Справа №583/1779/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/389/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у режимі відеоконференції у залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_11 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 липня 2021 року, якою відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження № 0000348 від 03 червня 2018 року за обвинуваченням

- ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України,

- ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,

- ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України,

- ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України.

У підготовчому судовому засіданні 21 липня 2021 року, під час вирішення питання про призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, прокурор звернувся до суду з клопотаннями про обрання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке вмотивовано тим, що строк тримання під вартою останніх закінчується 24 липня 2021 року, а підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається, оскільки ризики, які були враховані судом під час обрання ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують.

Захисник обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_12 заявив клопотання про зміну своїм підзахисним запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, обгрунтовуючи це тим, що наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені можуть переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення є необ`єктивним і жодним чином непідтвердженим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_11 заявила клопотання про заміну своєму підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, мотивуючи це тим, що прокурором не доведено існування ризиків, на які він посилається у своєму клопотанні та не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 липня 2021 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було призначено до судового розгляду.

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 було відмовлено.

Обрано обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, по 24 год. 00 хв. 19 вересня 2021 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та захисник ОСОБА_11 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подали до апеляційного суду апеляційні скарги.

В своїх апеляційних скаргах обвинувачені ОСОБА_10 ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , кожний окремо, звертаються до апеляційного суду з аналогічним проханням - скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати їм запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 також просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації та фактичного проживання, з застосуванням засобів електронного контролю.

Свої вимоги, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обґрунтовують аналогічними доводами, а саме, що:

- ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 липня 2021 року відносно них постановлена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та недотриманням практики Верховного Суду та ЄСПЛ;

- що вказане судове рішення підлягає до скасування у зв`язку з допущенням судом неповноти судового розгляду, оскільки до клопотання мали були додані докази на підтвердження зазначених ризиків, однак, прокурор таких доказів не долучив, при цьому суд цього до уваги не прийняв та лише погодився з доводами прокурора щодо обґрунтованості підозри та існування ризиків, та прийшов до передчасного висновку про необхідність і подальшого їх перебування під вартою та фактично керувався тяжкістю майбутнього покарання;

- усі доводи прокурора щодо існування і не зменшення ризиків побудовані лише на припущеннях, а клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ідентичними, як і ухвали суду;

- що справа тривалий час розглядається у суді, а вони перебувають під вартою вже 2 роки і 6 місяців, на що неодноразово зауважував суд апеляційної інстанції, а також, що у суду відсутні будь-які підстави вважати, що запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі не забезпечить їх належної поведінки;

- суд не взяв до уваги що потерпілі не мають до них жодних претензій та просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_10 додатково посилається на те, що суд не взяв до уваги наявність у нього двох малолітніх дітей.

Додатково, у поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_7 зазначає, що суд не врахував його позитивну характеристику, а також що він є головою Громадської організації «Атлант», раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, малолітню дитину, батька, який з поганим станом здоров`я, що він сам за станом здоров`я потребує лікування, що підтверджується довідкою наданою медичною частиною СІЗО у якій зазначено відповідний діагноз.

Обвинувачений ОСОБА_9 додатково в апеляційній скарзі зазначає, що суд не прийняв до уваги, що у нього є мати, яка проживає одна і потребує постійного догляду.

Вимоги апеляційної скарги захисник ОСОБА_11 , посилаючись на норми національного законодавства, якими визначено вирішення питань пов`язаних з продовженням строку тримання під вартою, практику Верховного Суду, Конституційного Суду України, Європейського Суду з прав людини, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, обґрунтовує тим:

- що в частині встановлених ризиків, сторона обвинувачення та суд посилаються на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ст. 177 КПК України, а у якості доказового доведення наявності вказаних ризиків зазначають, що вказані ризики існують, не зменшились та їх існування не закінчилось, при цьому, сторона обвинувачення на підтвердження наявності вказаних ризиків, до клопотань не долучила жодних доказів, а суд, за відсутності таких доказів, фактично, перебрав на себе обов`язки сторони обвинувачення і послався виключно на власні припущення та на тяжкість майбутнього покарання;

