Кримінальне провадження № 1 кп-760/1767/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0003151 від 14.11.2021, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, громадянина України, вірмена, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, який не офіційно працював різноробочим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.04.2005 Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 28.11.2005 Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 09.12.2010 Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі,

- 08.12.2017 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

- 13.12.2018 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності за таких обставин.

Так, ОСОБА_10 , 14.11.2021, приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи на території автостоянки Акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод», за адресою: м. Київ, вул. Олекси Тихого, 70, побачив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_9 , який знаходився у приміщенні охорони на вказаній території, та розпочав з ним словесний конфлікт, після чого, перебуваючи за вказаною вище адресою, зайшов до приміщення.

Перебуваючи у приміщенні охорони, ОСОБА_10 , в ході конфлікту із ОСОБА_9 , побачив на столі гроші, які перераховував останній, у цей момент у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, скориставшись тим, що поруч нікого не має та його діям ніхто не завадить, ОСОБА_10 наблизився до ОСОБА_9 та наніс останньому декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя, завдавши легких тілесних ушкоджень, тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Подолавши волю потерпілого до опору, ОСОБА_10 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного матеріального збагачення, заволодів майном, що належить АТ «Перший Київський машинобудівний завод», а саме вихопив гроші у сумі 2025 гривень, які знаходилися на столі.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_10 , діючи умисно, передбачаючи можливість настання наслідків у виді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, утримуючи при собі чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на свій власний розсуд, спричинивши АТ «Перший Київський машинобудівний завод», майнову шкоду на загальну суму 2025 гривень.

Допитаний у судому засіданні, обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав суду, що 13.11.2021, приїхав до знайомого в хостел по АДРЕСА_3 , де вони вживали алкоголь. Коли в черговий раз виходили на вулицю покурити, між ним та незнайомими молодими хлопцями виник конфлікт, що переріс в бійку, під час якої від отриманих тілесних ушкоджень товариш упав та втратив свідомість. З метою виклику поліції та швидкої допомоги, приблизно о 02 годині 14.11.2021, звернувся до охоронця автостоянки Київського машинобудівного заводу, який знаходився в приміщенні охорони неподалік хостелу, проте в грубій формі отримав відмову. Вказував, коли зайшов до приміщення охорони, потерпілий рахував гроші та не реагував на його прохання, що його обурило. Після цього він вихопив гроші, кинув потерпілому ОСОБА_9 їх в обличчя та пішов.

Крім того, обвинувачений зазначав, що в день конфлікту мав при собі кошти в сумі 5000 гривень, частину яких в подальшому у нього з грубими порушеннями його прав, у тому числі на захист, вилучили співробітники поліції. Вважає, що досудове розслідування проводилось з грубим порушенням вимог КПК України та тиском на нього.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, його вина доводиться зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , допитаного в режимі відеоконференції, який повідомив, що протягом доби з 13.11.2021 по 14.11.2021, знаходився на робочому місці за адресою: м. Київ, вул. Олекси Тихого, 70, охороняючи оплачувану автостоянку АТ «Перший Київський машинобудівний завод». Приблизно о 02 годині 14.11.2021 до приміщення охорони підійшов обвинувачений ОСОБА_10 та агресивно вимагав викликати поліцію та швидку, при цьому гучно стукав у вікна та кричав. Після відмови, останній зайшов до приміщення охорони, наніс йому два удари в обличчя та забрав грошові кошти в сумі приблизно 2000 грн., які він отримав за послуги автостоянки протягом чергування та в той час дійсно підраховував.

Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

- заявою потерпілого ОСОБА_9 про нанесення йому тілесних ушкоджень та відкритого викрадення грошей 14.11.2021, приблизно о 02 годині, з приміщення охорони, за адресою: вулиця Олекси Тихого, 70 в м. Києві (т. 1, а.с. 94);

- даними протоколу огляду місця події від 14.11.2021 з фототаблицею, під час якого в присутності потерпілого ОСОБА_9 встановлено місце вчинення злочину та оглянуто приміщення охорони автостоянки за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1, а.с. 95-99);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею від 14.11.2021, під час якого потерпілий ОСОБА_9 серед чотирьох осіб впізнав ОСОБА_10 , як особу, яка 14.11.2021 в приміщенні охорони, за адресою: АДРЕСА_3 , нанесла йому тілесні ушкодження та відкрито викрав грошові кошти (т. 1, а.с. 108-110);

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.11.2021 року із застосуванням відеозапису, який переглянуто в судовому засіданні, під час якого, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, затримано ОСОБА_10 у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, та вилучено у нього грошові кошти в сумі 2559 грн. (т. 1, а.с. 111-118);

- даними довідки про матеріальну шкоду, надану АТ «Перший Київський машинобудівний завод» з реєстраційним посвідченням та відповідними фіскальними звітами (т. 1 а.с. 104-106);

- відомостями про працевлаштування потерпілого ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 107);

- відомостями про речові докази, що були вилучені у обвинуваченого ОСОБА_10 , оглянуті слідчим та передані на зберігання, зокрема, вищевказані грошові купюри різного номіналу в сумі 2559 грн. (т. 1, а.с. 121-122);

- висновком експерта № 042/1-664-2021 від 16.11.2021, згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 виявлені ушкодження: синець навколо лівого ока з переходом в підочну ділянку; крововилив склері лівого ока в проекції зовнішнього кута.

Характер, морфологія, локалізація виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони могли утворитися від одноктарної дії тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися, за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, тобто 14.11.2021, не були небезпечними для життя та як у сукупності так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 1, а.с. 100-102);

- іншими матеріалами у їх сукупності.

Таким чином, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведеною у повному обсязі, а тому його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В суді обвинувачений ОСОБА_10 , не оспорюючи фактичні обставини подій, щодо місця та часу, вказував, що ніяких активних дій до потерпілого не застосовував, тілесні ушкодження не наносив та кошти не викрадав, при цьому, не заперечуючи їх наявність.

Суд критично оцінює такі твердження обвинуваченого, як такі, що спрямовані на уникнення чи пом`якшення відповідальності за вчинене, оскільки вони спростовуються сукупністю належних, достовірних та допустимих доказів провадження, які зазначені раніше, та у своєму взаємозв`язку безсумнівно спростовують показання обвинуваченого.

Так, аналізуючи докази, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, судом встановлено, що показання потерпілого ОСОБА_9 у суді, протоколи пред`явлення останньому особи для впізнання від 14.11.2021, дані про характер, локалізацію, час отримання тілесних ушкоджень потерпілим, а також вилучені у обвинуваченого речові докази: грошові кошти в кількості, наближеній до встановленої матеріальної шкоди, прямо вказують на те, що кримінальне правопорушення вчинив обвинувачений за обставин, встановлених судом.

Показання потерпілого ОСОБА_9 повністю узгоджуються із доказами, зібраними у кримінальному проваджені, які зазначені раніше, та підтверджують обставини надходження до поліції повідомлення про вчинений злочин; визначення місця злочину згідно з протоколом огляду місця події; швидке реагування та затримання особи, причетної до його вчинення; впізнання потерпілим затриманого та вилучення речових доказів; виявлення та фіксація тілесних ушкоджень.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, вони узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достовірними, повністю доповнюють показання потерпілого ОСОБА_9 , які логічні, послідовні, не викликають сумнівів у суду, незважаючи на їх дистанційне дослідження, з яких встановлено фактичні обставини події. Дії обвинуваченого були об`єднані єдиним умислом, з метою подолання опору потерпілого, не приховуючи своїх дій, ОСОБА_10 наніс тілесні ушкодження останньому та відкрито викрав майно, що було ввірене потерпілому відповідно до його функційних обов`язків. Такі дії обвинуваченого, які вирізняються своєю узгодженістю та цілеспрямованістю, раптовістю та чітким спрямуванням на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, виявлення та вилучення матеріальних цінностей, зникнення із місця події, підтверджують наявність умислу на відкрите заволодіння чужим майном. Спосіб вчинення кримінального правопорушення свідчить про спрямованість умислу, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При цьому, суд враховує, що підстави обмови обвинуваченого ОСОБА_10 у потерпілого ОСОБА_9 відсутні, його показання повністю узгоджуються із іншими письмовими та речовими доказами, а тому суд бере їх до уваги та враховує при встановлені обставин вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, потерпілий та обвинувачений не знайомі між собою, потерпілий не заявив жодних претензій до ОСОБА_10 , не наполягає на суворій відповідальності, із самого початку провадження у справі та повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення вказував про обставини, що повністю узгоджується із зібраними під час провадження доказами та спростовує твердження сторони захисту про суперечливість між доказами і непослідовність показань потерпілого чи їх неналежне дослідження в суді.

