Справа № 461/8314/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/113/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 22.12.2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Республіки Вірменії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
оскарженим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі. Покарання, призначене ОСОБА_6 вироком Галицького районного суду м. Львова від 19.09.2021 року, у виді штрафу ухвалено виконувати окремо.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком суду, 9 вересня 2021 року, приблизно о 04 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку №7 по площі В`ячеслава Чорновола у місті Львові, а саме біля будівлі готелю «Львів», маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел відкрито викрав із кишені штанів потерпілого ОСОБА_9 гаманець вартістю 300 грн., в якому знаходились грошові кошти у сумі 1300 (одна тисяча триста) гривень, чим заподіяв ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1300 грн.

Не погоджуючись із даним вироком суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржений вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що, він, як захисник, був категорично проти запропонованого судом спрощеного порядку розгляду справи.

Відмова суду від того, щоб надати час на одинці обговорити з ОСОБА_6 правовому позицію, порушило право на захист ОСОБА_6 .

На думку захисту, суд не мав права виходити з ініціативи щодо недоцільності дослідження доказів. Суд з власної ініціативи постановив слухати справу у порядку ст.. 349 КПК України.

Не прийняття судом заперечення захисту щодо неможливості розгляду справи в порядку ст. 349 КПК України призвело до неповноти судового розгляду. Захист та обвинувачений були позбавлені можливості дослідити докази та обставини, дослідження яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Суд з власної ініціативи провів розгляд справи в порядку ст.. 349 КПК України, на що погодився обвинувачений, не розуміючи наслідків такого розгляду, був розгублений, що свідчить про порушення його права на захист.

Захист вважає, що судом першої інстанції було порушено ст.6 §1 Конвенції, яка гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи безстороннім судом.

У відповідності до вимог ст. 615 КПК України, яка регламентує особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану, переклад в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на російську мову обвинуваченому ОСОБА_6 здійснювався захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, що висловився про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 дотримані.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається із протоколу судового засідання та звукозапису від 22.12.2021 р. (а.с. 94-95), обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні у присутності свого захисника-адвоката ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненому та розкаявся, не заперечив проти встановлення порядку дослідження доказів із врахуванням положень ст. 349 КПК України. Наслідки розгляду справи в порядку ст. 349 КПК України обвинуваченому було роз`яснено належним чином, що випливає із звукозапису судового засідання від 22.12.2021 р., який було прослухано в суді апеляційної інстанції.

Розгляд справи у суді першої інстанції відбувся відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. Відтак жодні докази щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались, в судовому засіданні не досліджувались, проти чого не заперечували учасники процесу.

Отже, доводи сторони захисту щодо порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 не заслуговують на увагу.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то слід зазначити наступне.

Сторона захисту у суді апеляційної інстанції зазначила, що покарання, обране судом першої інстанції є занадто суворим, до обвинуваченого слід застосувати положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а тому підстав для зміни покарання, визначеного судом першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника щодо необхідності застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 75,76 КК України є безпідставними та необґрунтованими., оскільки жодних підстав для цього судом апеляційної інстанції не встановлено.

Колегія суддів не бере до уваги доводи сторони захисту про необхідність призначення у справі нового розгляду у суді першої інстанції, оскільки такі є безпідставними, голослівними та необґрунтованими. Стороною захисту не наведено підстав застосування положень ст. 415 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
вирок Галицького районного суду м. Львова від 22.12.2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той самий строк з дня отримання копії такого рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4