Справа № 158/1784/21 Провадження №11-кп/802/635/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.115 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
потерпілої - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене 12.04.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.06.2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня затримання 12.04.2021 року.
Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін та продовжено строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, однак на строк, який не може перевищувати 60 днів з дня ухвалення вироку.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.04.2021 року, скасовано.
Вироком суду вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 12.04.2021 року близько 03 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою умисного протиправного позбавлення життя іншої людини, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно здавив обома руками та лівим коліном органи шиї останнього, в результаті чого заподіяв смерть потерпілому, яка настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї (Том 2 а.с.132-137).
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений вказує на те, що апеляційна скарга подається у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обстанам кримінального провадження та несправедливим застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказу на те, що в ситуації, яка склалася, він діяв у стані інстинкту самозбереження та нервового стресу, викликаного злочинною поведінкою ОСОБА_10 , що позбавило його можливості контролювати його дії. Судом першої інстанції не було взято до уваги те, що ОСОБА_10 лікувався у психіатричній лікарні з діагнозом «Розладу особистості та поведінки внаслідок епілепсії». Судом було проігноровано ряд важливих обставин, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: ОСОБА_10 був фізично сильнішим за нього; він є інвалідом ІІІ групи, має проблеми зі спиною, що у свою чергу робить його неповоротким, йому важко згинатись у спині, навіть це викликає біль, має протипоказання щодо важкої фізичної праці; напад був раптовий і швидкий, він був у стані повної неготовності до його відбиття; в нього був нервовий стрес і він діяв по закону (інстинкту самозбереження), яким керувати не можна. А тому вважає, що він здійснив кримінальне правопорушення, передбачене ст.118 КК України.

Просить суд вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.06.2022 року щодо нього змінити, кваліфікувати його дії за ст.118 КК України (Том 2 а.с.150-152).

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу пітримали та просили її задовольнити; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив залишити вирок суду без змін; потерпілу, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим,

За положеннями ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вказаних вимог закону місцевим судом при ухваленні вироку дотримано.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення за обставин вказаних у вироку, стверджуються зібраними в кримінальному провадженні та належним чином перевіреними в судовому засіданні доказами, яким місцевий суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши його дії за ч.1 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При цьому посилання обвинуваченого про недоведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовується сукупністю наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, які були досліджені судом першої інстанції із дотриманням положень ст.94 КПК України. В основу вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності.

Зі змісту вироку вбачається, що суд у його мотивувальній частині виклав формулювання обвинувачення, визнане доведеним, із достатньою конкретизацією встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки.

Вимогами ст.ст.409, 410 - 414 КПК України передбачені підстави для зміни або скасування судового рішення.

Колегією суддів Волинського апеляційного суду не встановлено будь-яких порушень вимог закону України про кримінальну відповідальність або вимог кримінального процесуального законодавства під час здійснення судового провадження відносно ОСОБА_7 , які б могли бути підставою для зміни чи скасування вироку суду, підстав щодо призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції у зв`язку із істотним порушенням норм процесуального права, колегією суддів також не встановлено.

