Справа № 710/1280/20
Провадження № 1-кп/710/56/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, внесене 03.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Шпола Черкаської області, громадянина України, українця, проживає: АДРЕСА_1 , не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимий: 04.03.219 Шполянським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки; 22.07.2020 Шполянським районним судом за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупність вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначено до відбування 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 у період з 01 по 10 липня 2020 року, в денний час доби, більш точний час слідством не встановлений, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, через незамкнені двері проник в приміщення гаража, що розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав належний останньому набір ключів марки «Новосибирский инструментальный завод», вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/124-22/180-ТВ від 07.04.2022 становить 486,39 гривень, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, не визнав. Пояснив, що в кінці весни на початку літа він знайшов коробку із набором ключів у м.Шполі на Червоному ставку. У подальшому зберігав у себе вдома, а потім вирішив його продати та звернувся до знайомого ОСОБА_10 , із яким вони поїхали у с.Кримки та там продали вказаний набір.

Захисник обвинуваченого, ОСОБА_8 , у судовому засіданні зазначив, що доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_7 стороною обвинувачення не надано. Зауважив, що відповідно до висновку експерта, проведеного під час судового слідства, вартість інструментів інша, ніж визначена у ході досудового розслідування, однак прокурором не вжиті заходи щодо зміни обвинувального акту. Зазначив, що під час огляду місця події інструменти не були вилучені. У наданій заяві потерпілого про долучення доказу не зазначено її дати, номер кримінального провадження вказаний неповністю, не вказано додатку, що ставить під сумнів до якого кримінального провадження долучений вказаний доказ. Протокол огляду предмету не містить дати його надання, характеризуючих даних. У постанові про призначення екпертизи поставлене питання про вартість набору станом на вересень та не зазначено, який набір надано. Експерт визначив вартість майна не на ту дату, яка вказана у обвинувальному акті, час вчинення інкремінованого злочину. При проведенні експертизи за ухвалою суду , експерту наданий набір, який не упакований. Крім того, не встановлено факт та спосіб проникнення до домоволодіння потерпілого. При огляді набору у судовому засіданні не встановлені характеризуючі дані, які зазначені потерпілим, а саме насічки. Також звернув увагу, що не встановлений психічний стан обвинуваченого, який перебуває на обліку із діагнозом : наркотична залежність. Протокол впізнання за фотознімками вважає недопустимим доказом, оскільки у ньому не зазначено, за якими саме рисами обличчя особа впізнала обвинуваченого, не вказано, що про неможливість впізнання безпосередньо особи, не зазначено прізвищ інших осіб.

Суд, не визнання вини обвинуваченим, розцінює як спосіб захисту та вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України доведена сукупністю належних та допустимих доказів:

показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого, ОСОБА_9 , який показав, що приблизно 31 серпня 2020 року їхав до м. Новомиргород, по дорозі заїхав на СТО в с. Кримки, щоб підкачати колесо. Зайшовши в приміщення гаража на СТО, помітив на столі 5 наборів ключів, серед них впізнав свої ключі, які на вигляд були старі, таких зараз вже немає, він як антикварний, його подарував йому батько. Від працівника СТО він дізнався, що ключі працівник СТО придбав близько місяця тому в особи, яку знають як «Саньок», прізвища не знає, за 800 грн. Перебуваючи на СТО він зателефонував до дружини та попросив її пошукати ключі в гаражі, проте вона їх не знайшла. Працівник СТО повернув набір ключів. Зі слів дружини знає, що вона бачила одного разу, коли йшла додому, як обвинувачений йшов з набором ключів в руках, проте вона не звернула на це уваги, тому тоді до поліції не зверталися. Ключі зберігалися у гаражі, в його домоволодінні. Двір огороджений парканом, хвіртка закривається, але не на замок, гараж також зачиняється, але не на замок. Щоб пройти до гаража потрібно спочатку зайти в двір. Гараж замикався просто на засов. Зазначив, що з обвинуваченим знайомий давно, останній кілька разів приносив до нього різні деталі та пропонував придбати. У його дворі обвинувачений був неодноразово. Виявив, що зник набір ключів на початку серпня, точно не пам`ятає, але не звернув на це увагу, думав що десь їх переклав в інше місце.

