ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1874/22 Справа № 201/1629/14-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2022 року про повернення обвинувального акта, у кримінальному провадженні №0001150 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України повернуто прокурору для належного оформлення.
В обґрунтування ухвали, суд першої інстанції посилався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КК України, а саме анкетні дані потерпілої ОСОБА_9 в частині її місця проживання не відповідають дійсності, оскільки за адресою: АДРЕСА_2 остання не проживає, судові виклики про необхідність явки у підготовче судове засідання не отримує, що унеможливлює проведення підготовчого судового засідання протягом останніх двох років. Так, за запитом суду отримано інформацію про місце реєстрації потерпілої, яка збігається з даними, викладені у обвинувальному акті, проте за вказаною адресою ОСОБА_9 не проживає, а також отримано інформацію про відсутність записів про її смерть та відсутня інформація щодо виїзду за межі України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду про повернення обвинувального акта прокурору скасувати та направити його на новий судовий розгляд, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Так, в обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає про те, що обвинувальний акт у повному обсязі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в тому числі у ньому зазначено анкетні дані потерпілої ОСОБА_9 , зокрема і місце її проживання та реєстрації.
Крім того, вказує, що дане кримінальне провадження розглядається судами з 2014 року, за цей час було ухвалено два вироки за результатами проведення судових засідань у яких потерпіла ОСОБА_9 приймала особисту участь, нею було подано цивільний позов та подано інші процесуальні документи, в яких вона вказує адресу свого проживання: АДРЕСА_2 , що, в тому числі підтверджується й довідкою про реєстрацію її місця проживання, наявною в матеріалах справи за запитом суду, що вказує на повну відповідність обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.
Зазначає, що аналогічну ухвалу судом першої інстанції було постановлено 18 січня 2021 року, проте ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15.03.2021 року ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору було скасовано та констатовано відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_10 вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін. Посилається на те, що розгляд кримінального провадження триває з 2014 року та 08.12.2014 року і 06.05.2019 року судом було ухвалено виправдувальний вирок стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , проте після скасування вироків прокурор не наважується відмовитись від обвинувачення. Крім того зазначає, що потерпіла ОСОБА_11 зловживає спиртними напоями та веде продячий спосіб життя, за місцем реєстрації не проживає, з`являлась у судовому засіданні виключно у супроводі її представника або доставлялась працівниками поліції. Так само потерпіла не приймала участі в судових засіданнях Дніпровського апеляційного суду, а судові виклики повертались у зв`язку з закінченням терміном зберігання. Відтак, подальше затягування розгляду кримінального провадження порушує вимоги Конституції України та Конвенцію з прав людини.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції в повному обсязі і з підстав, викладених в скарзі просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Обвинувачений та його захисник в судове засідання не з`явились, заяв про поважні причини неявки та про відкладення судового засідання не направляли, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду без їх участі.
Мотиви апеляційного суду.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор... зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України, однак про наявність вказаних порушень судом в ухвалі не зазначено.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Вказаних вимога кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі з огляду на наступне.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам закону, суд в ухвалі вказав, що в обвинувальному акті в порушення вимог п.п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, прокурором не у повному обсязі встановлено анкетні відомості щодо місця проживання потерпілої, що унеможливлює здійснення її належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до п.п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Як видно з обвинувального акту прокурором, який затверджував обвинувальний акт, було встановлено, що потерпіла ОСОБА_11 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, місце фактичного проживання потерпілої збігається з місцем її фактичної реєстрації.
Після надходження обвинувального акту до суду, що мало місце в 2014 році, судами було вжито заходів щодо виклику потерпілої ОСОБА_11 у судові засідання, яка з`являлась за відповідними викликом, приймала участь у підготовчих та судових засіданнях, подавала цивільний позов та інші документи процесуального характеру. Після скасування вироку Дніпровським апеляційним судом 11 листопада 2019 року та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, потерпіла ОСОБА_11 з 28 листопада 2019 року по день ухвалення оскарженого рішення до суду не з`являлась, причин своєї неявки суду не повідомляла, не повідомлялась належним чином у зв`язку з поверненням судових викликів з відміткою оператора поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання.
Крім того, судом першої інстанції дійсно вживались заходи, спрямовані на встановлення місця знаходження потерпілої ОСОБА_11 шляхом направлення відповідних запитів до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур, який повідомив, що потерпіла ОСОБА_11 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 2006 року, на адресу Центрального відділу РАЦС Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідно до відповідні якого актового запису про смерть ОСОБА_11 станом на 06 січня 2022 року не виявлено, а також до Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ, які повідомили, що потерпіла ОСОБА_11 не перетинала державний кордон України.
В той же час, з огляду на ту обставину, що розгляд даного кримінального провадження триває з 2014 року, апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції, щодо невідповідності обвинувального акта вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки складаючи та затверджуючи обвинувальний акт у 2014 році, який був двічі призначений до судового розгляду, прокурор не міг передбачити, що потерпіла ОСОБА_11 змінить своє місце проживання.
Крім того, колегія суддів наголошує й на тому, що судом першої інстанції вже приймалось аналогічне судове рішення від 18 січня 2021 року та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2021 року зазначена ухвала суду першої інстанції була скасована та встановлено факт відповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, а тому, з огляду на положення ч. 3 ст. 415 КПК України, суд першої інстанції не врахував обов`язковість висновків апеляційного суду та постановив оскаржену ухвалу.
Колегія суддів наголошує, що відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.
З огляду на вказані положення кримінального процесуального Закону, а також враховуючи об`єктивну неможливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілої ОСОБА_11 , апеляційний суд вважає правильним та доцільним застосування даної норми закону під час нового розгляду в суді першої інстанції та надання органу досудового розслідування доручення, щодо встановлення місця проживання потерпілої.
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд доходить висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкоджали або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2022 року про повернення обвинувального акта, у кримінальному провадженні №0001150 стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4