У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді клопотанням прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001787, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

встановив:

В провадженні суду перебуває вищевказане клопотання прокурора, в якому останній просить закрити кримінальне провадження №0001787, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001787 від 08.07.2017, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
У ході дізнання встановлено, що 07.07.2017 в чергову частину Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали через секретаріат Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, про те, що на адресу керівництва ГУДМС України в Закарпатській області 03.04.2017 надійшла доповідна записка завідувача сектору ЦОД №2 управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації, про те що 31.03.2017 до центру обслуговування громадян «Паспортний сервіс» ДП «Документ» звернувся громадянин ОСОБА_4 щодо оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та подав документи, та під час здійснення перевірки документів виявлено розбіжність даних у фотозображеннях, що вказаний громадянин має у користуванні два діючі паспорти громадянина України для виїзду за кордон на попереднє прізвище « ОСОБА_5 ».
Підозру у вчиненні кримінального правопорушення по вказаному кримінальному провадженню жодній особі не оголошено.
Прокурор зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та яке карається штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, минуло три роки.
Так, із моменту вчинення вказаного кримінального правопорушення минуло понад 3 роки, а тому наявні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав та попросив задовольнити.

Дослідивши клопотання, ознайомившись із підставами закриття кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, Ужгородський відділ поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінальноо провадження №№0001787, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

З оглянутих матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим (дізнавачем) не проведено жодної слідчої (розшукової) дії.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. За вказаних підстав кримінальне провадження закривається судом (п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

З цих підстав відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом за клопотанням прокурора.

Наразі діяння, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком, яке карається штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, минуло три роки.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Розглядуване клопотання направлено до суду з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 та п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування, до якого норми кримінально процесуального закону містять певні вимоги.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. А публічність, визначена ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Будь-яких слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, та осіб, причетних до його вчинення, матеріали кримінального провадження не містять, що свідчать про неефективність такого розслідування.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що у кримінальному провадженні слідчим (дізнавачем) не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України. А прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження, при цьому належно не перевіривши наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження, в тому числі за іншими підставами.

При цьому, суд наголошує, що наявність підстави для закінчення кримінального провадження за п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не звільняє дізнавача, слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За таких обставин, матеріали кримінального провадження не свідчать про ефективність досудового розслідування і правильність висновків прокурора про наявність підстав для звернення до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, а тому клопотання не підлягає задоволенню, як таке, що заявлено передчасно.

Керуючись ст. ст. 284, 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд

постановив:
Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001787, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1