- що у судовому засіданні захисники вважали, що справа не підсудна Ковпаківському районного суду м. Суми в одноособовому розгляді та не повинна продовжувати слухатися згідно положень КПК України, і захисник ОСОБА_12 звернувся до суду з заявою про відвід головуючого судді ОСОБА_1 з підстав визначених п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, яку захисники і обвинувачені підтримали, прокурор заперечував, при цьому свою заяву захисник ОСОБА_12 обґрунтовував тим, що автоматизований розподіл справи було проведено з порушенням строку проведення, так як матеріали справи надійшли 01 липня 2021 року, про що свідчить супровідний лист, а авторозподіл проведено 02 липня 2021 року, тобто, при проведенні автоматизованого розподілу у встановлений законом строк, можливо був би визначений інший суддя для розгляду даного кримінального провадження, а за таких обставин, наявне втручання у систему автоматизованого розподілу справи шляхом порушення строку проведення автоматизованого розподілу справи;

- що дане кримінальне провадження було передано за підсудністю до Ковпаківського районного суду з тих підстав, що в Охтирському міськрайонному суді Сумської області, після заявлених та задоволених відводів суддів, на даний не можливо утворити колегію суддів для розгляду даного кримінального провадження і Ковпаківський районний суд м. Суми буде найбільш територіально наближеним судом, в якому можливо утворити склад суду для розгляду даного кримінального провадження, при цьому, ухвалою судді від 20 липня 2021 року Ковпаківського районного суду м. Суми, відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_12 про відвід судді ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що відсутні об`єктивні підстави, які б вказували на порушення при проведенні автоматизованого розподілу;

- що судом було відмовлено у розгляді справи у складі колегії суддів, суд перейшов до розгляду і справу розглядав у підготовчому засіданні, а оскільки обвинувальний акт обвинуваченим був вручений зовсім іншим прокурором та іншим органом Прокуратури, який на сьогоднішній день не існує, то вирішувалось питання про повернення прокурору обвинувального акту, про що захисники заявили клопотання, яке вмотивували тим, що обвинувальний акт не вручався даним органом Прокуратури і саме прокурором ОСОБА_13 , а був вручений зовсім іншим прокурором два роки тому, а також враховуючи те, що справа перейшла на підготовче судове засідання і новий обвинувальний акт її підзахисному не був вручений;

- що прокурором ОСОБА_13 до клопотань про обрання запобіжних заходів обвинуваченим, були надані акти відмови від отримання клопотань, однак, вони не містять підпису вказаного прокурора, а також будь-яких доручень оперуповноваженим працівникам поліції або працівникам СІЗО на вручення обвинуваченому ОСОБА_8 клопотання про обрання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому, усі обвинувачені повідомили, що до них у СІЗО ніхто не приходив та нічого не вручав і про акти відмови їм нічого невідомо, тобто, через неправомірні дії прокурора щодо невручення обвинуваченим клопотань про обрання запобіжних заходів, обвинувачені були позбавлені можливості підготуватись до розгляду цього клопотання та надати докази про можливість зміни запобіжного заходу на інший, непов`язаний з позбавленням волі;

- що прокурор повинен був звернутися до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу, а не про його обрання;

- - що судом не врахована ситуація з пандемією в Україні та не дотримані рекомендацій європейських інституцій щодо врахування судами, органами прокуратури і досудового розслідування умов пандемії як однієї з обставин, що мають враховуватися при обранні тримання під вартою, чи зміні іншого запобіжного заходу на тримання під вартою та пошук можливостей застосування у разі потреби альтернатив.

Оцінюючи у сукупності усі вищезазначені обставини, захисник ОСОБА_11 вважає, що прокурор не довів належним чином неможливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, а суд не надав вказаним обставинам належної оцінки, всі заперечення на клопотання були проігноровані і не знайшли свого відображення у прийнятому судовому рішенні, а суд обмежився лише тим, що зазначив про не встановлення відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що вказує на упередженість та відсутність об`єктивності суду та обмежує сторону захисту у реалізації своїх прав, при цьому вказує на пріоритет сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг, обвинувачених та їх захисників на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який щодо задоволення апеляційних скарг - заперечував, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів даного провадження вбачається, що 25 червня 2021 року, на задоволення подання голови Охтирського міськрайонного суду, ухвалою Сумського апеляційного суду матеріали кримінального відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було направлено на розгляд до Ковпаківського районного суду м. Суми.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке вмотивоване тим, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який було продовжено ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2021 року, закінчується о 24 год. 00 хв. 24 липня 2021 року, ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які при цьому були враховані судом, не зменшились та залишились актуальними і на даний час, а запобігти вказаним ризикам, шляхом обрання обвинуваченим більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, з врахуванням доводів клопотань прокурора, дійшов вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про те, що ризики можливого переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень, у яких обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які існували при обранні та продовженні останнім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та є актуальними.