В даному кримінальному провадженні, встановлені обставини вчинення злочину за ч.1 ст.115 КК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 12.04.2021 року близько 03 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою умисного протиправного позбавлення життя іншої людини, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно здавив обома руками та лівим коліном органи шиї останнього, в результаті чого заподіяв смерть потерпілому, яка настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї.
У судовому засіданні у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав. Суду дав показання про те, що з померлим був знайомий більше 10 років. З осені 2020 року потерпілий проживав у нього. У потерпілого було психічне захворювання, інколи бували приступи, через що між ними неодноразово виникали конфлікти. Напередодні події увечері вони розпивали спиртні напої та полягали спати. Близько 3 год. ночі він прокинувся від того, що ОСОБА_10 душив його обома руками та викрикував, що задушить його. Йому вдалось вирватись, однак шарпанина між ними продовжилась, потерпілий продовжував погрожувати йому, що задушить, тому він, діючи інстинктивно з метою захисту, навалився на потерпілого, придушив шию останнього обома руками, в тому числі коліном. При цьому ОСОБА_10 теж тримав його за шию. Коли потерпілий сказав «давай переставай» та відпустив руки, тоді і він через декілька секунд відпустив свої руки. Після цього він встав та пішов спати, а потерпілий продовжував лежати.
Крім того, обвинувачений просив суд першої інстанції перекваліфікувати його дії на ст.118 КК України, оскільки на його думку, він перевищив межі необхідної оборони. Потерпілий накинувся на нього вночі, душив його та погрожував, що задушить, тому він був змушений захищатись. У вчиненому щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, просив суд суворо не карати.
Також у суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 12.04.2021 року до неї подзвонили із поліції та повідомили про смерть брата ОСОБА_10 . Зазначила, що брат мав психічне захворювання та лікувався у психіатричних лікарнях, вживав алкогольні напої. Зазвичай поводив себе спокійно, але у моменти загострення ставав агресивним. Чи проявляв агресію до інших осіб їй не відомо. Фізичного насильства до неї він ніколи не застосовував. Також зазначила, що обвинувачений не відшкодував їй жодної шкоди. Щодо міри покарання просила призначити обвинуваченому не менше 10 років позбавлення волі.
Крмі того у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_11 який показав, що потерпілий проживав у обвинуваченого по АДРЕСА_1 . Вказав, що йому було відомо про психічне захворювання потерпілого, проте він ніколи не бачив, щоб останній проявляв агресію. Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення показав, що напередодні події він приблизно о 3-4 год. дня бачив як обвинувачений та потерпілий сварилися біля будинку обвинуваченого. Обоє перебували у стані алкогольного сп`яніння. Також повідомив, що на наступний день чув як обвинувачений говорив, що лише надавив на кадик потерпілого.
Також свідок ОСОБА_12 показав, що знайомий з потерпілим близько 3-4 років та знає останнього лише з хорошої сторони, ніколи не бачив, щоб він проявляв агресію. Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення показав, що точної дати не пам`ятає, однак вранці прийшов до нього сусід ОСОБА_13 та сказав, що ОСОБА_14 мертвий. Вони пішли до будинку ОСОБА_15 по АДРЕСА_1 і він побачив, що дійсно тіло ОСОБА_16 лежить на підлозі головою до дверей. Він викликав поліцію і був там до їхнього приїзду. У цей час обвинуваченого вдома не було.
Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що точної дати не пам`ятає, близько 8 години ранку зайшов до будинку ОСОБА_15 , який знаходиться у селі Дерно, та побачив тіло ОСОБА_16 , який лежав обличчям доверху та не подавав ознак життя. У будинку більше нікого не було. Він пішов до сусіда ОСОБА_18 , повідомив про побачене і останній викликав поліцію.
Як встановлено в ході судового розгляду винністьОСОБА_19 у вчиненому та за вказаних в обвинувальному акті обставин повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
-рапортами помічника чергового ГРПП №2 Відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУПН у Волинській області від 12.04.2021 року №2321 та №2323 відповідно до яких надійшло повідомлення зі служби 102 (заявник ОСОБА_20 ) про те, що 12.04.2021 року о 08 годині 34 хвилини за адресою: АДРЕСА_2 , у будинку біля кладовища виявлено труп чоловічої статі. Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події було встановлено, що 12.04.2021 року близько 8 години за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні житлового будинку, а саме у веранді, виявлено труп чоловічої статі - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при огляді якого було виявлено численні садна та синці в ділянці голови та масивне садно в ділянці горла. В подальшому труп направлено на судово-медичну експертизу (Том 1 а.с.52, 53);
-протоколом огляду місця події від 12.04.2021 року з ілюстративними таблицями з якого слідує, що місцем події є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . При вході до будинку встановлено, що прямо розташована веранда, у якій на підлозі було виявлено труп чоловічої статі в положенні на спині з численними тілесними ушкодженнями, який розташований головою в напрямку виходу. При огляді на дверях, які слугують входом до коридору, на підлозі у коридорі, на верхній сходинці при вході до будинку виявлені сліди речовини бурого кольору. У одній із кімнат виявлено чашку з недопалками. Під час огляду було вилучено: чотири змиви речовини бурого кольору із сходинки, дверної рами між верандою та коридором, два з підлоги коридору; вісім недопалків; сліди пальців рук, труп ОСОБА_10 (Том 1, а.с.54-68);
-відеозаписом проведення огляду місця події від 12.04.2021 року (Том 1, а.с.69);
-висновком експерта №СЕ-19/103-21/3094-Д від 15.06.2021 року відповідно до якого виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події сліди рук належать ОСОБА_7 та ОСОБА_10 (Том 1, а.с.136-147);
-висновком експерта №54 від 18.05.2021 року відповідно до якого виявлені на місці події сліди крові можуть походити від ОСОБА_10 та від ОСОБА_7 (Том 1, а.с.176-179);
-висновком експерта №55 від 19.05.2021 року підтверджено, що сліди крові на кофті та штанах ОСОБА_7 , які були виявлені та вилучені під час його затримання 12.04.2021 року, можуть походити від потерпілого ОСОБА_10 (Том 1, а.с.189-192);
-висновком експерта №21 від 20.05.2021 року відповідно до якого, слина на недопалках сигарет, які були вилучені під час огляду місця події, могла походити від ОСОБА_10 та від ОСОБА_7 (Том 1, а.с.205, 209);
-протоколом огляду трупа від 12.04.2021 року відповідно до якого з доданими ілюстративними таблицями під час огляду трупа ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження, зокрема на обличчі в області рота масивні потьоки та мазки підсохлої крові; в потиличній ділянці голови наявні нерівномірно розміщені садна невизначеної форми, різні за розмірами, покриті кірками підсохлої крові; на шиї масивний синець багряно-фіолетового кольору без чітких країв, розпливчатої форми; в нижній частині підборіддя продовгуваті садна темно-червоного кольору з характерним фіолетовим забарвленням по середній лінії у вигляді 3 смуг; у ключичній зоні грудей зліва наявне садно округлої форми багряно-фіолетового кольору з підсохлою кров`ю всередині, від якого ліворуч до середини лінії грудної клітки зосереджений масивний багряно-фіолетового кольору синець з нечіткими краями. Під час огляду було вилучено, зокрема предмети одягу, зразки крові, зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом з лівої та правої руки ОСОБА_10 (Том 1, а.с.70-81);