Крім цього, суд вважає безпідставними твердження обвинуваченого та його захисника щодо недопустимості окремих доказів, зібраних з грубим порушенням норм КПК України. Не встановив суд істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при досудовому розслідуванні, у тому числі і права на захист обвинуваченого ОСОБА_10 ..

Досліджені в судовому засіданні письмові докази, зокрема огляд місця вчинення кримінального правопорушення, протокол впізнання, затримання, відеоматеріали, висновок експерта, дані про матеріальну шкоду, тощо відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, а також повністю узгоджуються з іншими доказами, не викликають сумнівів у суду.

Доводи захисту та обвинувачених щодо незаконності та грубого порушення права на захист ОСОБА_10 під час його затримання та особистого обшуку, а також складання відповідного протоколу, суд не приймає до уваги. Вказані процесуальні дії проведені у відповідності до процесуальних норм, передбачених ст. ст. 207, 208, ч.7 ст.223, ст. 236 КПК України, з повідомленням захисника, за участю усіх процесуальних осіб та безперебійної відеофіксації. Також, оцінюючи вказані процесуальні дії, суд враховує нічний час доби їх проведення, відсутність зауважень в протоколі, а також інформацію на технічних носіях з відеозаписом процесу проведення.

Обвинуваченим або його захисником не оскаржувались рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб в порядку ст. ст. 206, 303 КПК України.

При призначенні покарання суд, згідно із вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини провадження, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_10 вчинив умисний корисливий та закінчений тяжкий злочин.

Як особа, ОСОБА_10 характеризуються посередньо, офіційно не працював, не має міцних соціальних зв`язків, осудний, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на даний час притягується до кримінальної відповідальності, перебуває у розшуку та має ряд не погашених та не знятих судимостей.

Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є рецидив кримінальних правопорушень та вчинення крмінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, думки державного обвинувачення та потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення і перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає меті покарання, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає, оскільки ОСОБА_10 притягується до відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, що є тяжким, вчинений із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, обвинувачений раніше судимий та на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів, перебуває у розшуку, що вказує про його негативну соціальну спрямованість.

Зважаючи на встановлені обставини та міру покарання, яку призначає суд, а також те, що ризики, вказані в ухвалі суду від 16 вересня 2022 року, не змінилися та не відпали, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, а тому до набрання вироком законної сили залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_10 тримання під вартою.

Цивільний позов в провадженні не заявлений.

Долю речових доказів та процесуальних витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід, обраний ОСОБА_10 у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», - залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту затримання, тобто 14 листопада 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судово-медичної експертизи у розмірі 994 грн. 00 коп..

Речові докази: вилучені 14.11.2021 грошові кошти в сумі 2025 гривень, що передані на зберігання ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», повернути АТ «Перший Київський машинобудівний завод», як власнику, 534 гривень звернути на користь держави в рахунок погашення процесуальних витрат.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Солом`янський районний суд міста Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1