Провадження № 11-кп/824/2570/2022 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2022 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 01 серпня 2022 року.

Таке рішення, суд мотивував тим, що обставини, які враховувались раніше судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, ризики не зменшились. Так, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачене від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, перелік доказів зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування є вагомим, а тому наведе свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, про можливість його переховування від суду, впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а тому для запобігання цим ризикам слід продовжити останньому строк дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою. При цьому, суд не визначає ОСОБА_5 заставу, оскільки йому, інкримінується вчинення кримінального правопорушення із застосуванням насильства до потерпілого.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2022 року та обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки прокурором не надано жодного доказу, який міг би підтвердити наявність хоча б одного доказу, який міг підтвердити наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Також прокурор не надав жодного доказу того, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його участь у судовому процесі. Наявність підозри в тому, що обвинувачуваний переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, знищить, сховає або спотворить речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливатиме на свідків, перешкоджатиме розгляду кримінального провадження, іншим чином, вчинить інше кримінальне правопорушення в якому обвинувачується, судом в ухвалі нічим не обґрунтовано.
Крім того, звертає увагу, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та немає шкідливих звичок.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Cт. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 0003120 від 10 серпня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 серпня 2022 року включно.
Прийняте рішення, суд мотивував тим, що обставини, які враховувались раніше судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, ризик не зменшилися, адже ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачене від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, перелік доказів зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування є вагомим, а тому наведе свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, про можливість його переховування від суду, впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.
Судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою також було встановлено відсутність підстав для визначення обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення із застосуванням насильства до потерпілого.
З рішенням суду першої інстанції колегія суддів погоджується зважаючи на наступне.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно досліджено всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжкого, за який, у разі доведення винуватості, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що прокурором не надано доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не обґрунтовано неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що матеріали провадження містять клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з викладом обставин та матеріалів, які підтверджують існування ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України та обґрунтуванням неможливості запобігання ризикам шляхом застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.
Аргументи обвинуваченого ОСОБА_5 про його процесуальну поведінку до взяття його під варту, зокрема те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та немає шкідливих звичок, колегія суддів вважає недостатніми для зміни запобіжного заходу. У цьому кримінальному провадженні, за наявності встановлених ризиків, які не зменшились і продовжують існувати, тримання під вартою забезпечує досягнення мети застосування такого виду запобіжного заходу.
Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3