Справа № 496/4543/17
Провадження № 1-кп/496/148/22
УХВАЛА
про продовження тримання під вартою

23 травня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
Судді-доповідача ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
заучастю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням: ОСОБА_7 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 п. 9 ст. 115, ч. 1 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Біляївський районний суд Одеської області розглядає зазначене кримінальне провадження.

30.05.2022 року закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку з чим необхідно розглянути питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Прокурором до суду було подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, так як ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України. Посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки раніше не виконував свої процесуальні обов`язки, тривалий час до суду не з`являвся, у зв`язку з чим 23.04.2021 року судом ОСОБА_7 оголошено у розшук, крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, за місцем реєстрації не мешкає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Для забезпечення швидкого та ефективного здійснення правосуддя, а також недопущення порушення прав обвинуваченого та розумних строків розгляду справи, враховуючи рекомендації Ради Суддів України від 02.03.2022 року та наказу Голови Верховного Суду від 04.03.2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану, згідно з якими не можуть бути відкладними судові засідання, на яких має розглядатися питання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за можливим продовжити судове засідання за відсутності обвинуваченого, який відмовився приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції про що, складено відповідний акт від 23.05.2022 року та підписано відповідальними особами з ДУ Одеський слідчий ізолятор.

Суд на місці постановив про продовження розгляду клопотання з урахуванням відсутності обвинуваченого, який перебуває в ДУ ОСІ, та якого відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку із агресією Російської Федерації проти України на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан строком на 30 діб, та строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 17 травня 2022 року № 341/2022, не було доставлено до суду, до матеріалів справи надано супровідний листа про направлення обвинуваченому копії клопотання прокурора.

Потерпіла надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки слідчі дії вже не проводяться, а з урахуванням стану здоров`я ОСОБА_7 , його перебування в ДУ ОСІ є неможливим, тому необхідно замінити запобіжний захід на нічний домашній арешт.

Суд дослідивши матеріали справи, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечення захисника, заслухавши учасників кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Стаття 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. "Про взяття під варту до суду" зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Беручи до уваги позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за інкриміновані дії підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Доцільність продовження строку перебування під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, з огляду на особу обвинуваченого, визначає вірогідність переховування від суду.

Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, обвинувачений не має постійного джерела доходу, непрацевлаштований, враховуючи сукупність зазначених ризиків та аргументів, які на даний час не відпали, суд вважає клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою - обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Суд не вбачає підстав для визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_7 так як обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів.

Підставою для заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби, захисник обвинуваченого пов`язує з його станом здоров`я.

У відповідь на запит суду, від сектору в Одеській області філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» було надано відповідь, що на даний час стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 задовільний та він може утримуватись у умовах ДУ ОСІ. Інших скарг або заяв щодо його стану здоров`я від обвинуваченого не надходило.

Також слід зазначити, що медичне обслуговування осіб, взятих під варту виконується належним чином, адже це закріплено на законодавчому рівні.

Стаття 11 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» встановлює, що особам, взятим під варту, забезпечуються побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни. Медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону визначено, що адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана: створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням.

Суд також зауважує, що будь-які рекомендації лікаря можуть виконуватись і в межах закладу обмеження волі (ДУ «Одеській слідчий ізолятор»), що не дає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що інші характеризуючі данні ніж зібрані досудовим слідством, що можуть мати значення, обвинуваченим не надані, а також те, що ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину та ризики, які на даний час не перестали існувати, суд приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, та вважає необхідним продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання даної особи під вартою.

Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 331, 376, 395, 615 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме з 23 травня 2022 року по 21 липня 2022 року, включно.

Утримання обвинуваченого проводити в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 25.05.2022 року о 11:00 годині.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3