Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/601/22
Провадження № 1-кс/542/117/22
У Х В А Л А
Іменем України

29 червня 2022 року смт Нові Санжари

Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області
ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника власника майна Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 24.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2022 року прокурор Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з клопотанням про арешт майна, у якому просив накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні на тимчасово вилучене майно, а саме:
-зразок піску з вагону № 62611660, що упаковано до спецпакету KIV5121620;
-зразок піску з вагону № 61830477, що упаковано до спецпакету KIV5121618;
-зразок піску з вагону № 63069686, що упаковано до спецпакету KIV5121619;
-контрольний зразок піску з ями піщаного кар`єру, що знаходиться на території природно-заповідного фонду, поблизу села Собківка Новосанжарської ОТГ Полтавського району Полтавської області, що упакований до спецпакету FPS5006841
з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення будь- яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилучених речей, які будуть зберігатися в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт Нові Санжари, пл. Перемоги, 1, до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
В обґрунтування вказаного клопотання прокурором зазначено наступне.
24 червня 2022 року до чергової частини відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення по лінії «102» від заступника начальника ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_5 , про те, що 24 червня 2022 року на території піщаного кар`єру, що знаходиться на території природно-заповідного фонду поблизу села Собківка Новосанжарської ОТГ Полтавського району Полтавської області відбувається незаконне видобування піску.
24.06.2022 відомості про дану подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 240 КК України.
24.06.2022 під час огляду залізничних вагонів №62611660, №61830477, №63069686, які знаходяться на під`їзній колії, яка проходить територією піщаного кар`єру, що розташований на території природно-заповідного фонду, поблизу села Собківка, Новосанжарської ОТГ Полтавського району Полтавської області виявлено та вилучено:
-зразок піску з вагону №62611660, що упаковано до спецпакету KIV5121620. Встановлено, що вилучений зразок піску з вагону №62611660 є об`єктом кримінально протиправних дій, який був набутий кримінально протиправним шляхом;
-зразок піску з вагону №61830477, що упаковано до спецпакету KIV5121618. Встановлено, що вилучений зразок піску з вагону №61830477 є об`єктом кримінально протиправних дій, що був набутий кримінально протиправним шляхом;
-зразок піску з вагону №63069686, що упаковано до спецпакету KIV5121619. Встановлено, що вилучений зразок піску з вагону №61830477 є об`єктом кримінально протиправних дій, що був набутий кримінально протиправним шляхом;
-контрольний зразок піску з ями піщаного кар`єру, що знаходиться на території природно-заповідного фонду, поблизу села Собківка, Новосанжарської ОТТ, Полтавського району, Полтавської області, що упакована до спец пакету FPS5006841.
24 червня 2022 року постановою слідчого СВ ВП №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 вказані речі визнано речовим доказом.

Прокурором зазначено, що накладення арешту на тимчасово вилучені речі є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також їх вилучення, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

Арешт на зазначені зразки піску обґрунтований метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

