ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/707/22 Справа № 191/829/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження № 90000262, за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суд Дніпропетровської області від 06 травня 2022 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваного за ч.1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 06 травня 2022 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_7 домашній арешт з 21 години вечора до 05 години ранку наступного дня, строком до 06 липня 2022 року і покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.5 ст. 194 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та встановив наявність ризику можливого переховування від органу досудового розслідування та суду. В той же час, слідчий суддя зазначив про недоведення прокурором обставин про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу запобіганню ризику і врахувавши вимоги ст. 178 КПК України, в тому числі й дані про особу підозрюваного застосував до ОСОБА_7 домашній арешт.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, яким за законом передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, тому останній може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадження. Крім цього, підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, характеризується нейтрально, не працює і не має постійного джерела доходу, що свідчить про можливість ОСОБА_7 вчиненні іншого кримінального правопорушення. Прокурор вважає, що інтереси суспільства виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою.
В апеляційному суді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Підозрюваний в апеляційному суді заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників апеляційного перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Висновки слідчого судді щодо застосування до ОСОБА_7 домашнього арешту апеляційний суд вважає вірними.
Так, клопотанням слідчого підтверджується, що Синельниківським РУП ГУНП в Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000262, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України(а.с.4).
06 травня 2022 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України(а.с.22), та того ж дня повідомлено про підозру за ч.1 ст. 121 КК України(а.с.24).
Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яка підтверджується долученими матеріалами, а також наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, можливого впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, то вони не підтверджуються, оскільки таких даних ні до клопотання, ні до апеляційної скарги не надано. При цьому, апеляційний суд враховує, що за час застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній не вчиняв протиправних дій.
Слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід, врахував вимоги ч.4 ст. 194 КПК України та вказав, що прокурором не було доведено обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та розглянув питання про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу.
Саме сукупність цих обставин, з урахуванням тих фактів, що підозрюваний раніше не судимий, у скоєному розкаюється, за місцем проживання характеризується задовільно, має постійне місце проживання та реєстрації, у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, переконливо свідчать про обґрунтованість застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, який забезпечить належну поведінку підозрюваного. Крім цього, на час апеляційного перегляду не було надано інформації, що ОСОБА_7 порушив покладені на нього обов`язки.
В своїй практиці Європейський Суд з прав людини зазначає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Під час апеляційного перегляду не було надано таких даних про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку з вищевикладеним доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що жоден запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити процесуальної поведінки підозрюваного є непереконливими.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суд Дніпропетровської області від 06 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_7 домашній арешт з 21 години вечора до 05 години ранку наступного дня, строком до 06 липня 2022 року і покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.5 ст. 194 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4