В И Р О К
Іменем України

21 липня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000214 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Коростишів, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_6 та визнане судом недоведеним

Відповідно до висунутого ОСОБА_6 обвинувачення у кінцевій редакції, він 07 березня 2017 року о 09 годині 30 хвилин керуючи технічно-справним автомобілем «Таврія Нова», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись у напрямку м. Житомира на 129 км + 900 м автодороги «Житомир-Чоп» у с. Глибочиця, Житомирського району, порушуючи вимоги пунктів 12.3, 12.6 б) Правил дорожнього руху України, а саме бувши водієм, який мав водійський стаж менше ніж 2 роки, рухаючись зі швидкістю, яка перевищувала максимально дозволену для даного транспортного засобу, при виникненні небезпеки для його руху не вжив заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого у лівій смузі руху зіткнувся з автомобілем «Volkswagen Crafter», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який здійснював маневр повороту вліво із середньої смуги руху.

Внаслідок цієї ДТП пасажир автомобіля «Таврія Нова», ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, рани лівої лобної ділянки, перелому кісток лицевого та мозкового черепа, забою головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Пояснення учасників кримінального провадження

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що 07.03.2017 вранці їхав з Коростишева до Житомира разом із потерпілим ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Рухаючись по лівій смузі зі швидкістю близько 110 км/год біля заправки «WOG» обігнав фуру та рухався у середній смузі руху в напрямку м. Житомира. За 70 м побачив автомобіль «Volkswagen Crafter», який стояв на цій же смузі з увімкненими покажчиками аварійної зупинки, у зв`язку з цим увімкнув поворот вліво і продовжив рух по вільній смузі, не змінюючи швидкість. Не доїжджаючи за 30-35 метрів до автомобіля «Volkswagen Crafter», останній несподівано, не увімкнувши сигнал повороту, стрімко почав повертати ліворуч та перекривши йому руху уперся до відбійника. Він відразу почав гальмувати, але через малу відстань між автомобілями та несподіваний маневр водія «Volkswagen Crafter» удару уникнути не вдалося. Також пояснив, що після ДТП його автомобіль залишався на місці, а водій «Volkswagen Crafter» намагався втекти з місця події, але побачивши, що його фотографують, зупинився. Зіткнення відбулося між його передньою правою частиною та заднім лівим колесом автомобіля «Volkswagen Crafter».

Потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що 07.03.2017 він з ОСОБА_6 на автомобілі останнього їхали з Коростишева до Житомира. Після того як вони по дорозі взяли ще двох пасажирів, він нічого не пам`ятаєте та обставини ДТП йому не відомі. Паском безпеки пристебнутий не був.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що вранці 07.03.2017 він їхав разом з обвинуваченим та сидів на задньому сидінні за водієм. На під`їзді до Житомира вони обігнали фуру та рухались у середній смузі. Попереду них у цій же смузі за 70 метрів він побачив рух автомобіля «Volkswagen Crafter», у зв`язку з чим обвинувачений перестроївся у крайню ліву смугу, що веде до м. Житомира. Далі він побачив, як «Volkswagen Crafter» різко повернув ліворуч та став перпендикулярно до них, тобто перекрив їм дорогу. В цей час обвинувачений почав гальмувати, але зіткнення уникнути не вдалось. Від моменту початку повороту автомобіля «Volkswagen Crafter» до зіткнення пройшло не більше п`яти секунд. Після ДТП він вийшов з автомобіля та побачив як водій «Volkswagen Crafter» намагався втекти. Зіткнення відбулось на крайній лівій смузі за місцем розділу транспортних потоків.

Свідок ОСОБА_12 зазначив, що вранці 07.03.2017 обвинувачений підвозив його, ОСОБА_11 та потерпілого до м. Житомира. Перед мостом вони рухались по крайній лівій смузі. Після обгону фури, не змінюючи напрямок рух, швидкість якого сягала десь 90 км/год, він побачив попереду білий «Volkswagen Crafter», який стояв, хоча у нього особисто склалося враження, що цей транспортний засіб здавав назад, оскільки руху вперед не було. Не доїжджаючи за 50 метрів до вказаного «Volkswagen Crafter», останній почав різко повертати ліворуч, тобто на смугу їх руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з цим автомобілем. З моменту, коли «Volkswagen Crafter» почав виконувати поворот і до зіткнення пройшло не більше двох секунд. Після аварії їх автомобіль відкинуло по ходу руху, а водій «Volkswagen Crafter» намагався втекти з місця події, однак інший автомобіль перегородив йому дорогу.

