печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2022 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 погоджене старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Головним слідчим управлінням Національної поліції України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000134 від 30.07.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

24.05.2022 року ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.

24.05.2022 року ОСОБА_7 затримано за місцем його проживання ( АДРЕСА_1 ) у кримінальному провадження № 0000134 від 30.07.2019.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Зокрема, у даному клопотанні слідчий посилався на наявність всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали письмові заперечення на клопотання слідчого.

Захисники просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність у ОСОБА_7 процесуального статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, оскільки у спосіб, передбачений КПК України, ця підозра ОСОБА_7 не була здійснена. Сама пред`явлена ОСОБА_7 підозра є безпідставною, оскільки інкриміновані йому діянні не містять ані суб`єктивних, ані об`єктивних ознак будь-якого кримінального правопорушення. Належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_7 зазначених в повідомленні про підозру від 24.05.2022 року правопорушень органом досудового розслідування не здобуто. Ризики наведені слідчим є необґрунтованими та надуманими. Щодо застави, захист стверджував, що вказаний розмір застави є необґрунтованим та непомірним для ОСОБА_7 , а його сума, яка з позиції органу досудового розслідування нібито дорівнює сумі легалізованих кримінальним правопорушенням збитків, не підтверджена належними та допустимими доказами.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав своїх захисників та просив у задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання, а також матеріали надані стороною захисту, дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною другою статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000134 від 30.07.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

24.05.2022 року ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.

24.05.2022 року ОСОБА_7 затримано за місцем його проживання ( АДРЕСА_1 ).

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Окрім того, у даному клопотанні слідчий посилався на наявність всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Однак, прокурором не доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової щкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні.

ОСОБА_7 хоча і підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, однак як особа характеризується позитивно, одружений, слідчим суддею також враховується стан здоров`я ОСОБА_7 , міцність його соціальних зв`язків, наявність визначеного місця реєстрації та постійного проживання.

Також, слідчим суддею було взято до увагу посилання захисників на наявність у ОСОБА_7 запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000134 від 30.07.2019 року, у зв`язку із наступним.

31.08.2020 року ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000134 від 30.07.2019 року.

04.09.2020 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000134 від 30.07.2019.

15.10.2020 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва змінено раніше застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

29.10.2020 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено ОСОБА_7 строк дії обов`язків.

11.08.2021 року з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000134 було виділено матеріали зокрема відносно ОСОБА_7 у кримінальне провадження № 0001050.

Однак, ані слідчим до клопотання, ані прокурором у судовому засіданні до матеріалів справи не було додану постанову про виділення матеріалів відносно ОСОБА_7 у кримінальне провадження № 0001050.

Крім того, стороною обвинувачення не надано жодного доказу неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 за весь період досудового розслідування кримінального провадження.

Доводи сторони обвинувачення з приводу розміру застави слідчий суддя не може взяти до уваги у зв`язку із наступним.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Георгієва проти Болгарії») розмір застави повинен бути належним чином обґрунтований національним судом з посиланням у рішенні на конкретні докази.

Згідно ч. 4 вищезазначеної статті, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суду не надано доказів, що застава у розмірі 125 428 405, 00 гривень є помірною, і загалом не підтверджено майнового стану ОСОБА_7 .

Відповідно до рішення «Гафа проти Мальти» Суд встановив, що розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі.

З урахування вищезазначеного та того, що ні слідчим, ні прокурором не було надано жодного обґрунтування, підтвердженого належними та допустимими доказами, що запобіжний захід у вигляді застави в сумі 125 428 405 грн. забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених обов`язків ні клопотання, ні додані до нього матеріали не містять.

Сторона захисту надала докази та неодноразово наголошувала на відмінній процесуальній поведінці підозрюваного ОСОБА_7 протягом всього часу досудового розслідування кримінального провадження, та зворотного стороною обвинувачення доведено не було.

За таких обставин, враховуючи характер висунутої підозри, дані про особу ОСОБА_7 , відсутність даних про наявність в його діях усіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.

Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладення ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні рииками, відповідатиме особі ОСОБА_7 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе зберегти належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Скарга сторони захисту на незаконне затримання ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, оскільки під час розгляду клопотання не встановлено порушень норм чинного законодавства, на які посилається сторона захисту.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши останнього прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими, іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні, визначеними слідчим та/або прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, крім паспорту громадянина України.

Строк дії обов`язків, покладених судом визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.07.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала в частині відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1