ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4070/22
провадження № 1-кс/753/725/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше судимого, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2022 року старший слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосовування відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні 23.04.2022 року о 09 годині таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану, поєднаної з проникненням до іншого приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується протоколами огляду місця події, під час одного з яких було вилучено викрадене майно, допиту потерпілого, свідків, висновком товарознавчої експертизи, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також, на переконання слідчого та прокурора, мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання; незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки не має офіційного джерела доходів та є раніше судимим. Прокурор зазначив, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Захисник підозрюваного, заперечуючи проти клопотання слідчого та тверджень прокурора у судовому засіданні, послався на необґрунтованість підозри, з огляду на відсутність належним чином встановленого розміру майнової шкоди, а також відсутність ризиків, як обов`язкової складової підстав для застосування запобіжного заходу. У зв`язку з викладеним захисник та підозрюваний ОСОБА_4 , підтримуючи адвоката, просили відмовити у задоволенні клопотання або застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням його свободи.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає останнє таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується протоколами огляду місця події, під час одного з яких було вилучено викрадене майно, протоколами допитів потерпілої та свідків, висновком товарознавчої експертизи, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

Посилання захисника ОСОБА_4 на відсутність встановленого розміру майнової шкоди з огляду на відсутність підписів експерта у відповідному висновку, слідчий суддя не може прийняти до уваги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідний висновок був складений протягом доби з дня вилучення викраденого майна та надісланий органу досудового розслідування в електронному вигляді з урахуванням браку часу та обставин воєнного стану.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, є раніше судимим за аналогічний злочин, має певні соціальні зв`язки, зокрема постійне місце проживання на території району в юрисдикції органу досудового розслідування, за яким він зареєстрований та проживає з 90-х років разом з дружиною та трьома неповнолітніми дітьми, яких утримує.

Враховуючи вище наведене слідчий суддя вважає, що ризик втечі є малоймовірним, через сукупність вище наведених обставин, а єдиний довід прокурора щодо тяжкості покарання не може обґрунтовувати такий ризик і суперечить практиці ЄСПЛ, тому ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеним.

Малоймовірним, на переконання слідчого судді, є ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вплив на потерпілу або свідків у кримінальному провадженні є алогічним з урахуванням фактів вилучення викраденого майна та належної процесуальної фіксації інших обставин справи.

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відсутність роботи або сім`ї не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Як зазначено вище, підозрюваний є раніше судимий за вчинення аналогічного інкримінованому злочину, тому слідчий суддя вважає, що у даному випадку ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ймовірно може мати місце.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювати точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваного під вартою, не є обґрунтованим для забезпеченням кримінального провадження, з урахуванням обставин, наведених вище. Зокрема, наявність одного ризику, який не має високого ступеня вірогідності, унеможливлює застосування тримання під вартою, а тому слід розглянути альтернативні запобіжні заходи. Слідчий суддя вважає, що найбільш доцільним запобіжним заходом буде домашній арешт у певний час доби, який забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. В свою чергу, прокурор в судовому засіданні зазначивши, що такий запобіжний захід буде не дієвим, будь яких обґрунтувань цьому не надав.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22:00 до 06:00 без дозволу слідчого, прокурора або суду, за першим викликом прибувати до органу досудового розслідування, прокуратури або суду.
Роз`яснити підозрюваному про те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Після закінчення строку, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу СВ Дарницького УПГУНП в м. Києві, яка проводить досудове розслідування та направити копію ухвали до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного для здійснення контролю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1