Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/2809/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3
в режимі відеоконференції:
представників ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В:

Захисник засудженого ОСОБА_8 ОСОБА_6 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на невідбутий строк покарання, який становить 11 місяців та 22 дні.

В обґрунтування доводів клопотання посилався на те, що вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2018 визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Вироком Донецького апеляційного суду від 16.01.2019 вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2018 в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.309 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)». Станом на цей час відбув понад 2/3 строку.

За період відбування покарання засуджений ОСОБА_7 дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Має заохочення від адміністрації установи. На заходи виховного та профілактичного впливу реагує правильно. Вину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється у вчиненому.

ОСОБА_7 одружений, має неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом ІІІ групи, потребує лікування та обстеження, постійного нагляду лікаря.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та додатково пояснив, що до ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» він прибув 15.04.2022, заохочень та стягнень в нього не було. До цього він був у ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)», там не працював, заохочень не мав, було одне стягнення. Зауважив, що є інвалідом ІІІ групи, та в нього відкрилась язва. Вважає, що виправився. Має на утриманні дитину, потрібно допомогти дружині та дитині матеріально. Він має пенсію 9000 грн та пенсію по інвалідності, має можливість працевлаштуватися електриком на шахту. У колонії не працював тому, що в нього був інсульт, а у попередній колонії було лише дві роботи: рубати залізо та шити, він чекав місце швеї.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та додатково пояснив, що ОСОБА_7 свою вину визнав, розкаявся, має заохочення, стягнення погашено у встановленому законом порядку, працювати не може за станом здоров`я, має ІІІ групу інвалідності, в Білоцерківській виправній колонії порушень не допускає, має міцні соціальні зв`язки.

Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_7 в установі перебуває більше одного місяця, неможливо його охарактеризувати за такий короткий термін, не працевлаштований.

Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки відсутні відомості про інвалідність ОСОБА_7 , суми пенсійних виплат, вважає, що він не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з посиланням на те, що при установі відбування покарання ОСОБА_7 характеризується посередньо, до робіт не залучався, притягався до дисциплінарної відповідальності, хоча стягнення і погашене, але потрібно враховувати весь строк відбування покарання, а з матеріалів справи вбачається, що позитивної тенденції не було, а тому вважає клопотання передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

Суд, заслухавши засудженого та його захисника, представників ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов таких висновків.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2018, яким його визнано у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, та призначено покарання у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки. Вироком Донецького апеляційного суду від 16.01.2019 вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2018 відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено у цій частині новий вирок.

Призначено ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 309 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Постановою Верховного Суду від 08.08.2019 вирок Донецького апеляційного суду від 16.01.2019 залишено без змін. Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 08.04.2020, кінець строку 08.04.2023.

Разом з тим, згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Згідно з характеристикою, наданою начальником відділення соціально-психологічної служби № 6 відділу соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_7 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 08.04.2020.

В ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» відбував покарання з 08.04.2019, зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.

В ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)» відбував покарання з 19.06.2020. За час відбування покарання в установі зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 09.03.2021 проходив лікування в МОБ при державній установі «УВП № 4» Дніпропетровської області, де характеризувався негативно, мав 1 стягнення, яке погашене в установленому законом порядку, заохочень не мав.

В ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)» відбував покарання з 13.07.2021. За час відбування покарання в установі зарекомендував себе позитивно, мав 1 заохочення, стягнень не мав.

В ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» відбуває покарання з 15.04.2022, за весь час відбування покарання в установі зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується під час виконання дорученої роботи, завжди здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та роботі зі самообслуговування під наглядом адміністрації.

Згідно з витягом з протоколу № 19 від 11.05.2022 питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 розглядалось на комісії, за результатами розгляду вирішено відмовити в умовно-достроковому звільненні від покарання у зв`язку з тим, що засуджений має недостатній ступінь виправлення.

Згідно довідки про заохочення та стягнення вбачається, що на даний період часу ОСОБА_7 має одне заохочення за сумлінне ставленні до праці, яке було застосовано 01.04.2022 та одне стягнення за вилучення гральних карт, яке було застосовано 25.05.2021 та яке станом на день звернення до суду із клопотанням погашене у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що протягом останнього часу у поведінці засудженого хоча і відбулися позитивні зміни, водночас суд зазначає, що вказане заохочення, яке застосовувалося до засудженого ОСОБА_7 за весь час відбування покарання, а саме 01.04.2021 року є одноразовим та не носить систематичний характер.

До цього, в період з 19.04.2019 року по 18.04.2022 року, засуджений ОСОБА_7 не мав заохочень, при цьому отримав одне стягнення, а саме 26.05.2021 року накладалось дисциплінарне стягнення у виді догани за вилучені гральні карти. Зазначене стягнення хоча і погашене за плином часу, проте має враховуватися судом в контексті аналізу поведінки засудженого за весь період відбування покарання.

На теперішній час суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 своїми діями намагається стати на шлях виправлення, не допускаючи при цьому порушень, лише нещодавно в період, що безпосередньо передував розгляду питання про можливість застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.

Разом з тим, за глибоким переконанням суду, за такий незначний строк, із врахуванням того, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, є передчасним вважати, що засуджений дійсно досяг виправлення.

Також, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 одружений, має неповнолітню дитину ОСОБА_9 , 2005 року народження, є інвалідом ІІІ групи, за діагнозом: ревматизм, активна фаза, возвратний ревмокардит, комбінований порок серця, стендова недостатність мітрального клапану, недостатність 3-х створчатого клапану, ревматичне ураження кріпних та малих суглобів рук і ніг, потребує стану лікування та обстеження, оперативного лікування на серці та постійного нагляду лікаря.

Щодо посилання сторони захисту на стан здоров`я засудженого, як на одну із підстав можливості застосування умовно-дострокового звільнення, суд зазначає наступне.

З вищенаведеної статті 81 КК України, вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки, тобто активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання тощо.

Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, до якого ОСОБА_7 засуджений за вчинення тяжкого злочину, суд враховує, що останній має 1 стягнення, яка погашене у встановленому законом порядку, та 1 заохочення, не працевлаштований.

Оцінюючи вищевказане у сукупності, суд дійшов висновку, що наразі відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто обставини, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення, при цьому суд не бере до уваги ставлення засудженого до праці з об`єктивних причин у зв`язку із незадовільним його станом здоров`я.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим), так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що мета покарання щодо виправлення ОСОБА_7 в даному випадку його сумлінною поведінкою не досягнута, а тому не знаходить правових підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст.371, 372, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 03.06.2022 о 09 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_11