-довідкою про причини смерті від 12.04.2021 року з якої встановлено, що причиною смерті ОСОБА_10 є механічна асфіксія, здавлення органів шиї тупим предметом (предметами) (Том 1, а.с.82);
-висновком експерта №32 від 08.06.2021 року підтверджено, що кров в піднігтьовому вмісті правої руки потерпілого може походити від ОСОБА_7 (Том 1, а.с.222-226).
-висновком експерта №163 від 17.05.2021 року вставнолено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження, а саме: 1) садна обличчя, із синцями навколо, садна потиличної ділянки голови, синець із садном лівої вушної мушлі; 2) масивний синець-гематома шиї із саднами на його фоні, фрагменти округлих синців, що зливаються із масивним, прямий злам тіла та великого ріжка під`язикової кістки справа, крововиливи в м`які тканини шиї та навколо під`язикової кістки, щитовидного хряща, щитовидної залози; 3) наскрізна рана кінчика язика. Причиною смерті ОСОБА_10 є механічна асфіксія внаслідок здавлення органів шиї тупим предметом (предметами), на що вказує наявність характерних для цього виду смерті специфічних та загальноасфіктичних патоморфологічних ознак, виявлених при розтині трупа. Між тілесними ушкодженнями у пункті 2 і смертю потерпілого прямий причинний зв`язок (Том 1, а.с.126-131);
-висновком експерта №53-МК від 23.06.2021 року підтверджено, що на під`язиковій кістці, вилученій з трупа ОСОБА_10 , виявлено прямі злами тіла та великого ріжка справа, які утворилися від здавлення шиї тупими предметами як з обмеженою травмуючою поверхнею, так і переважаючою (комбінованою дією тупих предметів), про що свідчать морфологічні ознаки на тілі потерпілого, тобто дані тілесні ушкодження могли бути заподіяні внаслідок здавлення обома руками та натискання на ділянку шиї коліном людини. В момент спричинення вищевказаних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , він найбільш вірогідно знаходився в горизонтальному положенні, спиною притиснутий до поверхні, а нападник в цей час знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні, повернутий обличчям до потерпілого. Тілесні ушкодження могли утворитися у вказаний час та при обставинах, зазначених ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту від 03 червня 2021 року (Том 1, а.с.132-134);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 03.06.2021 року, який проведено за участю ОСОБА_7 на території належного йому домоволодіння, згідно якого останній повідомив, що 11.04.2021 року у після обідню пору доби, близько 14-15 години він прийшов додому за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_10 в цей час перебував у середині будинку. Вони з ОСОБА_10 розпивали алкоголь, спілкувались та дивились телевізор. Близько 19-21 години ОСОБА_7 пішов спати до себе в кімнату, а потерпілий ліг спати у залі, де він постійно спав. Близько 3 години ночі обвинувачений прокинувся від того, що ОСОБА_10 душить його обома руками, при цьому викрикує, що задушить його. В подальшому ОСОБА_10 скинув ОСОБА_7 з ліжка, де сівши на нього зверху, продовжував душити обома руками. Викрутившись з під ОСОБА_10 , ОСОБА_7 підвівся на ноги, а за ним і ОСОБА_10 , після чого обоє почали битися. Після бійки обвинувачений вирішив «викинути» ОСОБА_10 із будинку, тому взявши його «за груди», вивів спочатку з кімнати до коридору, а потім на веранду. ОСОБА_10 продовжував висловлювати погрози обвинуваченому, зокрема, що задушить його, та між ними обома продовжилась шарпанина. В свою чергу ОСОБА_7 навалився на ОСОБА_10 , придушив шию останнього обома руками, в тому числі коліном, в результаті чого ОСОБА_10 заспокоївся та сказав що «битися не будемо», після чого ОСОБА_7 його відпустив. При цьому зазначив, що ОСОБА_10 також в цей момент тримав його за шию, тому він відпустив ОСОБА_10 тоді, коли той відпустив його. Після цього ОСОБА_7 пішов спати. Крім того, повідомив, що прокинувшись вранці та вийшовши на веранду, він побачив ОСОБА_10 , який лежав на підлозі у тому самому положенні, що напередодні. Він пішов до сусіда, щоб розповісти про подію та викликати поліцію, однак не знайшовши його, повернувся додому, де вже були працівники поліції (Том 1, а.с.117-123);
-відеозаписом проведення слідчого експерименту від 03.06.2021 року (Том 1, а.с.124);
-висновком судово-психіатричного експерта №125 від 06.05.2021 року яким встановлено, ОСОБА_7 в період скоєння інкримінованих йому протиправних дій не виявляв ознак хронічного психічного захворювання, недоумства чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності (включаючи патологічне сп`яніння), перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Внаслідок цього може бути визнаний осудним. На час проведення експертизи виявляв ознаки алкогольної залежності (алкоголізму), що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (Том 1, а.с.113-115);
-консультативним висновком спеціаліста №186 від 12.04.2021 року відповідно до якого, ОСОБА_7 перебував у алкогольному сп`янінні середнього ступеня (Том 1, а.с.109);
-висновком експерта №246 від 12.04.2021 року відповідно до якого, під час огляду ОСОБА_7 було виявлено тілесні ушкодження, а саме: садна на передньо-боковій ділянці шиї справа, на передній поверхні шиї по центру в проекції кадика, синець на передвушній ділянці зліва, внутрішньо-шкірні крововиливи на боковій поверхні шиї зліва, на лівій тім`яній ділянці голови. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті травмуючої дії тупих предметів (предмету), цілком можливо в час та за обставин вказаних ОСОБА_7 , за ступенем тяжкості усі вони відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (Том 1, а.с.135).
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначені докази є такими, що цілком спростовують ту обставину, що ОСОБА_7 в момент нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 перебував у стані необхідної оборони, оскільки встановлені фактичні обставни провадження, зокрема характер поведінки обвинуваченого та загиблого, локалізація нанесення ушкоджень, небезпека для життя, свідчать про відсутність ознак необхідної оборони в діях ОСОБА_7 . Будь яких допустимих та належних доказів того, що наслідки поведінки ОСОБА_10 потребували таких дій обвинуваченого судом не встановлено.
Крім того місцевим судом вірно встановлено, що той факт, що ОСОБА_7 здавив обома руками та коліном органи шиї лежачого ОСОБА_10 , при цьому зламав тіло та великий ріжок під`язикової кістки, свідчать про те, що обвинувачений діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого. Наявність у ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень не дають підстави для висновку про те, що він діяв у стані необхідної оборони, а лише свідчать про те, що між обвинуваченим та потерпілим був конфлікт та обоюдна шарпанина з бійкою.
Також суд першої інстанції не вбачав підстав не вірити показанням свідка ОСОБА_11 , оскільки вони послідовні, узгоджуються з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, а також не суперечать показанням самого обвинуваченого, з чим повністю погоджується апеляційний суд.
З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, обґрунтовано дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тобто - умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі, повністю доведена в ході судового розгляду.