Водій вантажної фури ОСОБА_13 пояснив, що вранці 07.03.2017 рухався по трасі «Київ-Чоп» зі швидкістю 60-70 км/год. Перед розв`язкою доріг в напрямку м. Житомира та м. Рівного водій «Таврії» обігнав його зліва та продовжив рух по тій же смузі. Після виконання вказаного обгону відстань від автомобіля «Таврія» до автомобіля «Volkswagen Crafter», який був попереду, складала близько 50-60 метрів. Водій автомобіля «Volkswagen Crafter» проїхав у напрямку Житомира близько 150 м від місця повороту на Рівне, а тому увімкнув сигнал аварійної зупинки здавав назад та не доїхавши до місця розділу транспортних потоків увімкнув лівий поворот і несподівано, стрімко почав розвертатися вліво, щоб виїхати на дорогу до м. Рівне. Десь через 2-3 секунди після цього відбулося зіткненні з автомобілем «Таврія». Водій «Таврії» почав відразу гальмувати як тільки побачив, що автомобіль «Volkswagen Crafter» почав розворот. Відстань між автомобілями «Таврія» та «Volkswagen Crafter», коли останній був передніми колесами на смузі руху «Таврії», складала близько 25 м.

З показів свідка ОСОБА_9 вбачається, що він 07.03.2017 вранці їхав з Києва до Рівного по автодорозі «Київ-Чоп» на автомобілі «Volkswagen Crafter». Виїхавши з заправки йому потрібно було перестроїтись на смугу руху яка веде на Рівне, що знаходилась під мостом, тому він став на узбіччі, увімкнув сигнал аварійної зупинки та стояв близько 15 хвилин пропускаючи інші автомобілі в попутному напрямку на Житомир. Коли усі автомобілі проїхали, а у дзеркалі заднього виду на відстані 500 м залишалась вантажна фура, він вимкнувши сигнал аварійної зупинки та увімкнувши сигнал повороту ліворуч, почав перестроюватися з першого ряду у другий, а з другого у третій, що зайняло близько 5-10 хвилин, подолавши при цьому десь 100 метрів зі швидкістю 30-40 км/год. Але він не доїхав до місця розгалуження транспортних потоків через те, що на смузі руху до Житомира відбувся удар з автомобілем «Таврія». По якій смузі рухався обвинувачений йому не відомо. Від удару його автомобіль трохи посунувся у бік, а автомобіль «Таврія» проїхав ще декілька метрів вперед.

Докази сторони обвинувачення, якими вона доводить винуватість ОСОБА_6 .

З рапортів від 07.03.2017 вбачається, що ОСОБА_13 телефоном повідомив працівників чергової частини Житомирського РВП про те, що цього ж дня о 09 годині 41 хвилині на автодорозі в с. Глибочиця сталася ДТП. Також від потерпілого ОСОБА_10 надійшло повідомлення, про те, що він потрапив у ДТП в с. Глибочиця (а.к.п. 113, 139 т. 2).

За фактом даної ДТП у Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано відповідне кримінальне провадження №0000214 (а.к.п. 112 т. 2).

Під час огляду 07.03.2017 місця ДТП на схемі та фототаблицях були зафіксовані пошкодження автомобілів «Таврія» та «Volkswagen Crafter», а саме на автомобілі «Volkswagen Crafter» пошкодження кузова у вигляді вм`ятин в районі заднього лівого колеса, а на автомобілі «Таврія» - пошкодження у вигляді сильної деформації передньої частини автомобіля. Окрім цього, зафіксовано слід юзу гальмування лівих коліс автомобіля «Таврія» на відстані 36,75 м до слідів подряпин та до лівого переднього колеса 10 м, слід юзу правих коліс на відстані 27,8 м та 6 м після початку подряпин (а.к.п. 12-24, 110-111, 122, 123 т. 2).

