ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 675/1097/21

Провадження № 11-кп/4820/136/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Хмельницькому, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 не був засуджений до позбавлення волі в кримінальному провадженні №0003194 (справа №465/7547/14-к) по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в цьому ж кримінальному провадженні до нього не було застосовано попереднього ув`язнення. На даний час він відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, в іншому кримінальному провадженні №0003049 (справа №462/5986/17), що повністю виключає можливість застосування положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838 VIII.
Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу, з урахуванням численних її доповнень, просить ухвалу суду скасувати, і ухвалити нову, якою застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838 VIII, за час тримання його під вартою з 27.07.2017 року по 02.07.2020 року. Вказує, що з 27.07.2017 року, перебуваючи у попередньому ув`язненні, він приймав участь у судовому розгляді трьох інстанцій. Зазначає, що Франківським районним судом м. Львова, на підставі ухвали від 10.12.2015 року, йому було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Крім цього, ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 27.07.2017 року йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003049, яким було охоплено два кримінальних провадження. Крім того, посилання в оскаржуваній ухвалі на ст.ст. 49, 288 КК України з іншими процесуальними аспектами є безпідставними та необґрунтованими, і жодним чином не впливають на передбачений порядок матеріального права, передбаченого ч. 5 ст. 72 КК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судом першої інстанції, по даній справі, вимоги кримінального процесуального законодавства, спрямовані на встановлення в справі об`єктивної істини, дотримані.
Згідно з приписами ч. 5 ст. 72 КК України, у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838 - VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зараховується судом строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Разом з тим відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами, внесеними Законом України від 18 травня 2017 року №2046- VIII (далі - Закон України № 2046-VIII), що набрав чинності 21 червня 2017 року, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими в ч. 1 ст. 72 КК України, за умови застосування до неї попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження.
Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, у разі, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №№838 - VIII. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 75 КК України в редакції Закону України №№838 - VIII.
Під час дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 01.11.2018 року у справі №462/5986/17 (кримінальне провадження №0003049), за яким його засудженого за ч.4 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. За змістом мотивувальної частини, вказаного вироку, злочин ним був вчинений 23.07.2017 року.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 08.04.2021 року вирок Залізничного районного суду м.Львова від 01.11.2018 року залишено без змін.
Згідно рапорту Залізничного ВП ГУНП в Львівській області та ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 27.07.2017 року, ОСОБА_6 був затриманий 27.07.2017 року та йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зазначеному кримінальному провадженні №0003049.
Разом з тим, ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 02.06.2020 року по справі №465/7547/14-к ОСОБА_6 був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження №0003194 від 15.10.2014 року було закрито на підставі ч.3 ст.288 КПК України. За змістом мотивувальної частини вказаної ухвали ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні 14.10.2014 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
У відповідності до письмового повідомлення Франківського районного суду м.Львова №465/7547/14-к/1280/2021 від 22.07.2021 року, у кримінальному провадженні №0003194 (справа №465/7547/14-к) до ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.
Відповідно до ухвали Франківського районного суду м.Львова від 06.09.2016 року щодо ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
З наведеного слідує, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_6 був засуджений до позбавлення волі у кримінальному провадженні №0003194 (справа №465/7547/14-к) по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до нього було застосовано попереднє ув`язнення, не посилався на це і сам ОСОБА_6 в апеляційній скарзі з доповненнями.
Таким чином, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 був застосований лише в межах одного кримінального провадження №0003049, у якому йому 27.07.2017 року був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтованих підстав для застосування до нього вимог Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом, строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, колегія суддів не вбачає.
Аналогічні висновки щодо подібного застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 638/14277/18 (провадження № 4922км19).
Неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, як про це вказує засуджений в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, а тому підстав для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2