справа № 165/3800/21
провадження №1-кп/165/215/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24 червня 2022 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 28.04.2022 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 26.06.2022.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на шістдесят днів, який закінчується 26.06.2022. Мотивує тим, що встановлені під час досудового слідства ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшились та продовжують існувати.
В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначає, що обвинувачений молодого віку, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, які б гарантували дотримання ним своїх процесуальних обов`язків, неодружений, неповнолітніх чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має, обвинувачується у вчиненні декількох епізодів тяжких злочинів, та у разі визнання винуватим у їх вчиненні, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення строк від шести до десяти років з конфіскацією належного майна. Відтак, з високою вірогідністю у випадку обрання ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, він зможе переховуватись від суду, задля уникнення кримінальної відповідальності, а наявні постійні контакти із кримінальними елементами м. Нововолинська можуть у цьому допомогти. Окрім того, прокурор наголошує, що обвинувачений раніше судимий вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 18.03.2011 за ч. 2 ст. 308 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від його відбування з іспитовим строком 3 роки, продовжував займатися протиправною діяльністю і вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 19.09.2013 був засуджений за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України на підставі ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 4 місяці із конфіскацією всього майна. Звільнений 25.01.2017 по відбуттю покарання, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні повторних тяжких умисних корисливих злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків, за які передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.
В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор вказує, що в разі обрання менш суворого запобіжного заходу, ОСОБА_6 буде мати можливість незаконно впливати на свідків сторони обвинувачення, у тому числі на тих. щодо яких застосовано заходи забезпечення безпеки, оскільки йому відкрито матеріали досудового розслідування і він може здогадуватись про їх фактичні анкетні дані, а також в подальшому безпосередньо чи опосередковано через інших осіб перешкоджати їх прибуттю до суду з метою давання повних та достовірних показань.
В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначає, що ОСОБА_6 ніде офіційно не працює, законних джерел прибутку не має, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, у зв`язку з чим відбував реальне покарання у виді позбавлення волі строком 6 років 4 місяці із конфіскацією всього майна, у даному провадженні обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кількох тяжких корисливих злочинів, пов`язаних з незаконним збутом наркотичних засобів, відтак, це з високою вірогідністю свідчить про наявність у нього намірів продовжувати злочинну діяльність, запобігти чому можливо лише шляхом застосування до нього виняткової міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Про існування даного ризику свідчать також відомості, здобуті за наслідками зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за абонентським номером мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_6 , та в ході якого встановлено, що діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом наркотичних засобів, він періодично займався і раніше. Разом з тим наголошує, що у обвинуваченого відсутні будь-які соціальні зв`язки, у нього немає утриманців, він є молодою особою, не має суттєвих вад здоров?я.
З огляду на викладене, прокурор вважає, що ним доведено необхідність продовження строку застосування відносно ОСОБА_6 саме виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи не здатні запобігти наведеним у клопотанні ризикам, які не зменшились та продовжують існувати на даній стадії судового провадження.
06.06.2022 до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який. Наголошує, що наявність обґрунтованої підозри навіть у вчиненні тяжкого злочину та безальтернативне покарання, яке може загрожувати особі обвинуваченого у виді позбавлення волі, не може слугувати підставою для обрання такого найсуворішого запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того просить врахувати незадовільний стан його здоров?я, необхідність проходження дообстежень за власний кошт, що підтверджено інформацією начальника філії ЦОЗ ДКВС України у Волинській та Рівненській областях від 05.05.2022. Зазначає, що має постійне місце проживання в м.Нововолинську, до взяття під варту у вересні місяці 2021 року перебував у реабілітаційному центрі, звідки самостійно прибув на телефоний виклик у відділення поліції №1 м.Нововолинська, де йому в пристуності адвоката було вручено повідомлення про оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Після цього знаходився по місцю постійного проживання і прибув до суду на розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу. Звертає увагу суду, що, перебуваючи на волі, не ухилявся від слідства та суду, а також не мав на меті вчиняти такі дії, також жодним чином не впливав на свідків у провадженні. Тому вважає, що ризики, наведені у клопотанні про продовження йому запобіжного заходу, а саме: переховування від органів досудового розслідуввання та суду, незаконний вплив на свідків, іншого обвинуваченого, прокурором не доведені та грунтуються на припущеннях.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 з наведених мотивів заперечили щодо продовження строку тримання від вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , і просять задоволити клопотання обвинуваченого та змінити йому запобіжний захід у виді тримання від вартою на більш м`ягкий, зокрема домашній арешт за місцем постійного проживання ОСОБА_6 . Наголосили, що відсутні ризики на які посилається у клопотанні сторона обвинувачення, а тому, якщо прийти до висновку, що за наявності обґрунтованої підозри та існування одного ризику, зокрема: можливість вчиняти нові кримінальні правопорушення, такий може бути убезпечений більш м?яким запобіжним заходом.
Сторона захисту звертає увагу суду на суттєве погіршення стану здоров?я обвинуваченого ОСОБА_6 , у якого за результатами медичного обстеження в умовах перебування в ДУ «Луцький СІЗО» встановлено наявний стан після закритої черепно-мозкової травми, цефалгія та стан внаслідок діагнозу: Z21, безсиптомна форма. Клінічна стадія І, СД4 від 23.03.2022 - 795 клітин (35%). Також йому рекомендовано провести дообстеження за власні кошти для підтвердження діагнозу хронічного вірусного гепатиту "В і "С" , про що зазначено у інформації начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров?я Державної кримінально-виконавчої служби України від 05.05.2022 №412/ВН-22-вих., яка підготовлена за результатами обстеження обвинуваченого ОСОБА_6 на виконання ухвали суду від 28.04.2022.
Захисник просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді взяття під варту на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні заперечив клопотання сторони захисту за безпідставністю та просив задоволити подане ним клопотання і продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді взяття під вартою на строк 60 днів.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до такого висновку.
Згідно з вимогами ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
При розгляді таких клопотань суд додержується правил,передбачених розділом II цього Кодексу.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Прокурор, звертаючись до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у виді взяття під варту посилається на існування на даній стадії розгляду провадження ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
В обгрунтування ризику, передбаченого п.1 вказаної норми зазначає, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років, офіційно не працевлаштований, немає міцних соціальних зв`язків, і єдиним джерелом його прибутку є злочинний промисел.
Обгрунтовуючи ризик, передбачений п.3, ч.1 ст.177 КПК України, сторона обвинувачення зазначає, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 зможе впливати на свідків сторони обвинувачення.
Зазначені ризики, на думку суду, є недоведеними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання за адресою реєстрації в АДРЕСА_1 . Доказів на підтвердження існування ризику, зокрема: переховування від органів досудового розслідуввання та суду, незаконний вплив на свідків, іншого обвинуваченого, прокурором не надано.
Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до п."с",ч.1,ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.
Таким чином, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення чи наявністю непогашеної чи не знятої у встановленому порядку судимості без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 194 ч.4 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Необхідно зазначити про відповідні правові позиції ЄСПЛ щодо мотивування судових рішень, зокрема у п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 року у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Харченко проти України», суд також зауважує, що згідно зі статтею 253 КПК України національний суд, віддаючи особу до суду, зобов`язаний вирішити питання про зміну, скасування чи обрання запобіжного заходу. Не вбачається, що від суду вимагається умотивовувати своє рішення про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та встановлювати строк, на який особа має залишатися під вартою.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ризики, на які посилався прокурор, як на підставу запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не підтверджені. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчили б про наявність умислу у обвинуваченого на переховування від суду, впливу на свідків та інших учасників або перешкоджання кримінальному провадженню.
Виходячи з того, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим, обвинувачений вже тривалий час знаходиться під вартою, суд не може абстрагуватися від всіх необхідних умов, які беруться до уваги при продовженні або зміні запобіжного заходу та автоматично продовжувати такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою та вважає за можливе змінити його на цілодобовий домашній арешт за місцем мешкання з зазначених вище підстав на визначений в КПК України термін, а виконання даної ухвали покладає на Відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, згідно якої останній повинен поставити на облік обвинуваченого, повідомити про це суд та контролювати поведінку обвинуваченого згідно з ст. 181 КПК України.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання прокурора та обвинуваченого, суд вважає, що прокурором не доведено продовження існування ризиків, передбачених п.1, п. 3 ст.177 КПК України, і вважає, що реальний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України може бути убезпечений з врахуванням обставин провадження, стану здоров?я обвинуваченого, таким запобіжним заходом як домашній арешт.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його незадовільний стан здоров`я, що підтверджено інформацією начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров?я Державної кримінально-виконавчої служби України від 05.05.2022 №412/ВН-22-вих., потребу у лікуванні за власні кошти, те, що він раніше судимий за аналогічні злочини, після звільнення з місць позбавлення волі через тривалий час повторно підозрюється у вчиненні корисливого злочину, а також беручи до уваги існування ризику, передбаченого п.5, ч.1 ст.177 КПК України, - можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, враховуючи той факт, що при розгляді клопотання прокурор не довів, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатні для запобігання доведеного ризику, суд дійшов до висновку про можливість змінити застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді взяття під варту на цілодобовий домашній арешт за місцем його постійного проживання з покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст 176-179, 181, 184,193,194 196, 197, 202, 205, 309, ст. 371, ст.372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - відмовити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу задоволити .
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали суду про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту встановити з 24 червня 2022 року по 24 серпня 2022 року.
На цей же період, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , такі обов`язки:
1) Прибувати до суду за першою вимогою;
2) Не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 без дозволу суду;
3) Повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) Утримуватися від спілкування з свідками та іншим обвинуваченим у провадженні.
Обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 на строк два місяці.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з під варти з ДУ "Луцький слідчий ізолятор" та доручити ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській областідоставити ОСОБА_6 з ДУ "Луцький слідчий ізолятор" до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить два місяці до 24 серпня 2022 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно, після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис ОСОБА_7