Справа № 565/840/22
Провадження № 1-кп/565/126/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 24 травня 2022 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ, Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, з повною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 24 травня 2022 року близько 07 год. 00 хв. перебуваючи біля ресторану «Корчма», що в парковій зоні м. Вараш, Рівненської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», з метою особистого вжитку без мети збуту, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено - смолу канабісу, загальною масою 0,755 г. Придбаний таким чином особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, ОСОБА_4 зберігав при собі до 09 год. 04 хв. 24 травня 2022 року, тобто до моменту його вилучення працівниками Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області, на прилеглій території біля житлового будинку № 5/1, що по м-ну Будівельників в м. Вараш Рівненської області.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.
21 липня 2022 року між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому, на підставі ч. 1 ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі статтей 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
При вирішенні питання щодо міри покарання ОСОБА_4 сторони дійшли згоди про визнання наступної обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує його покарання: щире каяття.
Обставин, які згідно зі ст.67 КК України могли б обтяжувати покарання ОСОБА_4 не встановлено.
З урахуванням цих обставин сторонами угоди визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення - у виді одного року обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України.
ОСОБА_4 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, надав згоду на призначення узгодженого покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, судом враховано наступні обставини.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене з ним покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене в ній покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав свою згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання, вказавши на свою реальну здатність виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене в ній покарання.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Враховуючи наведене вище, суд встановив, що укладена у цьому кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність.
Судом не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови в її затвердженні.
З огляду на вказане суд дійшов висновку про необхідність затвердження вказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Питання процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.
Керуючись статтями 314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 липня 2022 року між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покаранняу виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі: речовину у вигляді спресованих частинок подрібненої рослинної речовини, пилку та смолистої речовини яка є особливо небезпечним наркотичним засобом смолою канабісу, масою 0,755 г знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1