Висновок експерта №1230 від 13.06.2017 підтверджує виявлення у потерпілого ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, рани лівої лобної ділянки, перелому кісток лицевого та мозкового черепа, забою головного мозку, які виникли від дії тупого предмета за обставин та в термін, вказаних у постанові про призначення цієї експертизи, тобто 07.03.2017 внаслідок ДТП (а.к.п. 95 т. 2).

Відповідно до висновків експерта №3/237 від 18.05.2017 та №3/377 від 26.04.2018 на момент ДТП гальмова система, рульове керування, ходова частина та зовнішнє світлове обладнання автомобілів «ЗАЗ Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 та «Volkswagen Crafter», державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходилися у технічно працездатному стані та в ході дослідження зазначених автомобілів не було встановлено будь-яких характерних ознак раптової відмови або технічної несправності систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху і могли б знаходитися у причинному зв`язку із виникненням аварійної обстановки та даної ДТП (а.к.п. 38-53, 54-70 т. 2).

Згідно із висновком експерта №3/236 від 23.05.2017 первинний контакт транспортних засобів «Таврія» та «Volkswagen Crafter» відбувся між передньою правою частиною автомобіля «Таврія» та задньою лівою боковою частиною «Volkswagen Crafter». У момент зіткнення (первинного контакту цих ТЗ) поздовжні осі автомобілів розташовувалися під кутом близько 36±5 градусів, при загальному розташуванні ТЗ в попутному перехресному напрямку (а.к.п. 71-88 т.2).

Згідно з довідкою №3/6-853 від 04.05.2020, виданою Регіональним сервісним центром МВС в Житомирській області та ксерокопії водійського посвідчення, ОСОБА_6 19.09.2015 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 , кат. «В, С1, С» (а.к.п.58-59 т. 3).

Наведені вище докази доводять існування та наслідки ДТП у вигляді отримання потерпілим ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, отримання обвинуваченим посвідчення водія менш як за два роки до пригоди, а також відсутність будь-яких недоліків технічного стану автомобілів. Проте, ці докази будь-яким чином не доводить винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині.

Окрім цього, стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_6 наданий протокол слідчого експерименту від 22.03.2017 за участю останнього, під час якого він відтворив обставини ДТП та на місці показав, як рухався по автодорозі «Київ-Чоп» у лівій смузі, за АЗС «WOG» перестроївся у другу зліва смугу та почав повертати праворуч на міст у напрямку Житомира, де за 9 м у районі початку відбійника побачив «Volkswagen Crafter», який здавав назад зі швидкістю десь 10 км/год, а потім несподівано та прудко почав виконувати поворот з другого ряду вліво. Довжина дуги, яку здійснив «Volkswagen Crafter», становить 7 м, яку останній проїхав за 3,5 с., 3,1 с. і 3,4 с., при цьому він рухався зі швидкістю 90-100 км/год (а.к.п. 26-31 т. 2).

Під час слідчого експерименту, проведеного 22.03.2017 зі свідком ОСОБА_9 , убачається, що останній зупинився на автомобілі «Volkswagen Crafter» з правої сторони перед розподілом транспортних потоків одного напрямку за 70 м та на відстані 0,5 м від правого краю дороги в правому ряду, після чого з увімкненим лівим поворотом почав виконувати поворот ліворуч, подолавши при цьому дугу 43-45 м за 11.4, 10.4 та 10.6 (а.к.п. 32-37 т. 2).

Як вбачається із протоколу проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 вперше побачив автомобіль «Volkswagen Crafter» на правій прилеглий смузі руху попутного напрямку відносно його смуги руху, який здавав назад після чого несподівано та стрімко почав виконувати поворот ліворуч, що відповідає показам обвинуваченого у суді та узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які стверджували, що автомобіль «Volkswagen Crafter» знаходився на правій смузі руху стосовно їх смуги та здійснював рух заднім ходом, не створюючи будь-яких перешкод для руху автомобіля ОСОБА_6 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 узгоджуються між собою, підтверджуються протоколами слідчих дій та спростовують показання свідка ОСОБА_9 і відтворені ним обставини ДТП про те, що він не здавав назад, а поступово, за 70 метрів до розгалуження транспортних потоків виконував перестроювання з крайньої правої смуги на середню, а потім на крайню ліву.

