Справа № 953/3186/22
н/п 1-кс/953/1961/22
"26" травня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, -
В провадженні судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.
Справа розглядається суддею Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_6 .
Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», із визначенням застави, строк якого закінчується.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів , із визначенням застави в сумі 340500 грн., з підстав наявності ризиків передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та захисник проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, зазначаючи, що ризики не доведені, просили обрати запобіжних захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Обвинувачений зазначив, що вину в інкримінованих йому злочинах не визнає, ніякого збуту наркотичних засобів він не здійснював, а придав для власного вживання. На сьогодні він нікуди тікати не збирається.
Згідно Постанови КМУ від 9 грудня 2020 р. N 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" зі змінами внесеними Постановою КМУ від 23 лютого 2022 р. N 229 термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 продовжено до 31 травня 2022 р.
Пунктом п. 20-5 Перехідних положень КПК України встановлені тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
Так, відповідно до п. 20-5 Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Головуючий суддя ОСОБА_6 на теперішній час перебуває у відпустці, внаслідок чого позбавлений можливості розглянути клопотання прокурора, внаслідок чого воно було передано на авторозподіл, і протоколом автоматичного визначення судді від 23.05.2022р., визначено суддю ОСОБА_1 для розгляду поданого клопотання.
ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні, в тому числі особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки та законні джерела доходів, він раніше не судимий, за характеристикою наданою ДУ «Харківський слідчий ізолятор» характеризується з позитивно.
Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому особливо тяжкого злочину може вдатися до відповідних дій.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Суспільна небезпечність злочинів у сфері незаконного збуту наркотичних засобів, визначається тим, що незаконні операції із наркотичними засобами та їх неконтрольований обіг спричиняють велику шкоду здоров`ю населення.
З урухуванням викладеного, суд вважає встановленим існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченим переховуватись від суду.
Ризик заявлений прокурором п.5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час є не доведеним.
Оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у скоєні злочинів передбачених ч.2, ч.3 ст.307 КК України, даних про його особу, наявні ризиків передбачені п.1,п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу. Однак, враховуючи існування зазначеного ризику та з метою його запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність наведених обставин, а також наявність на території України воєнних дій, застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим.
Разом з тим, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, його віку, ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, терміну перебування під вартою, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 суму застави в розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 297720 грн., (2481 х 120) та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Ті обставини, що обвинувачений на протязі тривалого часу не сплатив раніше визначену йому заставу в сумі 340500 грн., свідчить про непомірність її розміру, що є в даному випадку, з урахуванням позитивної характеристики, підставою для її зменшення.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182,183,184, 194, 331 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», та продовжити строк тримання його під вартою на 60 днів, тобто до 24.07.2022 року включно.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись із м. Харкова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В решті клопотання відмовити.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні , в тому числі особливо тяжкого злочину, за який передбачене законом покарання до 12 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомлення суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду.
Попередити заставодавця, що в разі не виконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів, з моменту проголошення, f а особі яка перебуває під вартою з моменту вручення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи .
Встановити строк дії ухвали з 26.05.2022р. по 24.07.2022р.

Суддя ОСОБА_1