Справа № 296/2583/22
Вирок
Іменем України

22 червня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001224 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвізд, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньо спеціальною освітою, працюючого водієм ПП «ТРАНС-АВТО-Д», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

- за ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту від 24.05.2022р., ОСОБА_4 , в 08 липня 2021р., близько 23 год. 00 хв. керував технічно справним автопоїздом у складі тягача «MAN TGX 18.440» р/н НОМЕР_1 з напівпричепом «TAD JUMBO 35-3» р/н НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, належить ПП "ТРАНС-АВТО-Д", та рухався ним по автомобільній дорозі, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку в межах населеного пункту с. Іванівка, Житомирського району, Житомирської області, позначеного дорожнім знаком 5.45. («Початок населеного пункту») Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (надалі за текстом Правил), в напрямку з м.Житомира до м. Рівного.

Продовжуючи рух та керуючи зазначеним автопоїздом водій ОСОБА_4 , проїжджаючи через вказаний вище населений пункт, будучи достовірно обізнаним про дорожню обстановку та проінформованим дорожніми знаками про організацію дорожнього руху на даній ділянці автодороги, проявив злочинну самовпевненість при керуванні транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки).

Зокрема, в порушення вимог пункту 12.2. ПДР України, рухаючись по неосвітленій ділянці дороги у темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, в межах с. Іванівка Житомирського району, водій ОСОБА_4 перевищив максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.4. ПДР («у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»), чим грубо порушив вимоги пункту 12.9.6) ПДР («водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4.-12.7. цих Правил»), таким чином в порушення вимог пункту 2.3.д) ПДР водій ОСОБА_4 створив загрозу безпеці дорожнього руху при керуванні ним транспортним засобом за вказаних умов.

У подальшому, керуючи у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом поблизу будинку №78 по вулиці Островського в с. Іванівка, Житомирського району, Житомирської області, по прямій горизонтальній асфальтованій ділянці дороги, в задовільних умовах дорожнього руху, в умовах достатньої видимості, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог пунктів 2.36), 12.3 Правил, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не стежив за дорожньою обстановкою, створивши таким чином небезпеку дорожнього руху, що загрожувала життю та здоров`ю громадян, не будучи особливо уважним до такої категорії учасників дорожнього руху, як пішоходи, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити з робочого місця водія автомобіля, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, натомість продовжив рух, в результаті чого, керованим ним транспортним засобом здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка знаходилася на проїзній частині у вертикальному положенні повернутою задньою частиною тіла до автомобіля, в межах смуги руху транспортного засобу.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому шийного відділу хребта між 3 та 4 хребцями з пошкодженням спинного мозку та подальшим розривом м`язів та судин шиї, крововиливи під м`яку мозкову оболонку, синців, саден та ран голови, нижніх кінцівок, які є смертельними та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по категорії небезпеки для життя і знаходяться в прямому причино-наслідковому зв`язку із настанням смерті, яка настала на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3(6), 12.3, 12.4. та 12.9. б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р. знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

24 травня 2022 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника, адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на п`ять років.

Беручи до уваги необережний характер вчиненого ОСОБА_4 діяння, особу обвинуваченого, який потребує користування транспортним засобом в професійних цілях, оскільки є водім, перший випадок притягнення його до кримінальної відповідальності, відсутність обтяжуючих обставин, сторони узгоджують не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75, 76 КК України сторони угоди вважають за можливе та погоджуються на застосування судом звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та з покладанням відповідних обов`язків.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам при наданні згоди потерпілим на укладення такої угоди.

Згідно ч.3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив суд затвердити дану угоду.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні повністю підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_4 та просив суд затвердити вище вказану угоду про визнання винуватості.

Потерпіла по даному кримінальному провадженню ОСОБА_6 , надала свою письмову згоду на укладення вказаної угоди та в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження судом даної угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, враховуючи позитивні характеризуючи дані обвинуваченого ОСОБА_4 , повне визнання ним своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, те, що ОСОБА_4 раніше несудимий, працює, потерпіла ОСОБА_6 будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, надала свою згоду на затвердження судом даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24 травня 2022 року про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника, адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання, у виді позбавлення волі строком на п`ять років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, стосовно ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати по даному кримінальному провадженню на залучення експертів в сумі 3783 (три тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 68 коп. на користь держави.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме, автопоїзд у складі тягача «MAN TGX 18/440» р/н НОМЕР_1 з напівпричепом «TAD JUMBO 35-3» р/н НОМЕР_2 повернути за належністю ПП "ТРАНС-АВТО-Д", взуття ОСОБА_7 знищити.

Арешт, накладений на тягача «MAN TGX 18/440» р/н НОМЕР_1 з напівпричепом «TAD JUMBO 35-3» р/н НОМЕР_2 скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1