Як вбачається із висновку експерта №361/594/18-25 від 24.04.2018 зіткнення автомобілів «Таврія» та «Volkswagen Crafter» відбулось на лівій смузі руху у напрямку Житомира, в районі зафіксованих на схемі слідів подряпин. Швидкість руху автомобіля «Таврія», з огляду на сліди гальмування та врахування енергії затраченої на значну деформацію частин транспортних засобів при їх зіткненні була значно більшою ніж 77…87 км/год, а тому у розрахунку експертом використовувалась швидкість руху цього автомобіля 100…110 км/год. Водій автомобіля «Таврія» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 ПДР України та в діях останнього вбачається невідповідність технічним вимогам цього пункту, а водій автомобіля «Volkswagen Crafter» ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1, 10.4 цих правил, однак дії останнього не відповідали вимогам зазначених пунктів. У ході дослідження експерт прийшов до висновку що причиною виникнення даної ДТП з технічної точки зору слід вважати невідповідність дій ОСОБА_6 , які суперечили вимогам пункту 12.3 ПДР України (а.к.п. 89-94 т. 2).

Разом з тим, у судовому засіданні експерт ОСОБА_14 , який проводив згадану експертизу, зазначив, що він використовував вихідні дані надані йому слідчим. Зокрема, момент виникнення небезпеки для руху ОСОБА_6 він визначав з огляду на вихідні дані, які зазначені у слідчому експерименті за участю ОСОБА_9 , тобто початок руху з крайньої правої смуги за 70 метрів до місця розподілу транспортних потоків на Житомир та Рівне. При цьому додав, що у разі, якщо водій автомобіля «Volkswagen Crafter» стояв на узбіччі та перемикав режими передач з заднього ходу на передній він не створював небезпеку для руху ОСОБА_6 . Експерт ствердив, що аварійну обстановку створив водій ОСОБА_9 .

Відповідно до висновку експерта №3/682 від 17.09.2019, який є похідним від названого вище висновку, водій автомобіля «Таврія Нова» ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Volkswagen Crafter» під керуванням водія ОСОБА_9 шляхом застосування своєчасного термінового гальмування, як з моменту початку руху заднім ходом автомобіля «Volkswagen Crafter», так і з моменту виконання повороту ліворуч (а.к.п. 182-191 т. 2).

Водночас згідно із висновком експерта №138 від 19.03.2020 з технічної точки зору небезпека для руху водію автомобіля «ЗАЗ-1102» ОСОБА_6 при вказаному ним механізмі розвитку подій ДТП, буде виникати в момент, коли автомобіль «Volkswagen Crafter», перебуваючи у сусідній смузі руху, розпочинає виконувати маневр повороту ліворуч, а при механізмі розвитку подій даної ДТП згідно з показами водія ОСОБА_9 , небезпека для руху ОСОБА_6 буде виникати, коли автомобіль «Volkswagen Crafter», який виконує маневр повороту, буде перебувати на відстані гальмівного шляху від смуги руху автомобіля «ЗАЗ-1102».

З технічної точки зору першопричиною створення небезпечної ситуації та як наслідок виникнення даної ДТП, є дії водія автомобіля «Volkswagen Crafter» ОСОБА_9 , які не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

В момент початку руху автомобіля «Volkswagen Crafter» з другої смуги руху на третю, дії ОСОБА_6 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п. 12.3 ПДР України, а за умови, якщо автомобіль «Volkswagen Crafter» рухався заднім ходом та зупинився у сусідній смузі руху, тоді в діях ОСОБА_6 з технічної точки зору не вбачається невідповідність цим вимогам ПДР України.

Саме невідповідність дій водія ОСОБА_9 вимогам п. 10.1 ПДР України з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку із виникненням даної події.

