Справа № 493/2649/18
Провадження № 1-кп/493/10/22

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000382 від 14.07.2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, українця, громадина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

21.11.2012 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.. ст.. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

18.07.2014 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, 70 КК України до покарання у вигляді 4-х років 2-х місяців позбавлення волі;

05.06.2014 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі на підставі ст.. ст.. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

01.08.2014 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, 70, 71 КК України до покарання у вигляді 4-х років 3-х місяців позбавлення волі. 08.06.2018 року звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;

28.04.2020 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 1-го року 7-ми місяців позбавлення волі, на підставі ст.. ст.. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14.07.2018 року о 10:44 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Продукти-976», належному ТОВ «АТБ-Маркет», розташованому по вул. Любомирська, 246 в м. Балта Одеської області, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими для інших осіб, шляхом вільного доступу з вітрини магазину таємно викрав дві упаковки бритвених касет марки Gillete fusion, вартістю 226,20 грн. за упаковку, а всього викравши майна на загальну суму 452,40 грн., яке сховав при собі та залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений винним себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 14.07.2018 року близько 11-ї години зайшов до магазину ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого по вул. Любомирська, 246 в м. Балта Одеської області, з метою придбання продуктів харчування. Перебуваючи біля каси, він взяв дві упаковки бритвених касет марки Gillete fusion, і так як коштів на їх придбання у нього не вистачало, він сховав вкрадене до кишені штанів і вийшов з магазину не розрахувавшись за бритвені касети. В подальшому він відшкодував завдану ТОВ «АТБ-Маркет» шкоду.

Представник потерпілого ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_4 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків.
В силу ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 1ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 , наданої Подільським РВ № 2 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, ризик вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, мають високий рівень. Орган пробації, враховуючи оцінку вищевказаних ризиків, а також інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, вважає, що для досягнення належної поведінки обвинуваченого без застосування покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, необхідне його залучення до заходів, пов`язаних з розвитком у нього контролю над поведінкою та мисленням, формування готовності дотримуватися соціального прийнятих норм та усвідомлення необхідності контролю власної поведінки тощо. У разі звільнення правопорушника відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне покласти на нього обов`язки, визначені п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України.( а.с. 130-133)

Також, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вчинене ним кримінальне правопорушення не несе суспільної небезпеки з огляду на вартість викраденого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, відшкодування спричинених збитків; дані про його особу, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, маючого постійне місце проживання та місце роботи.

Беручи до уваги викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, суд вважає за можливе, з вищезазначених підстав, відповідно до ст.. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.

При цьому, на думку суду, визначене покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Також, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.04.2020 року, суд вважає за необхідне остаточно призначити покарання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням покарання призначеного вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.04.2020 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

29.01.2022 року Балтським районним судом Одеської області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який припинив дію 29.03.2022 року.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальни витрати по справі відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного Овідіопольським районним судом Одеської області від 28.04.2020 року, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Ухвалу слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 17.07.2018 року про накладення арешту на майно скасувати.
Речові докази, а саме DVD-диск із відеозаписом з камери спостереження ТОВ «АТБ-Маркет» за 14.07.2018 року залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим та представником потерпілого в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію представнику потерпілого.

СУДДЯ