Показаннями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що на початку липня 2020 року в обідню пору йшла додому та недалеко від вулиці, на якій проживає, будинків за 8 від свого домоволодіння, побачила ОСОБА_12 , який ніс в руках сірий кейс. Прийшовши додому побачила, що відкриті ворота навстіж. На воротах були два засови, один був відкритий інший опущений. Не звернула уваги, чи був закритим гараж, на той час він не замикався. Раніше бачила обвинуваченого. Він бував також кілька разів у їх дворі. Стало відомо, що викрали набір ключів приблизно в кінці літа. Їй зателефонував чоловік та попросив перевірити, чи є в наявності набір інструментів, в той час чоловік перебував на СТО в с. Кримки, де й знайшов цей набір.

Показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що літом в червні серпні ОСОБА_14 приходив до нього та пропонував набір ключів, за який просив в районі 500 грн. Він відмовився купувати, оскільки вони йому були не потрібні, та запропонував продати їх ОСОБА_15 . Він зателефонував до ОСОБА_16 та запитав, чи потрібно йому набір інструментів, на що той попросив приїхати. Тоді він з обвинуваченим поїхали в двох в с. Кримки на СТО. Ключі обвинувачений продав за 500-600 грн.

Показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_17 про те, що літом чи весною, точного часу не пам`ятає, минулого року ( 2020) ОСОБА_10 разом з ОСОБА_18 приїхали до нього на СТО. Із особою на прізвище ОСОБА_10 свідок раніше був знайомий, обвинуваченого не знав. ОСОБА_18 запропонував йому придбати набір ключів, які були у сірому пластмасовому ящичку. В ньому було приблизно від 10 до 30 ключів. Свідок погодився та придбав набір ключів у ОСОБА_18 за 500-600 грн. Піскун лише привозив ОСОБА_18 до СТО. У кінці серпня до СТО приїхав потерпілий, який у приміщенні помітив набір ключів, який лежав на столі, та повідомив йому, що ці ключі належать йому. Показав фото на телефоні цих ключів. Зазначив, що інструмент трищітка зламана та крутить лише в одну сторону. Після чого свідок повернув набір ключів потерпілому. Ключі повернув без однієї головки.

Посилання обвинуваченого на зацікавленість свідка ОСОБА_11 суд не приймає до уваги, оскільки такі необґрунтовані.

У сукупності вказані показання потерпілого та свідків доводять факт викрадення набору ключів, які належать ОСОБА_9 , саме ОСОБА_19 .. Доводи обвинуваченого, що він їх знайшов не підтверджені належними доказами. Посилання на те, що він повідомляв такі обставини свідку ОСОБА_13 , спростовуються показами ОСОБА_13 у судовому засідання, який зазначив на питання прокурора, що ОСОБА_18 про походження набору не вказав.

Щодо посилань сторони захисту про не встановлення предмету злочину, його ідентифікації, необхідно зазначити, що у судовому засіданні встановлений предмет злочину, а саме набір ключів із написом « Новосибирский инструментальный завод», який був оглянутий в судовому засіданні та відповідає опису потерпілого у судовому засіданні та протоколу огляду предмету від 05.09.2020 року, який визнаний відповідно постанови слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 05.09.2020 року речовим доказом.

Щодо вартості предмету злочину.

Відповідно висновку судового експерта , Черкаського науково дослідного експертно криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 18.09.2020 №8/890 ринкова вартість набору ключів марки «Новосибирский инструментальный завод», станом на вересень 2020 року, могла становити 550,00 грн.

