Справа № 675/207/22
Провадження № 1-кп/675/45/2022
У Х В А Л А
"02" червня 2022 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_9 , законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_10 , представника служби у справах дітей ОСОБА_11 , представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції ОСОБА_12 , психолога ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав клопотання про застосування у кримінальному провадженні № 0000054 примусових заходів виховного характеру відносно

неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9-го класу Ізяславської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1, раніше не судимого,

за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
16 січня 2022 року близько 24 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області, проходив повз будинковолодіння АДРЕСА_2 , у якому проживає ОСОБА_7 , де побачив припаркований поруч автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, об`ємом двигуна 3000 см. куб., який належить ОСОБА_14 та перебуває у фактичному володінні і користуванні ОСОБА_7 . Підійшовши до зазначеного транспортного засобу, ОСОБА_8 виявив, що замки його дверцят не закриті. У цей момент у ОСОБА_8 виник умисел на незаконне заволодіння вищевказаним автомобілем. Надалі, ОСОБА_8 відійшов від транспортного засобу на деякий час та 17 січня 2022 року о 00 год. 30 хв. повернувся до нього. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 наблизився до зазначеного автомобіля, де відкрив передні ліві двері, які на той момент не були зачинені на замок, проник у середину салону, за допомогою ключа від замка запалювання, який він дістав із підлокітника, запустив двигун та привів його у робочий стан. У подальшому ОСОБА_8 увімкнув коробку переміни передач та розпочав рух автомобілем, покинувши місце вчинення суспільно небезпечного діяння.

Своїми протиправними діями неповнолітній ОСОБА_8 незаконно заволодів легковим автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 88 411 грн 95 коп, який перебуває у фактичному володінні і користуванні ОСОБА_7 .

Надалі, під час руху вказаним транспортним засобом ОСОБА_8 здійснив ним поїздку вулицями м. Ізяслав, після чого переїхав до м. Шепетівка, де також здійснював рух вулицями зазначеного міста, під час чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої пошкодив автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та завдав потерпілій майнову шкоду у виді механічних пошкоджень на загальну суму 25 488 грн 72 коп, при цьому вартість відновлювального ремонту складає 42 853 грн 73 коп.

ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного суспільно небезпечного діяння визнав та підтвердив фактичні обставини справи. Пояснив, що 16 січня 2022 року в нічну пору проходив повз будинковолодіння потерпілої, де поруч помітив автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «124». Підійшовши до транспортного засобу, він виявив, що той був відчинений. ОСОБА_8 скотив автомобіль подалі від будинку, знайшов у підлокітнику ключ, за допомогою якого запустив двигун, та поїхав разом із своїм товаришем ОСОБА_15 до м. Шепетівка. Там поруч із автомийкою ОСОБА_8 не впорався із керуванням, наїхавши на паркан та бордюр, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

ОСОБА_8 розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої та пообіцяв, що подібних дій більше скоювати не буде.

Факт вчинення ОСОБА_8 вищевказаного суспільно небезпечного діяння також підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 17 січня 2022 року вона вийшла на територію свого будинковолодіння та виявила відсутність автомобіля, який перебуває у її фактичному володінні та користуванні, про що повідомила працівникам поліції. ЇЇ транспортний засіб було знайдено в той же день у м. Шепетівка з наявними механічними пошкодженнями. Даний автомобіль належить на праві власності іншій особі, однак оригінал свідоцтва про його реєстрацію знаходиться у неї. Також у ОСОБА_7 наявне посвідчення водія відповідної категорії. Потерпіла вказала, що на даний час шкода, завдана їй суспільно небезпечним діянням, яке скоїв ОСОБА_8 , їй не відшкодована.

Із протоколу огляду місця події від 17 січня 2022 року з фототаблицею до нього вбачається належне потерпілій ОСОБА_7 будинковолодіння АДРЕСА_2 , поруч із яким знаходився автомобіль, яким незаконно заволодів ОСОБА_8 . У ході огляду було виявлено та вилучено шар ґрунту із слідами протектора шин від транспортного засобу та пачку з під цигарок торгової марки «LM».

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_14 .

Відповідно до протоколу обшуку від 17 січня 2022 року з відеозаписом до вказаної слідчої дії обшук проведено у автомобілі марки «Mercedes-Benz» моделі «124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у м. Шепетівка по вул. Київській, 2 Хмельницької області. Під час обшуку транспортного засобу виявлено механічні пошкодження у ньому, вилучено змиви потожирової речовини з внутрішньої ручки водійських дверей, керма, коробки передач, внутрішньої ручки передніх пасажирських дверей.

За даними протоколу огляду від 17 січня 2022 року предметом огляду є ключ від автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який добровільно видав ОСОБА_8 працівникам поліції.

У відповідності до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/123-22/757-АВ від 31 січня 2022 року вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 17 січня 2022 року становила 88 411 грн 95 коп. Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля за результатами його пошкодження складає 42 853 грн 73 коп. Вартість матеріального збитку володільцеві транспортного засобу у результаті його пошкодження становить 25 488 грн 72 коп.

Згідно даних постанов про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 17 січня 2022 року шар ґрунту із слідами протектора шин від транспортного засобу, пачку з під цигарок торгової марки «LM», автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також ключ до автомобіля визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України, а саме: незаконно заволодів транспортним засобом. Його причетність до скоєння вказаного суспільно небезпечного діяння суд вважає доведеною.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання, просив суд застосувати до неповнолітнього ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері.

