печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року слідчий судя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що ним, на адресу Державного бюро розслідувань направлено заяву про кримінальне правопорушення, яку було зареєстровано за № 1472зкп, та перенаправлено до ТУ ДБР, розташоване у м. Полтаві.

Заявник вказує, що на день звернення до суду зі скаргою, уповноваженими особами Державного бюро розслідувань даних про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою не надано, а відтак останніми допущено бездіяльність.

Особа, яка звернулася зі скаргою у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином. В прохальній частині скарги просив здійснювати розгляд справи у його відсутність.

Представник Державного бюро розслідувань у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України.

Вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається зі скарги та доданих до неї документів, заявник оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, щодо невнесення відомостей до ЄРДР, за його заявою.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відтак, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Проте, скаржник до матеріалів справи не долучає копії своєї заяви про вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити зміст вказаної заяви про вчинення кримінального правопорушення, оскільки як вказано вище реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Крім того, як вбачається з копії листа за підпису Керівника відділу Гоовного слідчого управління ОСОБА_4 , який долучено заявником до матеріалів скарги, заяви ОСОБА_3 , зокрема і за № 1472зкп, направлено для організації розгляду до ТУ ДБР, розташоване у м. Полтаві.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, скерування заяви ОСОБА_3 до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві за територіальною підслідністю не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вище викладене, аналізуючи матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 214, 303, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1