У Х В А Л А
Іменем України

04 серпня 2022 року.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З клопотання вбачається, що у провадженні Корольовського районного суду м.Житомира перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Оскільки обвинувачений не з`явився в судові засідання 03.02.2022 та 01.06.2022, ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 05.07.2022 його було оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання для розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.08.2022 обвинувачений ОСОБА_5 був затриманий та 04.08.2022 доставлений до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник та обвинувачений заперечили проти задоволення клопотання прокурора.

З урахуванням позицій учасників кримінального провадження, досліджених доказів та вимог закону суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Як вбачається із клопотання, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років.

Разом з тим, згідно п.3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під

вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Втім, необхідно оцінювати не лише наявність ризиків, а й доцільність обрання до обвинуваченого такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Задля захисту прав обвинуваченого та дотримання принципу верховенства права суд має встановити, чи є тримання під вартою пропорційним для запобігання ризикам, на які вказує прокурор. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необгрунтованого позбавлення волі, тому суд повинен всебічно оцінити обставини, на які посилається сторона обвинувачення та сторона захисту.

Суд враховує, що ризики, передбачені пп. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, не знайшли свого саме повного підтвердження під час розгляду клопотання. Так, прокурор зазначає, що ОСОБА_5 непрацюючий, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, має нестійкі соціальні зв`язки з сумнівними особами. Проте на підтвердження викладеного не надано жодних доказів (характеристики за місцем проживання, довідок з медичних установ тощо).

Суд враховує те, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, тому наразі, з урахуванням конкретних обставин справи, цей захід не є пропорційним.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити та негайно звільнити ОСОБА_5 в залі суду.

Керуючись ст. 183 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня отримання її повного тексту.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду виготовлено та оголошено 05.08.2022.