське ЛГ» ОСОБА_6 , не зважаючи на вищеописані покладені на нього обов`язки як лісничого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, використовуючи своє службове та владне становище, вчинив злочин за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у кінці березня місяця 2022 року, ОСОБА_10 звернувся до лісничого Запереділячнського лісництва ДП «Міжігірське ЛГ» ОСОБА_6 , з метою придбання в законному порядку деревини із вказаного лісництва. В подальшому, під час зустрічі ОСОБА_10 із лісничим ОСОБА_6 , яка відбулась в кінці березня місяця 2022 року в селищі Міжгір`я, поблизу АЗС «Маркет», в останнього виник злочинний умисел на незаконне збагачення, а саме отримання від ОСОБА_10 неправомірну вигоду за виписку йому не офіційної та не облікованої деревини, яка знаходиться у його володінні як матеріально-відповідальної особи Запереділянського лісництва. В подальшому, 03.05.2022 ОСОБА_6 , з метою отримання неправомірної вигоди, керуючись корисливими мотивами, зателефонував ОСОБА_10 та поставив умову, що він здійснить відпуск необхідної деревини за надання певної суми коштів, яка залежить від об`єму та класу деревини. Після чого, протягом травня місяця 2022 року ОСОБА_6 , обумовлював із ОСОБА_10 обставини здійснення незаконного відпуску деревини під фіктивними накладними, виписаними нібито від імені ФОП « ОСОБА_11 », з метою конспірації та надання законного вигляду його протиправним діям, а також обумовлювалась сума неправомірної вигоди за надані ним послуги. Так, 25.05.2022 о 10 год. ОСОБА_6 , з метою отримання неправомірної вигоди та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, зателефонував ОСОБА_10 та запропонував придбати в нього необліковану деревину хвойної породи без офіційних документів, однак йому за дані послуги необхідно надати 3500 грн. за кожен 1 метр кубічний лісопродукції. В подальшому, близько 14 год. 27.05.2022, за попередньою домовленістю із ОСОБА_6 , ОСОБА_10 прибув із своїм, заздалегідь підготовленим вантажним транспортним засобом «RENAULT» р.н. НОМЕР_1 , до вказаного ОСОБА_6 місця, а саме до складу (території, де заготовлюється деревина), де знаходиться деревина Запереділянського лісництва, що за адресою с.Вучкове Хустського району, поблизу р. Ріка, що поблизу автодороги Р-21 сполученням «Долина Хуст». Після чого ОСОБА_6 , з метою отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, усвідомлюючи свій суспільно-небезпечний характер дій, розпорядився, як лісничий Запереділянського лісництва, відвантажити до транспортного засобу хвойну деревину класу «B,С» в кількості 24 метрів кубічних, яка перебуває у власності ДП «Міжгірське ЛГ». В подальшому, ОСОБА_6 поставлено категоричну вимогу ОСОБА_10 , про те, що за вказану лісодеревину йому необхідно надати грошові кошти в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. за кожен 1 метр кубічний, тобто в загальній сумі 84000 (вісімдесят чотири тисячі) грн.., враховуючи неофіційні курси валют. Крім того, з метою конспірації своїх злочинних дій, ОСОБА_6 здійснив фіктивне документальне оформлення даної деревини, нібито відпущеної ФОП « ОСОБА_11 », виписав накладну та товарно-транспортну накладну яка нібито відпущена ФОП « ОСОБА_10 » від ФОП « ОСОБА_11 » та товарно-транспортну накладну №5 від 27.05.2022 для перевезення вказаної деревини автомобілем «RENAULT» р.н. НОМЕР_1 . В подальшому, близько 17 год. 27.05.2022 ОСОБА_6 , знаходячись поблизу моста через р.Ріка на автомобільній дорозі Р-21 сполученням «Хуст Долина», що в с.Вучкове Хустського району Закарпатської області, з метою доведення свого злочинного плану до кінця, керуючись корисливими мотивами, діючи умисно, усвідомлюючи свій протиправний характер дій, попередньо вимагаючи, отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, що згідно