Рух загальмованого автомобіля «ЗАЗ-1102» (коли на проїзній частині почали відбиватися сліди гальмування) в момент зупинки автомобіля «Volkswagen Crafter» під час зміни напрямку руху із заднього ходу на рух вперед з технічної точки зору неможливий.

У разі, якщо автомобіль «Volkswagen Crafter» рухався заднім ходом, перебуваючи в смузі руху, сусідній зі смугою, де знаходився автомобіль «ЗАЗ-1102», тоді для ОСОБА_6 з технічної точки зору не виникала (не існувала) небезпека для руху (а.к.п. 8-18 т. 3).

У судовому засіданні експерт ОСОБА_15 пояснив, що під час проведення дослідження враховував надані йому матеріали кримінального провадження у яких містились, зокрема, протоколи слідчих дій та показання свідків, а також те, що подія сталась поза межами населеного пункту. Обмеження швидкості для водія ОСОБА_6 , який мав водійський стаж менше ніж два роки, до уваги при розрахунках не брав. Чи вплинула б остання обставина на висновки сказати не може, бо для цього необхідно здійснити відповідні розрахунки.

Разом з тим категорично ствердив, що першопричиною виникнення згаданої ДТП є невідповідність дій водія автомобіля «Volkswagen Crafter» ПДР України, який створив ОСОБА_6 небезпеку для руху.

Окрім того, експерт пояснив, що оскільки в автомобіля «Таврія» відсутня система "ABS", то при застосуванні термінового гальмування ОСОБА_6 продовжуючи рухатись прямо врешті опиниться у сусідній смузі руху саме внаслідок заокруглення дороги, тому автомобіль «Таврія» змістило вліво, як зафіксовано на схемі до протоколу ОПМ.

Виходячи з вихідних даних наданих на дослідження, тобто моменту виникнення небезпеки для водія «Таврії», показів останнього, мокрий асфальт і враховуючи нижню межу коефіцієнта зчеплення коліс із вологим асфальтом 0.4, ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР, однак враховуючи відстань до місця зіткнення та його гальмівний шлях, він не мав технічної можливості уникнути зіткнення. Однак при верхній межі коефіцієнта зчеплення 0,6 і враховуючи протокол слідчого експерименту з водієм автомобіля «Volkswagen Crafter» - ОСОБА_6 міг загальмувати.

ОСОБА_6 повинен був застосовувати екстрене гальмування реагуючи на небезпеку, яку створив водій автомобіля «Volkswagen Crafter». Коефіцієнт небезпеки дорожнього руху 0,8 висока небезпека, спричинена діями водія автомобіля «Volkswagen Crafter». У разі якщо перед ОСОБА_6 рухалася фура і закривала огляд ділянки дороги попереду, в обвинуваченого зменшуються можливості уникнути зіткнення, оскільки коефіцієнт небезпеки для руху збільшується, тобто у нього було б ще менше технічної можливості уникнути зіткнення.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-20/17062-ІТ від 09.12.2020, проведеного вказаним експертом ОСОБА_15 , при умові, що стаж водіння транспортними засобами у ОСОБА_6 на момент скоєння даної ДТП менше ніж 2 роки, у зв`язку з чим останній повинен рухатись з допустимою швидкістю 70 км/год, то в даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п. 12.6(б) Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

У даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Volkswagen Crafter» ОСОБА_9 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху.

У ситуації, яка склалася, при технічних параметрах, які містяться в копії ухвали про призначення експертизи від 24.01.2020 року та матеріалах кримінального провадження, можливість запобігти зіткненню з автомобілем «ЗАЗ-1102» у водія автомобіля «Volkswagen Crafter» з технічної точки зору полягала у виконанні ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру.

У заданій дорожній обстановці, при тих же технічних параметрах та встановленого моменту виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_6 , дії водія ОСОБА_9 не відповідали вимогам п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху по одній з версій розвитку події ДТП. Невідповідність дій ОСОБА_9 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.

На підтвердження згаданого висновку №СЕ-19/102-20/17062-ІТ від 09.12.2020 експерт ОСОБА_15 у суді зазначив, що виходячи із наданих йому технічних параметрів, у діях обох водіїв, тобто ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , вбачається невідповідність правилам дорожнього руху, які з технічної точки зору будуть знаходитись у причинному зв`язку із виникненням події даної ДТП.