Щодо міри призначеного обвинуваченому покарання апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
В той же час згідно зі ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Тобто, при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не тільки дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, тощо, а й особливості вчинення конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.
Вищевказані вимоги матеріального права при призначенні обвинуваченому покарання судом першої інстанції були повністю дотримані судом першої інстанції.
Так, відповідно до ст.12 КК України, злочин, який вчинив обвинувачений, передбачений ч.1 ст.115 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких.

Як убачається із вироку суду призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставину, яка пом`якшує покарання для обвинуваченого, відповідно до норми ст.66 КК України, суд першої інстанції відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
До обтяжуючих покарання обставин для обвинуваченого, відповідно до норм ст.67 КК України, суд першої інстанції відніс вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, є інвалідом третьої групи.
Апеляційний суд важає за необхідне взяти до уваги, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин проти життя особи, який спричинив невідворотні наслідки у виді смерті людини, свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, надав правдиві та послідовні показання щодо фактичних обставин вчиненого ним злочину, висловив готовність понести справедливе покарання, думку потерпілої, яка просила суворо покарати останнього.
Врахувавши зазначені обставини у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та обвинуваченому слід призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Так при призначенні покарання суд першої інстанції взяв до уваги всі ті обставини на які вказує обвинувачений в поданій апеляційні скарзі, оскільки обрано мінімальний розмір покарання, передбаченого санкцією відповідної статті Кримінального закону, що свідчить про їх врахування в повній мірі судом першої інстанції при визначенні виду і розміру покарання, призначеного ОСОБА_7 .

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає законних підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.
Таким чином, апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.06.2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді