УХВАЛА

04 липня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
в особі слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Степань, Сарненського району, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, раніше не судимого, не працюючого, не одруженого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого управління ГУ НП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджене із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що Восени 2017 року, ОСОБА_5 перебуваючи в м. Рівне, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, розробив злочинний план заволодіння коштами громадян.
ОСОБА_5 спланував, використовуючи підконтрольне йому ТОВ «ХЛІБ-ПРОМ» (, 33013, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Небесної Сотні, будинок 66), основним видом діяльності якого є будівництво житлових і нежитлових приміщень, заволодіти коштами громадян під виглядом інвестування їх в будівництво багатоквартирного житлового будинку, що мав зводитись за адресою: АДРЕСА_2 .
При цьому, розуміючи, що будівництво багатоквартирного житлового будинку, продаж добросовісним покупцям квартир провести самотужки не вдасться, ОСОБА_5 , володіючи організаторськими здібностями, маючи досвід будівництва житла, перебуваючи в м. Рівне, у не встановленому досудовим розслідуванням місці, в вересні 2017 року, але не пізніше 05.09.2017, залучив до злочинної схеми директора підконтрольного йому ТОВ «ХЛІБ-ПРОМ» ОСОБА_8 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.
Згідно плану злочинної діяльності, роль ОСОБА_5 полягала в організації будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення» по АДРЕСА_2 під логотипом ЖК «Ріверсайд», укладенні з громадянами договорів купівліпродажу майнових прав на квартири, керівництві роботою менеджерів з укладання договорів, отримання коштів від громадян згідно договорів купівліпродажу та розпорядження коштами.
На ОСОБА_8 було покладено функції пособника вчинення злочину, який повинен був сприяти у вчиненні злочину шляхом виготовлення та передачі ОСОБА_5 передбачених законодавством дозвільних документів на будівництво, усіх реквізитів ТОВ «ХЛІБ-ПРОМ», в тому числі банківського рахунку, печатки товариства та факсиміле з власним підписом, необхідних для укладення договорів купівліпродажу майнових прав на квартири.
ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи мали єдиний намір по заволодінню коштами громадян, вони брали активну участь у заволодінні чужим майном, при цьому діяли з корисливих мотивів у своїх інтересах. Їх корисливі мотиви полягали у заволодінні коштами, залученими під виглядом інвестування їх в будівництво багатоквартирного житлового будинку, що мав зводитись за адресою: АДРЕСА_2 , розпорядженні такими коштами на свій розсуд та незаконному збагаченні за рахунок даних коштів. Кожен з вищевказаних осіб достовірно знав про незаконність своїх дій та дій іншого співучасника, бажав настання наслідків таких дій заволодіння коштів громадян і своїми діями сприяв настанню таких наслідків, тобто діяв з прямим умислом. Між ними були чітко розподілені ролі і їх узгоджені дії були направлені на досягнення злочинного результату - заволодіння чужим майном.
Відповідно до розробленого плану злочинної діяльності та з метою створення умов для реалізації спільного злочинного наміру на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Рівне, в період часу з 05.09.2017 по 20.05.2019, вчинив дії, які були направлені на підготовку до вчинення кримінального правопорушення, а саме уклав з ТОВ «Проектна група «Інтер Проект» договір №05/09 від 05.09.2017 щодо розроблення проектної документації, отримав вказану документацію відповідно до Акту приймання передачі проектної документації від 14.03.2019, уклав з ТОВ «Будівельна компанія «Інтер Буд» Договір про забудову земельної ділянки № 18/03 від 18.03.2019, Договір генерального підряду №01/04 від 01.04.2019, звернувся до ТОВ «Експерт проект груп» щодо проведення експертизи проекту будівництва, видав наказ № 05/2П від 20.03.2019 «Про призначення фахівців із здійснення авторського нагляду», наказ № 21/03 від 21.03.2019 про призначення відповідальним виконавцем робіт ОСОБА_9 , забезпечив отримання ТОВ «ХЛІБ ПРОМ» дозволу на виконання будівельних робіт № РВ 59 від 20.05.2019.
В подальшому, ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Рівне, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, відповідно до відведеної злочинної ролі, передав ОСОБА_5 вищевказані документи, печатку товариства та факсиміле з власним підписом.
ОСОБА_5 , будучи кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ХЛІБ-ПРОМ», здійснюючи вирішальний вплив на діяльність вказаної юридичної особи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, в період часу з 10.08.2018 по 13.01.2020, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в центрі продажу квартир, що по АДРЕСА_2 , використовуючи попередньо надані ОСОБА_8 дозвільні документи, печатку товариства та факсиміле з підписом ОСОБА_8 укладав з громадянами договори купівліпродажу майнових прав на квартири в об`єкті будівництва «Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_2 ».
При цьому, в момент укладення договорів громадяни ОСОБА_10 , іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам або сплачували на рахунок товариства кошти в обумовленому розмірі. На підтвердження факту отримання коштів ОСОБА_5 , іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами видавалися квитанції до прибуткових касових ордерів, скріплені печаткою ТОВ «ХЛІБ-ПРОМ» та факсиміле з підписом ОСОБА_8 .
В період часу з 10.08.2018 по 13.01.2020, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, отримавши у своє відання чуже майно - кошти громадян, замість того, щоб спрямувати їх на будівництво житлового комплексу, частиною коштів заволоділи, а частину розтратили, внаслідок чого заподіяли матеріальний збиток потерпілим ОСОБА_11 в розмірі 614 210 гривень, ОСОБА_12 в розмірі 755 360 гривень, ОСОБА_13 в розмірі 735 470,9 гривень, ОСОБА_14 в розмірі 302 500 гривень, ОСОБА_15 в розмірі 382 677,52 гривень, ОСОБА_16 в розмірі 429 846,12 гривень, Айрапетяну Едгару в розмірі 287 375 гривень, а всього на загальну суму 3 507 439, 9 гривень.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст.190 КК України - шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах;
ч. 4 ст.191 КК України - привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчиненеза попередньою змовою групою осіб, повторно, у великих розмірах;
ч. 5 ст.191 КК України -привласнення та розтрата чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, у особливо великих розмірах.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення:
ОСОБА_5 повідомлено про підозру, за вказаних фактичних обставин, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України. Вказані обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, повністю підтверджуються матеріалами досудового розслідування.
На вказаній стадії досудового розслідування, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого судового розгляду.
Таким чином, обґрунтованість підозри щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою.
Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України:
Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків:
Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду продовжує існувати, є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна.
При цьому, при встановленні даного ризику слід врахувати існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_5 можливості переховуватися від органу слідства та суду, зокрема, про відсутність перешкод для ОСОБА_5 покинути територію України свідчить також і наявність у останнього паспорту громадянина України для виїзду за кордон, за якими він у неодноразово виїжджав за кордон, що свідчить про обізнаність з правилами перетину державного кордону, що дає підстави для висновку про існування ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Оцінюючи можливість впливу на потерпілих, свідків слід виходити із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша та друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).
Разом із цим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням потерпілих, свідків, підозрюваний знатиме як їх персональні дані, так і зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.
Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілих з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.
Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , дій, направлених на знищення, спотворення та приховання документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжує існувати та підтверджується тим, на теперішній час у ході проведених слідчих дій, зокрема, не встановлено місце знаходження первинної бухгалтерської документації,та у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що співучасниками злочину здійснюються заходи щодо переховування вказаних речей та документів.
Враховуючи те, що існує обґрунтована підозра щодо участі ОСОБА_5 у реалізації злочинного плану, направленого на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, з урахуванням ролі ОСОБА_5 у здійсненні вищезазначеної злочинної схеми, з урахуванням того, що останній є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ХЛІБ-ПРОМ», здійснює вирішальний вплив на діяльність вказаної юридичної особи, наведені обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний має можливість доступу до інформації та документів, які мають доказове значення, та з метою приховування своєї злочинної діяльності та діяльності інших осіб, може самостійно та/або за вказівкою інших причетних до вчинення злочинних дій осіб знищити, сховати або спотворити речові докази та/або оригінали документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, маючи можливість вільного переміщення ОСОБА_5 матиме реальну можливість знищувати та приховувати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що можуть зберігатися у підконтрольному йому ТОВ «ХЛІБ-ПРОМ» та суб`єктів підприємницької діяльності, яким він міг незаконно перераховувати грошові кошти, не використавши їх за цільовим призначенням.
Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:
Враховуючи викладені обставини, застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.
Ураховуючи викладене, а також те, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує, особу підозрюваного, характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому є всі підстави застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Виходячи із встановлених обставин, ОСОБА_5 не є особою, яка без застосування додаткових обмежувальних заходів буде виконувати покладені судом на нього обов`язки, тому до нього не може бути застосовано такий запобіжний захід як особисте зобов`язання. Відсутність поручителів унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику впливати на потерпілих, свідків та знищувати, приховувати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушень.
Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами судового розгляду досягти завдань кримінального провадження свідчить про необхідність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.
Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки підозрюваного в суд достатнім стримуючим фактором для підозрюваного, щоб не здійснити втечу.
Тож за наведеного слід визначити розмір застави у межах 1500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3721500 гривень, оскільки такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та не є явно непомірним.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою та при обранні альтернативного запобіжного заходу визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 1500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 721 500 гривень.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_14 які суду показали, що до підозрюваного ОСОБА_5 зверталися не одноразово однак, останній ігнорував їх.
Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом вставлено, що в провадженні старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження №0006798 від 08.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 191, ч.5 ст.191 КК України.
29.06.2022 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 191, ч.5 ст.191 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчий не надано та не доведено.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Водночас, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею повинно бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до ч.5 ст.9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги №46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у справі «Ягчі і Саргін проти Туреччини», Рішення у справі «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008).
Враховуючи вище викладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою є недоцільним.
Слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивні характеристики.
Крім того, як встановлено прокурор не довів про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , не будучи затриманим з моменту подачі до суду клопотання слідчим та винесення ухвали не переховувався та самостійно з`являвся на виклики слідчого та суду.
Крім того, матеріали кримінального провадження та перелічені в клопотанні докази не можуть бути пошкоджені або знищені підозрюваним, оскільки, вони перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування. Також підозрюваний ОСОБА_5 , не заперечує щодо добровільної видачі органу досудового розслідування на зберігання паспорта для виїзду за кордон.
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , домашній арешт із забороною залишати житло у певний період часу.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді (суду); носити електронний засіб контролю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Степань, Сарненського району, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, раніше не судимого, не працюючому, не одруженому, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту тривалістю 60 (шістдесят) днів, а саме до 02.09.2022 року.
Заборонити ОСОБА_5 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 год. по 08 год.
Строк дії ухвали рахувати з моменту винесення ухвали, а саме з 04.07.2022 року.
Встановити строк дії ухвали до 02.09.2022 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді (суду); носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 02.09.2022 року.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Хмельницький відділ поліції в м. Хмельницький.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_5 негайно доставляється до місця проживання.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1