Справа № 606/536/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000047 від 28 лютого 2022 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого раніше судимого вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.10.2021 року за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162. Ч. 2 ст. 389 КК України до 3 років 10 днів позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
27 лютого 2022 року у вечірню пору доби у ОСОБА_4 , який знаходився в с. Нова Могильниця Теребовлянської ТГ Тернопільського району Тернопільської області виник умисел на заволодіння мотоблоком «ZUBR» із причепом, належного ОСОБА_5 , із приміщення прибудови житлового будинку АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, перебуваючи там же, приблизно о 22.00 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, усвідомлюючи шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, шляхом зриву навісного замка проник в приміщення прибудови до житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , де знаходився мотоблок «ZUBR» із причепом, після чого привів його двигун в робочий стан та, отримавши можливість керувати ним, незаконно, не маючи права на розпорядження чи керування вказаним мотоблоком, всупереч волі законного володільця транспортного засобу ОСОБА_5 , почав здійснювати рух на ньому і покинув місця події.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене з проникненням в приміщення, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд кримінального провадження без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, щиро покаявся, повністю підтвердив обставини кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті.

Прокурором заявлено клопотання, про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України та не дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення, які визнаються обвинуваченим, обмежившись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України та не дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному актів, посилаючись на повне їх визнання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що точно дати не пам`ятає, але вона може відповідати зазначеній в обвинувальному акті, у вечірню пору доби, підійшов до будинку ОСОБА_6 в с. Нова Могильниця, оскільки знав про те, що потерпілий постійно проживає в Тернополі, деколи приїжджає в село, і в приміщенні прибудови є мотоблок. Проник в приміщення прибудови, за допомогою колби завів мотоблок, поїхав в с. Ласківці. По дорозі мотоблок «заглох», обвинувачений не зміг запустити двигун, залишив мотоблок на дорозі. У скоєному щиро розкаюється, зобов`язувався не допускати правопорушень в майбутньому, просив суворо не карти, так як усвідоми свою поведінку.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим, всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене з проникненням в приміщення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який неодноразово судимий за вчинення злочинів, у тому числі проти власності, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, як схильний до конфліктів та вживання алкогольних напоїв, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає його щиросердне каяття, визнання вини, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, суд, з врахуванням фактичних обставин провадження, наведених вище пом`якшуючих обставин, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі без конфіскації майна, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Крім цього, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.10.2021 року за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162. Ч. 2 ст. 389 КК України до 3 років 10 днів позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, який ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2022 року залишено без змін.
Зважаючи на те, що новий злочин ОСОБА_4 було вчинено до повного відбуття покарання за попереднім вироком, остаточне покарання йому слід визначити за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Крім того, суд вважає, що з врахуванням винесення вироку існує доцільність продовжити стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення: судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/120-22/2471-Д від 10.03.2022 року в сумі 1029,72 грн., які слід стягнути з ОСОБА_4 в користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Теребовлянського районного суду у Тернопільської області від 22 жовтня 2021 року у виді 3 (трьох) років 10 (десяти) днів позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити до остаточного відбування ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до 00 год. 00 хв. 28 травня 2022 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання, а саме з 01 березня 2022 року, зарахувавши в строк відбуття покарання термін перебування його під вартою.

Речові докази: мотоблок «ZUBR» моделі В-079 із зеленим причепом, який переданий на зберігання ОСОБА_5 повернути останньому.

Процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/120-22/2471-Д від 10.03.2022 року в сумі 1029,72 грн., стягнути з ОСОБА_4 в користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1