-4-

офіційного курсу Національного банку України станом на 27.05.2022 становить 58509 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот дев`ять) грн. та 12000 (дванадцять тисяч) грн. та, що відповідно в загальному становить 70509 (сімдесят тисяч п`ятсот дев`ять) грн., за виписку необлікованої хвойної деревини об`ємом 24 метрів кубічних класу «В,С».
За таких обставин, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
27.05.2022 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а 28.05.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того слідчий, виходячи з майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_6 , вважав за необхідне визначити останньому, заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн., яка, на переконання слідчого, здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.
При вирішенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тяжкість покарання, що йому загрожує, а також наявність ризиків його не належної процесуальної поведінки. Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Окрім того, зазначає, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра є не обґрунтованою, так як ОСОБА_6 не має права відпускати деревину зі складу лісництва, не уповноважений на такі дії згідно посадової інструкції, не являється суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Крім того, заявлені органом досудового розслідування ризики взагалі відсутні, поза як ОСОБА_6 свої процесуальні обов`язки виконує належним чином. Також відповідно до даних про особу підозрюваного, ОСОБА_6 позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, трьох неповнолітніх дітей на утриманні. Також на переконання захисника, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб визначена слідчим суддею без урахування майнового стану підозрюваного, дохід якого за шість місяців складає 84949 грн. Таким чином, тримання під вартою ОСОБА_6 під час запровадження воєнного стану в Україні вкрай негативно вплине на сімейне життя його родини, оскільки відсутність заробітної плати та позбавлення єдиного джерела доходу поставить сім`ю підозрюваного в скрутне матеріальне становище.

-5-

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, промову прокурора на заперечення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 цього Кодексу.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

-6-

розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що ТУ ДБР, розташованого у м.Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені внесеному 04.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

27.05.2022 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України, а 28.05.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 29.05.2022 за клопотанням старшого слідчого СВ ТУ ДБР, розташованого у м.Львів, підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.07.2022 та визначено заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 грн.
Всупереч доводів апеляційної скарги, при вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст.ст.177,183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

-7-

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення (ч.3 ст.368 КК України), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна та, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,що свідчить про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( рішення «Летельє проти Франції»).

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, доведена слідчим та прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Згідно до вимог ст.177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.05.2022; копію накладної №3 від 29.04.2022; копією ТТН №3 від 29.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.05.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 27.05.2022; протоколом огляду від 27.05.2022 в ході якого вилучено хвойну деревину кубомасою 22,17 метрів кубічних; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 27.05.2022; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 27.05.2022; протоколом вручення спеціальних технічних засобів від 27.05.2022; протоколом огляду та вручення (несправжніх) імітаційних грошових коштів від 27.05.2022; протоколом огляду місця події від 27.05.2022 в ході якого виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди; протоколом огляду автомобіля марки «Мерседес МВ Vito» д.н.з НОМЕР_2 в ході якого виявлено та вилучено печатку ФОП « ОСОБА_11 » та іншими в сукупності матеріалами кримінального провадження.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

-8-
Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.
Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення корупційного кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, разом із дружиною виховує трьох неповнолітніх дітей та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисник посилається в апеляційній скарзі.

-9-

На переконання апеляційного суду наведені дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , зокрема про його сімейний стан та трудову діяльність, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до примітки до ст.45 КК України відноситься до корупційних та має значний суспільний резонанс, оскільки корупцію визнано однією з найбільш значущих глобальних проблем держави, не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_6 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Всупереч доводам апеляційної скарги, ухвала слідчого судді не суперечить вимогам ст.ст.5 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційних скарг в цій частині безпідставними.
Всупереч доводів апеляційної скарги, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного, обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ч.ч.4,5 ст.182 КПК України.
Враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також його високий ступінь суспільної небезпеки й суспільний резонанс, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави в розмірі самевісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою. Це не суперечить положенням п.2 ч.5 ст.182 КПК України.
Таким чином, на переконання апеляційного суду застава саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного, навіть з урахуванням доводів апеляційної скарги щодо майнового стану ОСОБА_6 , який в даному випадку не є визначальним, колегія суддів не вбачає.
При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою задоволенню не підлягають.

-10-

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177,178,182,183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2022 щодо ОСОБА_9 ,- без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: