печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000478 від 03.06.2022 прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000478 від 03.06.2022 прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000478 від 03.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає наступне.
Встановлено, що починаючи з 24.02.2022 по теперішній час на території України створена та діє організована група осіб, яка під час воєнного стану, здійснює незаконну реалізацію (продаж) транспортних засобів, які завозяться з країн Європи на територію України для потреб Збройних сил України, як гуманітарна допомога.

Так, вказані учасники організованої групи з метою маскування своїх злочинних дій при перетині Державного кордону в митних декларація зазначають призначення транспортних засобів, як такі що призначені для БО «Благодійний фонд «Вефіль» () або військових частин Збройних Сил України, які подальшому реалізуються (продаються) на ринку України через інтернет сайт «Auto.Ria».
05.08.2022 на підставі ухвали Печерського районного суду проведено обшук автомобіля «Infiniti QX60», н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 . Під час проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено речі та документи, які мають значення доказу у даному кримінальному провадженні, в тому числі і на які вищевказаною ухвалою прямо не надано дозвіл на вилучення, а саме мобільний телефон «Iphone 8+», ІМЕІ: НОМЕР_2 із сім-карткою.

Вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Прокурор вказує, що у зв`язку із викладеним, на даний час з метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, використання, передачі, відчуження вищевказаного майна, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Прокурором в клопотанні наведено доводи, які свідчать, що вилучені в ході обшуку предмети можуть містити відомості про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, та можуть бути використанні як докази у даному кримінальному провадженні та вказувати на зв`язки осіб до вчинюваного злочину, а також предмети та документи, які використовувались для маскування вчинюваних злочинів, у зв`язку з чим можуть мати доказовий характер.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, вилучене під час обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого майна.

Слід зазначити, що з матеріалів клопотання вбачається, що орган досудового розслідування просить накласти арешт на майно, яке вилучено в ході обшуку 05.08.2022 року, а клопотання подане до суду 08.08.2022.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи у слідчого судді, суду.
Аналізуючи матеріали клопотання про арешт майна, слідчим суддею встановлено, що строк звернення до суду з клопотанням пропущений прокурором з поважних причин, тому приходжу до висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на подачу до суду клопотання про накладення арешту на майно.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Поновити прокурору другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 строк на звернення до суду з клопотання про арешт майна.

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 05.08.2022 автомобіля «Infiniti QX60», н.з. НОМЕР_1 , а саме мобільний телефон «Iphone 8+», ІМЕІ: НОМЕР_2 із сім-карткою, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, з метою збереження речових доказів.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1