При цьому вказані ризики були встановлені судом з врахуванням певних обставин, а саме, тяжкості майбутнього покарання, яке, у разі визнання ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 винними, загрожує останнім, що їм відоме місце проживання свідків та потерпілих, а також з врахуванням того, що вони не працюють та постійного джерела доходів не мають.

Крім того, судом було враховано і те, що у клопотаннях прокурор вказував, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочинів пов`язаних з застосуванням та погрозами фізичного насильства до потерпілих, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили частину інкримінованих їм злочинів, перебуваючи під домашнім арештом та будучи у статусі підозрюваних, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 є раніше судимими особами і судимості не зняті та не погашені, що свідчить про те, що останні на шлях виправлення не стали та вчинили нові злочини.

За таких обставин, рішення суду щодо обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є цілком обґрунтованим, з чим погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів такі висновки підстав не вбачає.

При цьому, посилання апелянтів в апеляційних скаргах на те, що вони досить тривалий час перебувають під вартою, не спростовують правильність висновків суду, крім того, вказуючи на необґрунтованість поданих прокурором клопотань, апелянти не зазначають, які на даний час існують обставини, з врахуванням яких можливо було б дійти висновку, що встановлені судом ризики зменшились або не існують, що б свідчило про можливість застосування до них більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи апелянтів про те, що суд не взяв до уваги що потерпілі не мають до них жодних претензій та просили змінити запобіжний захід на більш м`який, колегія суддів не може прийняти до уваги, за відсутності доказів на підтвердження зазначених обставин у матеріалах даного провадження, які надійшли на апеляційний розгляд.

Крім того, на спростування доводів апелянтів щодо неврахування судом першої інстанції, при обранні їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, європейської практики, колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, саме з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що апелянти обвинувачуються у вчиненні, в тому числі, злочину, який становить небезпеку для суспільства, суд першої інстанції, враховуючи суспільний інтерес, який має більшу вагу над повагою до свободи особи, і з цих підстав, вірно обрав обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що у даному випадку є виправданим.

При цьому, обставини, про які кожний апелянт додатково зазначає в поданих апеляційних скаргах не є тими безумовними обставинами, за наявності яких клопотання прокурора не підлягали б до задоволення.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 щодо незаконності розгляду даного провадження Ковпаківським районним судом м. Суми є безпідставними, оскільки підсудність за вказаним судом, в порядку ст. 34 КПК України, була визначена ухвалою Сумського апеляційного суду на задоволення подання Охтирського міськрайонного суду Сумської області, з врахуванням певних обставин.

При цьому, доводи апеляційної скарги захисник про те, що прокурор мав звернутися до суду з клопотання не про обрання, а про продовження строку дії запобіжного заходу, то вони є безпідставними, з врахуванням вищезазначеного, а також такими, що не узгоджуються з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України, враховуючи, що клопотання прокурора було подано у підготовчому судовому засіданні.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_11 про те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні був вручений іншим прокурором, що при врученні обвинуваченим клопотань про обрання щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мали місце порушення, що суддя ОСОБА_1 не мав права розглядати вказану справу, у зв`язку з чим йому було заявлено відвід, що в даному випадку мали місце порушення в автоматизованому розподілі, то на їх підтвердження чи спростування матеріали провадження, які надійшли на розгляд до апеляційного суду, доказів не містять.

Разом з тим, на спростування доводів захисника щодо неврахування судом ситуації з пандемією в Україні та не дотримані, у зв`язку з цим, рекомендацій європейських інституцій, колегія суддів, з врахуванням постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)», зазначає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто, перебування в умовах ізоляції від суспільства, за відсутності альтернатив, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, а також безпеку, з врахуванням надзвичайної ситуації у державі, спричиненої пандемією та сприятиме, у такий спосіб, захисту їх здоров`я.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена у відповідності до вимог національного законодавства та з врахуванням Європейської практики, істотних порушень апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинувачених та захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 липня 2021 року про обрання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, по 24 год. 00 хв. 19 вересня 2021 року - залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_11 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4