Решта учасників судового провадження не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_8 виповнилося 14 років, тобто згідно з ст. 22 КК України останній не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене суспільно небезпечне діяння, що передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру суд враховує, що ОСОБА_8 навчається у 9-му класі Ізяславської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1, за час навчання показав переважно низький рівень знань, за педагогічними спостереженнями має середній рівень загального розумового розвитку, але навчатися не хоче, фізично добре розвинений, товариський, не конфліктує з іншими учнями, на зауваження реагує спокійно. ОСОБА_8 схильний до вчинення протиправних дій. На обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, проживає у багатодітній сім`ї без батька. Матір докладає всіх можливих зусиль для забезпечення необхідних умов для фізичного, духовного та морального розвитку сина.

Враховуючи вищевикладені обставини, які характеризують особу неповнолітнього, а також конкретні обставини вчиненого суспільно небезпечного діяння, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_8 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері, які будуть мати вплив на його виправлення та попередження нових суспільно небезпечних діянь, будуть достатніми для його перевиховання, відповідатимуть даним про особу неповнолітнього, а також характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння та меті виправлення неповнолітнього.

З урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього ОСОБА_8 , який схильний до вчинення протиправних дій, суд вважає за необхідне встановити строк передачі неповнолітнього під нагляд матері, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, до досягнення ним повноліття.

Потерпілою ОСОБА_7 подано до суду цивільний позов про стягнення на її користь з неповнолітнього ОСОБА_8 та його матері ОСОБА_10 42 853 грн 73 коп майнової шкоди та 20 000 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У судовому засіданні ОСОБА_7 свій позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Цивільні відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 цивільний позов у частині стягнення майнової шкоди визнали у повному обсязі. У задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 щодо стягнення моральної шкоди просили відмовити з посиланням на те, що потерпіла власником транспортного засобу не являється, а тому не має права на відшкодування моральної шкоди.

Верховною Радою України 05 липня 2011 року було ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень», згідно якого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в новій редакції, відповідно до якої водій повинен при собі мати: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійну картку на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, для підтвердження користування особою транспортним засобом на законних підставах достатньо посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб.

Верховний Суд у справі за № 200/21325/15-ц у постанові від 07 листопада 2018 року дійшов висновку, що особа, яка правомірно управляла транспортним засобом, має право на відшкодування завданої шкоди.

Зокрема, Верховним Судом зазначено, що ст. 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує. Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до ст. 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно з вини третіх осіб завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст. 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Як убачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 користується автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі посвідчення водія відповідної категорії, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Оригінали вказаних документів було пред`явлено нею суду у судовому засіданні.

При цьому, згідно висновку експерта № СЕ-19/123-22/757-АВ від 31 січня 2022 року вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 17 січня 2022 року становила 88 411 грн 95 коп. Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля за результатами його пошкодження складає 42 853 грн 73 коп.

Потерпіла надала докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю неповнолітнього ОСОБА_8 , а також розмір завданої шкоди.

З огляду на встановлені обставини та правомірність користування цивільним позивачем відповідним транспортним засобом суд вважає, що вона має право на відшкодування матеріальної шкоди. Тому позов ОСОБА_7 в цій частині вимог підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди, то суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

У силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як зазначено в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що потерпілій ОСОБА_7 дійсно завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок вчинення щодо неї суспільно небезпечного діяння та в зв`язку з пошкодженням її автомобіля.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для потерпілої, характер та обсяг душевних страждань, вимушені зміни у її житті, ступінь вини завдавача шкоди і його майновий стан, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, оцінює завдану потерпілій моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, яка підлягає стягненню на її користь.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, що не вистачає, або в повному обсязі її батьками або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов`язок батьків або піклувальника відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Як вбачається із матеріалів провадження, неповнолітній ОСОБА_8 ніде не працює, будь-яких самостійних доходів не має, а тому завдана його суспільно небезпечним діянням шкода повинна бути відшкодована його матір`ю ОСОБА_10 .

Враховуючи матеріальний стан неповнолітнього обвинуваченого, який не має самостійного заробітку та доходу, проживає у багатодітній родині без батька, суд у відповідності до ч. 1 ст. 119 КПК України вважає за доцільне повністю звільнити його та його законного представника від сплати процесуальних витрат (документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1716 грн 20 коп).

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 119, 174, 498-501 КПК України, ст.105 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
На підставі п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , до досягнення ОСОБА_8 повноліття.

Після набрання ухвалою законної сили скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 січня 2022 року на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 та перебуває у фактичному володінні потерпілої ОСОБА_7 , а також на ключ від даного автомобіля.

Речові докази по справі:

- шар ґрунту та порожню пачку з-під цигарок торгової марки «LM», які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, знищити;

- автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні на майданчику Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, ключ від даного автомобіля, який перебуває на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, повернути фактичному володільцю ОСОБА_7 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 , 42 853 грн 73 коп майнової шкоди та 5000 грн моральної шкоди, а всього 47 853 грн 73 коп.

У силу ч. 3 ст. 1179 ЦК України обов`язок ОСОБА_10 відшкодувати шкоду припиняється після досягнення ОСОБА_8 повноліття або коли він до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. В цих випадках завдана шкода підлягає стягненню з ОСОБА_8 .

У задоволенні решти вимог цивільного позову ОСОБА_7 відмовити.

ОСОБА_8 звільнити повністю від оплати процесуальних витрат на залучення експерта в сумі 1716 грн 20 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1