Справа № 182/3438/17
Провадження № 1-кп/0182/368/2022
У Х В А Л А
Іменем України

21.07.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №0000386 та №0001978 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 152 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 152 КК України

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці без визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, а саме ризик переховування від суду, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 , кримінальне правопорушення вчинив відносно своєї матері, з якою мешкав за однією адресою.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні тяжких злочинів, і в разі визнання його винним, йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що може спонукати його переховуватись від суду.

У справі "Москаленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Тому, серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, дає можливість виправдано вважати, що такий ризик існує.

Крім того, однією з потерпілих є мати обвинуваченого, і перебуваючи не під вартою, він може тиснути на неї з метою зміни показань, з метою уникнення відповідальності обвинуваченим.

Крім того, враховуючі обставини вчинення злочинів, а особливо злочину, передбаченого ст. 152 КК України, суд вважає, що існує ризик рскоєння нових, аналогічних злочинів у разу перебування обвинуваченого не під вартою.

За думкою суду, запобігти наявним ризикам, які на теперішній час не зменшилися з часу обрання запобіжного заходу, можливо лише при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 , зможе ухилитися від суду, перешкодити судовому розгляду та не виконувати його процесуальні рішення.

З огляду на зазначене суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, застава не визначалась.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 2 місяці з 21.07.2022 року до 21.09.2022 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1