Враховуючи наявність у ОСОБА_6 водійського стажу менш ніж два роки, що обмежувало його швидкість не більше 70 км/год, а також технічні величини та момент виникнення небезпеки, останній мав технічну можливість попередити зіткнення шляхом виконання вимог п. 12.6 б) ПДР, а тому його дії знаходиться у причинному зв`язку із ДТП.

Вимога п. 12.6 б) зменшує швидкісний режим особам, які мають водійський стаж менше як два роки. Разом з тим у такому випадку швидкісний режим для інших водіїв обмежений до 110 км/год. Своєю чергою водій автомобіля «Volkswagen Crafter» ОСОБА_9 , чи будь-який інший водій, не може знати про наявність швидкісних обмежень у водія транспортного засобу, який має перевагу у русі, а тому ОСОБА_9 повинен був враховувати, що автомобіль «Таврія» рухався зі швидкістю 110 км/год та виконуючи маневр повороту повинен був упевнитись, що своїми діями не створить перешкоду іншим транспортним засобам та порушивши п. 10.1 ПДР створив небезпеку для руху автомобіля «Таврія», змушуючи ОСОБА_6 застосовувати термінове гальмування, а відтак ці дії ОСОБА_16 знаходиться у причинному зв`язку із ДТП.

На спростування версії обвинувачення стороною захисту надано висновок автотехнічної експертизи №001-01(Е)/22 від 28.01.2022 відповідно до якого технічною причиною аварійного розвитку дорожньої обстановки та виникнення ДТП, виходячи з обставин розвитку подій викладених обвинуваченим та за обставин виникнення небезпеки для руху за його показами, є неналежне виконання вимог п. 10.1, 10.3, 10.4 ПДР водієм автомобіля «Volkswagen Crafter». При цьому перевищення ОСОБА_6 швидкості не були технічною причиною виникнення ДТП, оскільки такі дії не були необхідними і достатніми для аварійного розвитку дорожньої обстановки на відміну від дій водія автомобіля «Volkswagen Crafter», пов`язаними з неналежним виконанням вимог згаданих пунктів правил дорожнього руху.

Водночас вирішити питання щодо встановлення технічної причини аварійного розвитку дорожньої обстановки та виникнення ДТП при розвитку подій за версією водія «Volkswagen Crafter», при вказаному дослідженні неможливо, оскільки викладені ОСОБА_9 обставини розвитку подій не містять повного комплексу вихідних даних для експертного аналізу (а.к.п. 182-190 т. 3).

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про визнання цього висновку недопустимим доказом через те, що експертиза була призначена захисником, а не судом за його клопотанням. Окрім того, прокурор ставить під сумнів вихідні дані, які надавались експерту та неможливість поставити свої запитання для їх дослідження.

Згідно ст. 20 та п. 8 ч. 3 ст. 42 КПК України обвинувачений має право збирати та подавати докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Частина 6 цієї ж статті передбачає обов`язок суду створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі забезпечити, щоб права, надані законом стороні, могли бути ефективно реалізовані. Закон, передбачивши право стороні захисту надавати висновки експертів, тим самим передбачив і обов`язок суду їх розглянути в сукупності з іншими доказами. Такий підхід законодавця повністю відповідає вимогам ст. 6 §1 та §3(b) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами ч. 2 ст. 101 КПК України кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що сторона захисту вправі збирати докази після того, як обвинувальний акт було передано до суду.

Така позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, яка викладена у постанові від 08.12.2020 по справі №278/1306/17.

Разом з тим Верховий Суд зазначає, що у справах, що стосуються ДТП, експертне дослідження має суттєве значення для встановлення обставин справи та може істотно вплинути на остаточне рішення суду, і стороні захисту складно спростовувати висновок експерта без допомоги іншого експерта у відповідній галузі, тому право захисту спростовувати висновки експертів, надані обвинуваченням, за допомогою іншого висновку, наданого захистом, має бути забезпечене судом.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що вихідні дані надані захисником відповідають тим вихідним даним, які вказані в ухвалі суду від 24.01.2020 про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи.

