Справа № 755/4901/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі судді ОСОБА_1 одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 за № 0000994 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Димерка Броварського району Київської області, громадянки України, не заміжньої, яка має на вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з повною загальною середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, шляхом вивчення його (обвинувального акту) та доданих до нього матеріалів,

у с т а н о в и в :
досудове розслідування даного кримінального провадження здійснено згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими КПК України, з урахуванням положень Глава 25. Особливості досудового розслідування кримінальних проступків того ж Кодексу та за його наслідками, на підставі отриманих від дізнавача, у порядку ст. 301 КПК, матеріалів, прокурор встановивши, що підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, прийняв рішення, відповідно до ч. 5 указаної статті наведеного Кодексу та вимог ст. 302 КПК, про звернення до суду з обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, котре було задоволено ухвалою суду та, як наслідок, судом визначено (1) розгляд обвинувального акту здійснювати без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, а (2) спрощене провадження щодо кримінального проступку здійснювати згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК, з урахуванням положень § 1. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків Глава 30. Особливі порядки провадження в суді першої інстанції того ж Кодексу.

Відповідно, Суд розглянув цей обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, установивши таке.

Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачена будучи представлена захисником, беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна з розглядом обвинувального акту за її відсутності, й їй відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Як наслідок, обставини щодо учинення кримінального проступку установлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

Тим самим, є установленими (дійсними) обставини відображені в обвинувальному акті, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме те, що ОСОБА_2 19.05.2022 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебувала на дитячому майданчику, що знаходиться біля будинку № 5 по пр-ту Миру в м. Києві, де на землі біля закопаного колеса знайшла поліетиленовий згорток в середині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, й оскільки вона вживає наркотичні засоби, то остання підняла із землі знайдений нею поліетиленовий згорток в середині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору та роздивившись його вміст впевнилась, що дійсно в ньому міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону.
В цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_2 помістила незаконно придбаний нею поліетиленовий згорток в середині якої знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон до бюстгальтера, в який вона була одягнена та стала незаконно зберігати його при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту.
Того ж дня, тобто 19.05.2022 року приблизно о 20 годині 50 хвилин, за адресою: м. Київ, пр-т Миру,13 працівниками поліції було зупинено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила, що зберігає при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон.
В подальшому, 19.05.2022 року в період часу з 19 години 30 хвилини до 19 години 33 хвилини, за адресою: м. Київ, пр-т Миру, 13 співробітниками поліції, у присутності двох понятих було проведено огляду місця події, в ході якого ОСОБА_2 добровільно дістала з бюстгальтера та видала працівникам поліції поліетиленовий згорток в середині якого знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,086 г, який вона незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-22/16703-НЗПРАП від 02.06.2022надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено.Надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в наданій речовині становить 0,086 г.
Метадон (фенадон), згідно зі Списокм № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ « Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу обіг якої обмежено, без мети збуту.
При цьому, Суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, уважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого дійсною та вірною.

Так, як відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів"(зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16, далі - Постанова) регламентовано, що незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості. Злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій Суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, Суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на, що Суд в цій справі ураховуючи дані про особу обвинуваченої (наведені у вступній частині вироку) та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді штрафу.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
При цьому щодо заяви обвинуваченої від 07.06.22 про визнання винуватості у якій вона серед іншого порушує питання про призначення їй покарання із застосуванням положень ст. 75 КК, то Суд її сприймає критично так, як санкція указаної статті КК передбачає, що учинене караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Згідно ст. 75 КК якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Статтею 57 КК визначено, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого, однак обвинувачена не працює, а тому це покарання їй не може бути призначеним.

В силу ст. 60 КК арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років, а у обвинуваченої наявний на утриманні син ОСОБА_5 2018 року народження, що унеможливлює застосування арешту.

Відповідно до ст. 61 КК обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи, а у обвинуваченої наявна дитина, якій не виповнилося 14 повних років, що також унеможливлює застосування у відношенні неї і цього покарання та норм ст. 75 КК за будь-яким із ним (виправні роботи, арешт, обмеження волі) в цілому.

В той же час, Суд , відповідно до положень ч. 4 ст. 53 КК, яка регламентує, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року, уважає за доцільне, в цьому випадку, з урахуванням майнового стану особи, призначити штраф із розстрочкою виплати частинами строком на один рік.

Процесуальні витрати вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, Суд

у х в а л и в :
ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в доход держави та на підставі ч. 4 ст. 53 КК України, розстрочити сплату указаного штрафу на 12 місяців, шляхом щомісячного внесення останньою грошових коштів у сумі 1 416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень 67 копійок, починаючи з дати набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 16.03.2016 Дніпровським РВ ГУ ДМС України в м. Києві) на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 1 372, 96 грн.
Речові докази: метадон - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

С у д д я ОСОБА_6