Справа № 369/3953/22
Провадження №1-кс/369/662/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001261 від 19.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У травні 2022 року слідчий слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001261 від 19.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що впровадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0001261 від 19.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 18.04.2022 року близько 10 год. 00 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де маючи прямий умисел направлений на знищення чужого майна, шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши з собою заздалегідь заготовлені бензопили та запалювальну речовину, після чого використовуючи бензопили, розрізали дерев`яні альтанки в комплекті зі столом та лавами в кількості 5 шт., рибальський будинок, що на праві власності належать ТОВ «Забір`я» КОД та тимчасову споруду (кіоск) виготовлену з сухого каліброваного брусу площею 28 кв. м., що на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , після чого знесли все до купи та підпалили використовуючи запалювальну речовину, внаслідок чого відбулось його загоряння, чим завдали ТОВ «Забір`я» матеріального збитку на загальну суму 264729 гривень 67 копійок та потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 2500 $, що згідно курсу НБУ станом на 18.04.2022 року курсу долара становить 73137 гривень 25 копійок.

13.05.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В поданому клопотанні слідчим зазначено, що у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Оратів Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого. Вказана підозра э обґрунтованою оскільки повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зібраних в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам передбачених передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України. Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 10 років, може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх, недієздатних чи непрацездатних утриманців, не одружений, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків. Крім того, останній не має офіційного місця навчання чи роботи. Крім того, ОСОБА_4 може вчинити ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для кримінального провадження, а саме те, що місце зберігання викрадених речей наразі не встановлено, що дає підстави вважати, що у випадку застосування менш суворого запобіжного заходу, останній може їх знищити.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на потерпілого чи свідка, інших осіб у кримінальному провадженні. Необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний маючи вільну можливість у пересуванні та знаючи про фактичне місце проживання потерпілих, які фактично проживають біля місць вчинення злочинів та ще не допитані безпосередньо в суді, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що підозрюваний маючи вільну можливість пересуватися, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань. Ризиком того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, таким чином реалізувати ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що ОСОБА_4 має широке коло близьких родичів, знайомих, друзів, яких останній може схиляти до дачі неправдивих показів органу досудового розслідування на його користь, в тому числі щодо забезпечення собі псевдо алібі, таким чином перешкоджатиме органу досудового розслідування. Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що останній не має офіційного місця роботи, офіційного джерела доходу, а як наслідок відсутність грошових коштів для забезпечення належного рівня життя. Вказані кримінальні правопорушення останній вчинив з корисливих мотивів, оскільки не має офіційного джерела доходу, та може вчиняти аналогічні злочини.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинене кримінальне правопорушення, тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього сім`ї, постійного місця роботи, майновий стан та інше.

Слідчий зазначає, що вищевикладене свідчить пронеможливість запобіганням наявним ризикам, які передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, просила його задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри висунутій ОСОБА_4 , наголошував на недоведеності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК, зазначив, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та працевлаштований, перебуває у шлюбі та має дітей, а отже, має міцні соціальні зв`язки. Також наголосив, що ОСОБА_4 не має на меті жодним чином ухилятись від суду та слідства.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , підтримав доводи свого захисника, просив в задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
Як вбачається із матеріалів клопотання та відповідно до постанови слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 13.05.2022 року про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення, слідчим відділом Бучанського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001261 від 19.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
13.05.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обгрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2001 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішенн у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівсьтва» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N182).
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівсьтва» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівсьтва» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання вставленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні;
-знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України. Санкція частини даної статті відносять інкриміновані злочини до тяжких і передбачають покарання у виді позбавлення волі від 3 до 10 років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. Досудове розслідування як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичною, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи, адже співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.
Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними в будь-який момент кримінального провадження.
Також досить вірогідним є заявлений ризик можливого впливу на потерпілого та свідків. Ризик незаконного впливу об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження і належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків кримінального провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові відомості щодо кримінального правопорушення та особи підозрюваного.
Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує такі обставини:
- надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України;
- інкриміновані злочини КК України відносяться до тяжких і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років;
Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.
Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).
Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі, у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 і 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.
Стороною обвинувачення не обґрунтовано, які саме обставини об`єктивно свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за доцільне застосовувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт, оскільки ризикам кримінального провадження можна запобігти, застосувавши відносно ОСОБА_4 особисте зобов`язання.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців певні обов`язки.
Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст.176-178, 183, 194, 196, 205, 206 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001261 від 19.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Оратів Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. (строком на 50 днів), до 11 липня 2022 року.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання;
- не впливати на свідків;
- не впливати на потерпілого;
- не вчиняти іншого кримінального правопорушення та не продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1