печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4308/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві та зобов`язання вчинити дії.
Відповідно до матеріалів скарги заявник утримується у ДУ «Херсонський слідчий ізолятор», а тому з метою оперативного розгляду скарги, розгляд провадження за скаргою було призначено дистанційно у режимі відеоконференції, однак провести розгляд скарги у зазначеному режимі не виявилося можливим, в зв`язку з відсутністю вільних залів облаштованих для проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Представник Державного бюро розслідувань у судове засідання не з`явився, про дату час та місце повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутності вказаної особи у межах встановленого законом строку.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб , передбачених КПК України.
Вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходжу до наступного висновку.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив зобов`язати виконуючого обов`язки директора Державного бюро розслідувань скерувати роботу структури в вірне, законне русло, а саме передати скаргу ОСОБА_3 на розгляд керівнику служби внутрішньої безпеки Державного бюро розслідувань для наведення порядку в організації, тим самими зобов`язати Державне бюро розслідувань виконувати закон: відкрити кримінальне провадження за заявою та провести досудове розслідування. Зобов`язати Державне бюро розслідувань виконати всі законні дії за поданою ОСОБА_3 заявою.
Частиною 1 ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченого цим Кодексом.
Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.
Відтак вимоги заявника щодо зобов`язання уповноваженої особи Державного бюро розслідувань скерувати роботу структури в вірне, законне русло, а саме передати скаргу ОСОБА_3 на розгляд керівнику служби внутрішньої безпеки Державного бюро розслідувань для наведення порядку в організації, тим самими зобов`язати Державне бюро розслідувань виконувати закон: відкрити кримінальне провадження за заявою та провести досудове розслідування та зобов`язання Державне бюро розслідувань виконати всі законні дії за поданою ОСОБА_3 заявою, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні вимог скарги, оскільки слідчий органу досудового розслідування, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, згідно з частиною першою статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві та зобов`язання вчинити дії, слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 372, ч.2 ст.376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1