Відповідно висновку експерта №СЕ-19/124-22/180-ТВ від 07.04.2022, за результатами судової експертизи, призначеної судом за клопотанням обвинуваченого та його захисника, ринкова вартість наданого на експертизу набору інструментів під назвою «Новосибирский инструментальный завод», що був у користуванні, станом на 1-10 липня 2020 року, у комплектному вигляді, з урахуванням непрацюючого воротка для утримання головок з храповим механізмом ( трещітки) могла становити 486,39 грн.

Суд приймає до уваги саме цей висновок, який встановлює вартість викраденого майна, оскільки дослідження проведене експертом із урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні щодо комплектного та робочого стану набору, а також часу , коли набір був викрадений.

При цьому суд вважає, що не виходить за межі обвинувачення, оскільки встановлена вартість викраденого майна за результатами проведеної експертизи під час судового слідства, не суттєво відрізняється від вартості, встановленої у ході досудового розслідування, та її розмір перевищує 0,2 НМПГ.

Верховний Суд у своїй постанові від 8 грудня 2020 року у справі № 278/1306/17 надаючи аналіз межам висунутого обвинувачення, зазначив, що безумовно, визнання судом доведеними або недоведеними певних обставин може призвести до виправдання обвинуваченої особи в тому разі, якщо судом не визнано встановленими обов`язкових елементів злочину або не підтверджено причетності обвинуваченої особи до інкримінованого діяння.

Суттєва зміна обвинувачення також може позначитися на правах сторони захисту, якщо стратегія і тактика захисту суттєво залежали від обставин справи, які обвинувачення згодом змінило. У такому випадку стороні захисту має бути надано достатній час і можливості для підготовки захисту від зміненого обвинувачення.

У цій справі встановлення вартості набору ключів в ході судового слідства, які є предметом злочину, не вплинула на обсяг обвинувачення та тактику захисту сторони обвинувачення, та не завадила стороні захисту ефективно захищатися від обвинувачення.

Що стосується тверджень захисника про те, що протокол впізнання особи свідком є недопустимим, оскільки проведений з явним порушенням норм процесуального закону, то вони є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Як убачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками

від 21.09.2020 року, вказана слідча дія була проведена

у повній відповідності з наведеними вимогами кримінального процесуального закону. Зокрема, як видно зі змісту протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, свідок ОСОБА_17 зазначив, що впізнав особу чоловіка на фото №1, який в червні місяці приніс йому набір ключів та продав, впізнав його за рисами обличчя та кольором волосся, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 228 КПК України.

Вищевказана слідча дія, проведена у присутності понятих, вказані прізвища , імена та по батькові осіб, які зображені на фото, а дані, які містяться у протоколах, складених у результаті їх проведення, узгоджуються з показаннями свідка, отриманими безпосередньо судом.

При встановлених обставинах, згідно з положеннями ст. 94 КПК України, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку, на підставі чого дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, посередню характеристику обвинуваченого по місцю проживання, те, що обвинувачений не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимий за корисливі злочини, думку прокурора про призначення покарання.

Вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 22.07.2020 року у справі № 710/457/20 ОСОБА_14 був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, покарання у виді позбавлення волі строком на 5 роки. Враховуючи, що зазначений злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, було вчинено до постановлення вказаного вироку, а тому покарання слід призначити відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 22.07.2020 року та цим вироком.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Питання щодо процесуальних витрат підлягає вирішенню в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки .
На підставі частини четвертої статті 70 КК України, шляхом часткового складення покарання за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 22 липня 2020 року, та цим вироком, остаточно визначити покарання ОСОБА_7 у виді шість років шість місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання повністю зарахувати покарання відбуте частково за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 22.07.2020 до постановлення цього вироку.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 22.07.2020, тобто з 22.07.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_12 витрати на виконаннясудово - товарознавчих експертиз у загальному розмірі 1863 грн 31 коп. на користь держави.

Речові докази набір ключів марки «Новосибирський инструментальный завод» в пластмасовій коробці, які були передані потерпілому ОСОБА_9 під розписку, залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1