Окрім того, суд відкидає як докази надані захисником адвокатський запит лист начальника Коростишівського ВП ОСОБА_17 , згідно із яким на ОСОБА_9 26.12.2018 був складений адміністративний протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки ці докази не мають відношення до згаданого кримінального провадження (а.к.п. 120-121 т. 2).

Мотиви ухвалення виправдувального вироку

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України кримінально карним діянням є порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При цьому об`єктивна сторона даного злочину характеризується діяннями, що полягають у порушенні правил безпеки руху, суспільно-небезпечними наслідками, тобто заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, а також причинним зв`язком між діяннями й наслідками.
Відповідно до пункту 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Отже, порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України має місце лише тоді, коли водій мав об`єктивну спроможність виявити небезпеку для руху, яка згідно з пунктом 1.10 цих Правил полягає у зміні дорожньої обстановки, у тому числі й у появі рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові 16.10.2019 у справі №163/1753/17, згідно із якою у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК України, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху.
Окрім цього, із вказаної постанови вбачається, що саме по собі не уникнення зіткнення не може бути поставлено особі у провину, якщо його дії були вимушеними та не перебували у прямому причинному зв`язку із суспільно небезпечними наслідками, що настали.

З показів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_18 вбачається, що водій автомобіля «Volkswagen Crafter» ОСОБА_9 стояв попереду з увімкненим сигналом аварійної зупинки та для виконання маневру повороту ліворуч останній здійснював рух заднім ходом, проте сама по собі наявність попереду іншого автомобіля та рух заднім ходом цього автомобіля, який перебував на прилеглій смузі руху обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно з Правилами дорожнього руху України, не є небезпекою для руху останньому.

Наведене узгоджується із висновком експерта №138 від 19.03.2020, відповідно до якого, для водія «ЗАЗ-1102» ОСОБА_6 , з технічної точки зору, не виникала небезпека для руху, якщо автомобіль «Volkswagen Crafter» рухався заднім ходом, перебуваючи на смузі руху, прилеглій зі смугою на який знаходився цей автомобіль «ЗАЗ-1102».

Отже, якщо в обвинуваченого ОСОБА_6 не виникала небезпека для його руху, під час здійснення водієм автомобіля «Volkswagen Crafter» руху заднім ходом, то він і не був зобов`язаний реагувати на це шляхом зменшення швидкості руху чи зупинки свого автомобіля «ЗАЗ-1102».

Водночас стрімке виконання водієм автомобіля «Volkswagen Crafter» маневру повороту ліворуч та занадто мала відстань між цим автомобілем та автомобілем «ЗАЗ-1102», позбавило ОСОБА_6 можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування, а тому в останнього не було об`єктивної можливості запобігти ДТП, яка, на думку суду, виникла внаслідок недотримання водієм ОСОБА_9 Правил дорожнього руху України, зокрема п. 10.1.

Причинний зв`язок дій учасників ДТП з її виникненням полягає у двох взаємопов`язаних поняттях, а саме технічна причина виникнення пригоди та необхідні умови її виникнення.

Під технічною причиною виникнення ДТП слід розуміти обставини, які з технічної точки зору стали причиною виникнення аварійної обстановки.

Аварійна обстановка створюється тим водієм, який немає переваги на рух.

Відповідно до висновків автотехнічних експертиз №361/594/18-25 від 24.04.2018, №3/682 від 17.09.2019, №138 від 19.03.2020, №СЕ-19/102-20/17062-ІТ від 09.12.2020 та №001-01(Е)/22 від 28.01.2022, при згаданих технічних параметрах та проведених розрахунків небезпеку для руху водія «ЗАЗ-1102» ОСОБА_6 створював водій автомобіля «Volkswagen Crafter» ОСОБА_9 , тобто останній змушував інших учасників дорожнього руху застосовувати термінове гальмування, а ОСОБА_6 мав право розраховувати, що водій ОСОБА_9 дасть йому дорогу.