В судове засідання з розгляду відповідного клопотання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та комунікаційної платформи «EasyCon» на підставі ухвали слідчого судді від 28 червня 2022 року з`явився представник власника майна - АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» - адвокат ОСОБА_7 , який проти задоволення вказаного клопотання заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Обґрунтовуючи необхідність відмовити у задоволенні вказаного клопотання, представник власника майна наголошував на тому, що намивання обводнених пісків Малоперещепинського родовища Полтавської області було припинено у грудні 2014 року. До вказаного періоду залізниця проводила намивання на підставі відповідних дозвільних документів. На даний час регіональна філія використовує залишки митого піску для забезпечення безперебійної діяльності усіх залізниць України. Залишок піску складає 18008, 00 м3, на підтвердження чого надана документація з бухгалтерського обліку - залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 28.05.2022 по ПЧ11 24, пісок митий. Пояснено, що на підставі телеграми першого заступника виконавчого директора регіональної філії від 22.06.2022 № Н-294 виробничий підрозділ «Полтавська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» (внутрішнє телеграфне скорочення підрозділу ПЧ-11) було зобов`язано відвантажити пісок для виробничих підрозділів «Харківська дистанція електропостачання» та «Основ`янська дистанція електропостачання» (внутрішні телеграфні скорочення підрозділів ЕЧ-2 та ЕЧ-7). Вказане відвантаження проводилось з метою забезпечення сталого перевізного процесу на електричній тязі та попередження пошкоджень об`єктів критичної інфраструктури внаслідок артилерійських/ракетних обстрілів. Представником власника майна зазначено, що регіональна філія не реалізує пісок стороннім особам, не отримує жодного прибутку з цього. На думку регіональної філії клопотання про накладення арешту на майно є передчасним, оскільки до вилучення такого майна необхідно було отримати відповідні пояснення від посадових осіб АТ «Укрзалізниця», після чого проводити слідчі дії та експертні дослідження.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170, 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Вказана норма узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 року) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 року), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 року) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з положеннями частини другої цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1. збереження речових доказів; 2.спеціальної конфіскації; 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім цього, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим/прокурором вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Частиною другою статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого/прокурора та відповідати вимогам закону.
Так, з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань і з клопотання прокурора вбачається, що ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 24.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 240 КК України за фактом того, що 24 червня 2022 року до чергової частини відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення по лінії «102» про те, що 24 червня 2022 року на території піщаного кар`єру, що знаходиться на території природно-заповідного фонду поблизу села Собківка Новосанжарської ОТГ Полтавського району Полтавської області відбувається незаконне видобування піску.
Диспозиція частини 1 статті 240 КК України передбачає кримінальну відповідальність за порушення встановлених правил охорони надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин місцевого значення у значному розмірі.
В даному випадку арешт майна обґрунтовується лише метою забезпечення збереження речових доказів зразків піску, вилучених з трьох вагонів, які стояли неподалік залізничної зупинки Собківка Полтавського району на території піщаного кар`єру, який як зазначено у клопотанні, знаходиться на території природно-заповідного фонду, а також зразків піску з ями такого піщаного кар`єру, що знаходиться на території природно-заповідного фонду.
Слідчим суддею встановлено, що під час огляду місця події 24 червня 2022 року - кар`єру піщаного ПЧ 11, що розташований поблизу с. Собківка Новосанжарської ОТГ Полтавського району, на під`їзній колії від залізничної дороги виявлено локомотив ЧМЄЗ-5972, один порожній вагон №62920608 та три вагони з піском - № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , екскаватор «Амкодор ЭО-3223», державний номерний знак НОМЕР_4 , оранжевого кольору, бульдозер ЧТЗ МК-21 Д.Н.З. L42T. Встановлено, що перевезення піску здійснювали працівники акціонерного товариства «Українська залізниця».
Одночасно, з наданих до суду представником АТ «Укрзалізниця» документів встановлено, що на підставі телеграми першого заступника виконавчого директора регіональної філії від 22.06.2022 № Н-294 виробничим підрозділом «Полтавська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» (внутрішнє телеграфне скорочення підрозділу ПЧ-11) відвантажено пісок для виробничих підрозділів «Харківська дистанція електропостачання» та «Основ`янська дистанція електропостачання» (внутрішні телеграфні скорочення підрозділів ЕЧ-2 та ЕЧ-7) з метою забезпечення сталого перевізного процесу на електричній тязі та попередження пошкоджень об`єктів критичної інфраструктури внаслідок артилерійських/ракетних обстрілів.
На підтвердження правомірності відвантаження вказаного піску і правомірності підстав користування таким піском зазначено, що ПЧ 11 має залишок піску у розмірі 18008,00 м3, на підтвердження чого надана документація з бухгалтерського обліку - залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 28.05.2022 по ПЧ 11, який добувався шляхом намивання до грудня 2014 року.
Слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження порушено за фактом незаконного добування піску, в той же час ані в клопотанні, ані в матеріалах кримінального провадження, не зазначено які ознаки саме незаконного добування піску досудовим розслідуванням встановлено.
Під видобуванням корисних копалин слід розуміти їх вилучення з природних або техногенних місць залягання цих копалин будь-яким відкритим чи підземним способом (шляхом виїмки, фонтанування, відкачування, тощо).
В той же час, з матеріалів кримінального провадження вбачається лише факт навантаження піска та перевезення його у вагонах.
З огляду на те, що представником власника майна АТ «Укрзалізниця» надані документи, які підтверджують факт наявності залишків раніше намитого піску на балансі ПЧ 11 загальною кількістю 18008, 00 м3 та обґрунтовані підстави його навантаження та перевезення, а саме: на підставі телеграми першого заступника виконавчого директора регіональної філії від 22.06.2022 № Н-294 з метою забезпечення сталого перевізного процесу на електричній тязі та попередження пошкоджень об`єктів критичної інфраструктури внаслідок артилерійських/ракетних обстрілів, - не можливо зробити висновок про встановлення факту незаконного видобування відповідної корисної копалини, з огляду на що АТ «Укрзалізниця» є добросовісними набувачем піску (оскільки не доведено зворотнього).
Відповідно до вимог частини 10 статті 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, частиною 2 та частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається у випадку, якщо метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів, і накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Речовим доказом в розумінні статті 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень частини 3 статті 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Таким чином, з тексту наведених правових норм вбачається, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам статті 98 КПК України може бути зроблений в тексті постанови, яка має відповідати вимогам частини 5 статті 110 КПК України.
Разом з тим, постанова про визнання такого майна речовим доказом, не містить наведення підстав та обґрунтувань для визнання майна речовим доказом, тобто, що майно на яке просять накласти арешт, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розпочато частиною 1 статті 240 КК України, тобто відповідає вимогам статті 98 КПК України.
Не зазначено та не доведено яким критеріям щодо речового доказу відповідає вказане майно й в тексті клопотання.
А також із змісту самого клопотання не вбачається для доказу якого саме факту чи обставин, пов`язаних з розслідуванням кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 240 КК України, прокурор просить накласти арешт на вказане в клопотанні майно.
Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості зробити висновок про відношення майна до кримінального провадження за фактом незаконного видобування корисних копалин у значному розмірі як речового доказу, оскільки прокурором не надано жодних доказів перевезення піску іншого ніж добутий законним шляхом, як не надано доказів, що підтверджують факт незаконного видобутку піску до грудня 2014 року, та не доведено факту недостовірності доказів про наявність у власника майна на балансі залишків піску.
Зазначаючи про необхідність накладення арешту на зразок піску, який вилучений з ями кар`єру, прокурор вказує на те, що кар`єр знаходиться на території природно-заповідного фонду, в той же час доказів, які підтверджують вказану обставину, матеріали клопотання про арешт майна не містять.
Отже, прокурором в клопотанні не доведено, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним в статті 98 КПК України. Обставини, з якими прокурор пов`язує необхідність накладення арешту на відповідні зразки піску, не співвідносяться з обставинами кримінального провадження, що порушене за частиною 1 статті 240 КК України. У клопотанні прокурором не наведено жодних відомостей про те, що пісок є об`єктом кримінального правопорушення, не вказано яким саме чином зазначені в клопотанні зразки піску можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
Отже, з`ясувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з метою збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки надані матеріали не доводять обґрунтованості мети та наявність правових підстав для накладення арешту та можливості використання майна в якості доказу у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 240 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 24.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 240 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_8