Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи Бориспільська виправна колонія (№ 119) матеріали судового провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця станиці Курчанська Темрюкського району,
Краснодарський край, Російська Федерація,громадянина України,

що зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 20.05.2021 за ч.3 ст.185 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2022 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 20.05.2021 ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Початок строку відбування покарання суд ухвалив обчислювати з 28.11.2020, тобто з дня затримання ОСОБА_6

04.05.2022 засуджений подав до суду за місцем відбування покарання клопотання, в якому просив на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.11.2020 по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2022 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_6 вбачається, що він просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання і зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.04.2017, тобто з дня фактичного затримання, по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Одночасно з цим засуджений вказує, що попереднє ув`язнення тривало з 28.11.2020 по 16.09.2021.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги зазначає, що кримінальні правопорушення, за які він засуджений, вчинені з 14 на 15 грудня 2016 року та з 17 на 18 січня 2017 року, а тому на нього поширюються положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VIII від 26.11.2015, який набрав чинності 24.12.2015, і діяв у відповідній редакції до 21.06.2017.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи засудженого, який підтримав апеляційну скаргу і просив зарахувати йому у строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 28.11.2020 по 16.09.2021 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою; провівши судові дебати, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що ОСОБА_6 перебував у розшуку на підставі ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 12.08.2020 і був затриманий 28.11.2020, коли згідно з ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення № 2046-VIII від 18.05.2017 попереднє ув`язнення зараховувалося судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

З такими висновками колегія суддів погоджується і доводи апеляційної скарги засудженого їх не спростовують.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, яка діяла з 24.12.2015 по 20.06.2017 року включно, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний слідчим суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до висновку щодо застосування норми права у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року в справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII від 18.05.2017, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що іншим чином погіршує становище особи, відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається (п.106).

Дійсно, ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення до 20.06.2017. Однак до вказаної дати заходи попереднього ув`язнення до нього не застосовувалися і не продовжували застосовуватися після 21.06.2017. ОСОБА_7 був затриманий 28.11.2020 на виконання ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 12.08.2020, якою надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

А тому суд вірно зазначив в ухвалі, що положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII до нього не застосовуються, і зараховується строк попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (відповідно до принципу прямої дії закону).

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, і підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування у строк відбування покарання, призначеного вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2021 року, строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3