У разі якби водій автомобіля «Volkswagen Crafter» не виконував маневр повороту, то водій «Таврії» безперешкодно продовжив би рух у напрямку м. Житомира, бо він рухався у паралельній з автомобілем «Volkswagen Crafter» смузі, а при виконанні вказаним автомобілем руху заднім ходом для ОСОБА_6 небезпеки для руху не виникає взагалі.

Здійснюючи поворот ліворуч, ОСОБА_9 повинен був переконатись у безпечності свого маневру, а водій «Таврії» повинен був застосувати дії для уникнення зіткнення, тобто у такому випадку загальмувати.

У даній ситуації ОСОБА_6 їхав зі швидкістю 100-110 км/год і при заданих технічних даних він не мав можливості уникнути зіткнення із «Volkswagen Crafter». При цьому, водій автомобіля ОСОБА_9 не знав та не міг знати, що за кермом автомобіля «Таврія» перебуває ОСОБА_6 , який згідно з п. 12,6 б) ПДР не мав права їхати зі швидкістю більше ніж 70 км/год, а тому під час виконання повороту ОСОБА_9 повинен був виконати вимоги п. 10.1 ПДР та переконатись у безпечності свого маневру.

Суд звертає увагу, що за версією прокурора, у разі керування автомобілем «ЗАЗ-1102» замість водія ОСОБА_19 , іншим водієм, який мав стаж керування понад два роки, винуватцем згаданої ДТП був би водій «Volkswagen Crafter» ОСОБА_9 .

До того ж суд не залишає поза увагою показання свідка ОСОБА_9 , які є алогічними та неспроможними. Зокрема, останній пояснив, що він за 5-10 хв подолав відстань у 100 метрів зі швидкість руху 30-40 км/год, ці пояснення вочевидь суперечать законам математики та здоровому глузду.

Викладені вище обставини вказують на безпідставність висунутого ОСОБА_6 обвинувачення.

Отже, з огляду на конкретні обставини справи, суд дійшов переконливого висновку, що Яровому не може ставитись у провину те, що він не зміг уникнути зіткнення, через те, що не мав права рухатись на автомобілі «Таврія» з дозволеною іншим учасникам дорожнього руху швидкістю 100-110 км/год, враховуючи при цьому беззаперечний факт грубого порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Volkswagen Crafter» ОСОБА_9 , який перебуває у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Наведені обставини у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, обвинувачений ОСОБА_6 об`єктивно не міг уникнути зіткнення, що вказує на відсутність порушення обвинуваченим п. 12.3 Правил безпеки дорожнього руху України та виключає в діях останнього склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Виходячи з закріпленого у статті 17 КПК України принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При цьому, окрім вимоги доведення прокурором винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом, вказаною нормою закріплено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Отже, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений, а обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Отже, у суду є розумний сумнів, щодо наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу інкримінованого йому злочину.

Своєю чергою, згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 підлягає виправданню за відсутність в діяннях останнього складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення суд залишає позов без розгляду.

За таких обставин, суд залишає без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС» 109997 грн 53 коп. матеріальної шкоди, а з обвинуваченого ОСОБА_6 70000 грн моральної шкоди, а також цивільний позов прокурора в інтересах держави про стягнення з обвинуваченого на користь лікувальної установи 15707 грн 94 коп. витрат за стаціонарне лікування потерпілого.

Судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз у розмірі 5452 грн 73 коп. суд відносить на рахунок держави.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та виправдати за відсутністю в його діяннях складу зазначеного кримінального правопорушення.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 109997 грн 53 коп. майнової шкоди та з ОСОБА_6 70000 грн моральної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_6 на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації в особі Комунальної установи «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради 15707 грн 94 коп. витрат за стаціонарне лікування потерпілого також залишити без розгляду.

Судові витрати за проведення експертиз у розмірі 5452 грн 73 коп. віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду від 30.03.2017 на автомобіль «Volkswagen Crafter», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Речові докази, а саме автомобілі «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 та «Volkswagen Crafter», державний номерний знак НОМЕР_2 - повернути власникам або іншим законним володільцям.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому, який не був присутнім у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: