Справа №: 288/1135/19
Провадження № 1-кп/272/18/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю - прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілого - ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка кримінальне провадження № 0000318 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Попільня, , Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, пенсіонера, одруженого, з вищою освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

за ч.1 ст. 121 КК України
встановив :

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, а саме заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 , тобто умисного тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння.
Так, наказом №165о/с від 06.03.2017 Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 призначено на посаду старшого інспектора відділу моніторингу системи електронного контролю Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Київській області.
Відповідно до ч. 4 ст. 7, п.1, п.3 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання; неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Однак, ОСОБА_5 , будучи працівником поліції, знехтував зазначеними вимогами законодавства та в позаслужбовий час вчинив злочинні дії щодо ОСОБА_8 за таких обставин.
Так, 12 жовтня 2018 року близько 22 години, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що його дружина ОСОБА_9 , перебуває на території стадіону дитячої юнацької спортивної школи, за адресою: АДРЕСА_2 , прибув за вищевказаною адресою разом з сином ОСОБА_10 , щоб забрати дружину.
Увійшовши до приміщення, що на території стадіону дитячої юнацької спортивної школи, ОСОБА_5 виявив у кімнаті, яка знаходиться на другому поверсі, свою дружину ОСОБА_9 спільно з раніше знайомим йому ОСОБА_8 , що обіймав посаду директора дитячої юнацької спортивної школи Попільнянської селищної ради, які перебували в оголеному вигляді.
На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , у кімнаті, що на другому поверсі приміщення дитячої юнацької спортивної школи, що знаходиться на стадіоні за адресою: АДРЕСА_2 , стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний, намір, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом наніс ОСОБА_8 лівою рукою удар в обличчя, а саме в ліву сторону по щелепі, внаслідок вказаного удару ОСОБА_8 впав боком на підлогу.
У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 умисно наніс численні (але не менше 10) удари руками та ногами в життєво важливі органи ОСОБА_8 - голову та тулуб, чим спричинив йому тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння.
Після цього, ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишив.
Згідно висновку експерта №893 від 19.03.2019 внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді:
-закритої черепно-мозкової та лицевої травми: садна на чолі справа, гематома правої половини обличчя із підшкірною емфіземою м`яких тканин, забійна поверхнева рана верхньої губи зліва, переломів кісток лицевого (перелом суглобового відростку нижньої щелепи ліворуч зі зміщенням уламків; перелом нижньої щелепи праворуч на рівні альвеолярних відростків 46,47 зубів з розповсюдженням до кута нижньої щелепи праворуч зі зміщенням уламків, переломи передніх, латеральних, медіальних стінок гайморових пазух, верхньої стінки лівої гайморової пазухи з переходом на нижню стінку лівої орбіти) та основи черепа (переломи криловидного відростку клиновидної кістки праворуч), забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив (в басейні правої середньо-мозкової артерії), що призвело до розвитку гострого порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом (праві лобна, тім`яна та потилична частки головного мозку) та зміщення структур головного мозку ліворуч (дислокаційний синдром) та після травматичного двобічного пансинуїту (запальний процес, що захоплює всі додаткові пазухи носа, лобні, гайморові пазухи та пазухи решітчастого лабіринту), які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення;
-саден по зовнішній поверхні правого стегна, саден на грудній клітці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
-крайового перелому тіла лобкової кістки справа, який відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;
Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, і травмуючим механізмом їх утворення була ударна дія таких предметів, що підтверджується характером всіх виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за обставин, викладених в обвинувальному акті , не визнав та пояснив, що не заперечує події за його участі і ОСОБА_8 , однак вважає, що його поведінка спровокована неправомірними діями самого потерпілого щодо його дружини. Під час досудового розслідування з ним проводився слідчий експеримент, покази якого він підтримує у повному обсязі. Показав, що 12.10.2018 ввечері перебував за місцем свого проживання з молодшим сином Антоном, з яким грав у шахи. Його дружина- ОСОБА_11 була на святкуванні Дня захисника разом з колегами по роботі. Оскільки був пізній час, вирішили поїхати її забрати. Вони під`їхали до приміщення, яке знаходиться на стадіоні дитячої юнацької спортивної школи. Вказане приміщення було відкрите та світло у ньому не горіло. Тому він увімкнув ліхтарик на телефоні і оглянув кімнати на 1 поверсі, де нікого не було, однак залишилися сліди від застілля та він помітив рюкзак своєї дружини. Потім, піднімаючись на другий поверх, на сходах виявив фрагменти жіночої нижньої білизни. Піднявшись на другий поверх, він відчинив двері та побачив оголених ОСОБА_8 та свою дружину ОСОБА_12 , які лежали на підлозі. Йому здалося, що дружина перебувала в якомусь незрозумілому, неадекватному стані, що є відмінним від стану алкогольного сп`яніння. Він почав їх розштовхувати. ОСОБА_8 запевнював, що між ним і його дружиною нічого не було. ОСОБА_8 піднявся з підлоги і наблизився до нього і в цей момент він спричинив йому удар у грудну клітину, від якого той упав на парту, яка знаходилася у кімнаті. Потім він ударив ОСОБА_8 , який вже стояв на колінах і тримався за голову, ногою в область голови. Від вказаного удару ОСОБА_13 упав набік, а він зібрав одяг, не розбираючись чий та спустився униз, на перший поверх, де вже перебувала його дружина. Він вийшов на вулицю та поїхав з сином ОСОБА_14 на велосипедах додому. По дорозі додому вони зупинилися біля парку та він зателефонував старшому сину, щоб він забрав дружину зі стадіону. Через деякий час побачив, як старший син везе на велосипеді його дружину. Приїхавши додому, він з дружиною спали в різних кімнатах, а о 4 ранку він поїхав на електричці на роботу до Києва. Загалом спричинив ОСОБА_8 два удари-один рукою в область грудної клітини, другий-носком лівої ноги в голову. Частково відшкодував завдану ОСОБА_8 шкоду шляхом здійснення переказів на карту, оскільки дружина ОСОБА_8 відмовлялася брати гроші.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина доводиться показаннями потерпілого, свідків та дослідженими судом доказами.
Потерпілий ОСОБА_8 дав показання про те, що 12.10.2018 жіночий колектив привітав його та інших чоловіків з Днем козацтва та вони вирішили відсвяткувати. Святкування відбувалося у в приміщенні на території стадіону. Присутні були ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . Під час святкування ОСОБА_9 , з якою у них колись були стосунки, вела себе неоднозначно, сідала йому на коліна. В подальшому ОСОБА_16 ще докупляв спиртне. Близько 21 години ОСОБА_18 почала збиратися додому. Оскільки він став почувати себе недобре, він піднявся на другий поверх приміщення і приліг і заснув. Він був одягнутий в спортивний костюм і кросівки. Прокинувся від того, що його бив ОСОБА_19 . Бив руками і ногами, по обличчю, по тілу. Під час побиття він періодично втрачав свідомість. Він пам`ятає лише на другому поверсі. Він прийшов до тями зранку на першому поверсі від відкриття дверей ОСОБА_20 , якому він повідомив, що його побив ОСОБА_19 . Оскільки він був голий, то ОСОБА_21 його вдягав. В подальшому ОСОБА_21 викликав швидку, яка повезла його в лікарню, а потім в Житомир. Шевчук ОСОБА_22 завдав йому багато ударів, вони були сильними, від першого удару відчув, що щось «хруснуло», в роті відчував смак крові. Від одного з ударів падав на парту. На час побиття перебував у стані алкогольного сп`яніння, цілий день нічого не їв, тому стало погано від випитого. Коли перебував у лікарні, то ОСОБА_19 приходив до нього і казав, що пробачає його.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомив, що 12.10.2018 його колеги ОСОБА_18 та ОСОБА_23 запропонували йому та його колегам по роботі відсвяткувати День козацтва. Вони зібралися у приміщенні, що на території стадіону «Колос» в кімнаті на першому поверсі, де вживали спиртні напої. На святкуванні був він, ОСОБА_24 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_25 . Під час застілля він їздив докупляти спиртне та по дорозі бачив ОСОБА_26 , з яким поговорив про футбол. Під час застілля він виходив з ОСОБА_21 палити. Також пам`ятає, як ОСОБА_23 разом з ОСОБА_27 піднімалися на другий поверх приміщення, у якому вони святкували. Жодних конфліктів не було. Після цього ОСОБА_18 пішла, він поїхав додому, а в приміщенні залишився ОСОБА_28 та на другому поверсі ОСОБА_9 і ОСОБА_8 . Зранку йому зателефонував ОСОБА_28 , який повідомив, щоб він їхав на стадіон. По приїзду ОСОБА_28 показав йому ОСОБА_8 , який знаходився в побитому стані, на що він запропонував викликати швидку допомогу.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 повідомив, , що 12.10.2018 разом з колегами в приміщенні оргкомітету, що на території стадіону «Колос», святкували День козацтва. Під час святкування вживали спиртні напої, спілкувалися. На святкуванні був він, ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_23 та ОСОБА_18 випили близько 2 пляшок віскі. Потім з часом люди почали розходитися, він не побачив, коли вийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_29 . Останнім приміщення покидав він та закрив його на замок. Перед тим, як закрити приміщення, на другий поверх він не піднімався та не перевіряв, чи всі вийшли з нього. Зранку наступного дня, коли прийшов на стадіон, відкрив приміщення оргкомітету та побачив побитого ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_30 та викликав швидку.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що 12.10.2018 вона з ОСОБА_31 вирішили привітати своїх колег-чоловіків з ОСОБА_32 козацтва. Святкування відбувалося у приміщенні оргкомітету, що на території стадіону. На святкуванні крім неї були ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_28 та ОСОБА_25 . Близько 21 години ОСОБА_18 сказала, що буде збиратися додому, а вона в цей час вийшла і піднялася на другий поверх аби зателефонувати своєму синові Назару. В цей час вона почула голос ОСОБА_33 , який спитав навіщо вона так поспішає, що вже нікого нема. Вона перебувала у стані сп`яніння і не розуміла, що від неї хоче ОСОБА_8 , на його домагання вона відмовляла. Чим більше вона відмовляла, тим більше було домагань, а відповісти адекватно вона не могла, бо була п`яна. Коли прийшла до тями, то побачила свого чоловіка, який світив їй фонариком в обличчя, в цей час вона була роздягнена. Також побачила, що ОСОБА_8 теж був оголений. Чоловік намагався її підняти, однак вона знов спустилася на підлогу, чоловік облив її водою. Після чого вона спустилася на 1 поверх. Оскільки на першому поверсі не було що одягти, вона піднялася на другий поверх, там перебував ОСОБА_8 , який «кректав» вона злякалася і спустилася. Чоловік наодинці з ОСОБА_27 перебував на другому поверсі близько 10 хвилин. Знайшла рушник, в який обмоталася і кофту, згодом приїхав її син ОСОБА_34 , який відвіз її додому. З приводу дій ОСОБА_33 вона через декілька місяців звернулася до поліції з заявою про замах на згвалтування, було декілька постанов про закриття.
Допитана в якості свідка дружина потерпілого- ОСОБА_8 повідомила, що 12.10.2018 року ввечері близько 20.00 год. зателефонувала своєму чоловіку однак в слухавці почула регіт. Потім о 22 годині 22 хв. до неї зателефонували з номеру її чоловіка і повідомили, що телефонує чоловік ОСОБА_35 та повідомив, що приїхав на стадіон та побачив її чоловіка ОСОБА_13 та свою дружину оголеними та запропонував їй приїхати, на що вона відмовилася. Зранку до неї прийшла сусідка та повідомила, що її чоловік знаходиться «на грані смерті». Коли приїхала в лікарню, то чоловік хрипів, його вирішили перевезти у Житомир. ОСОБА_19 приходив намагався каятись та пропонував кошти-вона відмовилась, показував фото. ОСОБА_5 казав « А що б Ви зробили, якби таке побачили?» Чоловіку встановили першу групу інвалідності, вони двічі перебували на реабілітації. Перший тиждень вона їздила щодня в Житомир в лікарню до чоловіка, а потім періодично інколи маршруткою, інколи із знайомими. Квитки на маршрутку вона заповнювала своєю рукою. З лютого 2019 року чоловік пацює на посаді директора ДЮСШ.
Допитаний в якості свідка син обвинуваченого ОСОБА_36 2008 року народження відмовився давати покази, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України.
Допитаний в якості свідка син обвинуваченого ОСОБА_37 повідомив, що 12.10.2018 року ввечері він гуляв зі своїм другом. Близько 22 години йому зателефонував батько та сказав забрати маму, яка була на стадіоні. Він забрав матір, по дорозі на стадіон і назад, бачив батька з братом. Маму нічого не розпитував, він просто виконував прохання батька, на той час йому було 15 років.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_38 повідомила, що 12.10.2018 напередодні свята Покрова вона разом з ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_39 та ОСОБА_29 в приміщенні оргкомітету, що на території стадіону «Колос», святкували День козацтва. В приміщення до них ніхто не заходив. ОСОБА_28 періодично виходив палити, а ОСОБА_16 виходив докупляти спиртне. Потім вона пішла на електричку, якою мала їхати додому, однак на електричку о 21.00 год. вона не встигла, тому подзвонила чоловіку, щоб він її забрав. Поки чекала чоловіка, то бачила ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , які теж ішли додому. Про те, що сталося з ОСОБА_27 дізналася зранку. В селі говорили, що його побив ОСОБА_19 .
Допитаний експерт Вене Лілія підтвердила викладені нею висновки за результатами проведеної судово-медичної експертизи, що оформлені висновком №893 від 19.03.2019. Вказала, що наданих на експертизу документів їй було достатньо для надання відповідей на поставлені питання. Якщо їй не вистачало б якихось документів, то вона звернулася б до слідчого з відповідним листом. Вказані у висновку тілесні ушкодження спричинені тупим твердим предметом. Таким предметом могли бути-рука, затиснута в кулак, нога у взутті, скляна пляшка, пластикова пляшка з водою. На дослідження їй надавалися документи згідно супровідного листа.
Крім того винуватість ОСОБА_5 у вчиненому злочині підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими судом письмовими доказами.
Витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000318 від 13.10.2018, згідно якого 13.10.2018 до ЄРДР за заявою ОСОБА_33 було внесено відомості за фактом заподіяння ОСОБА_5 12.10.2018 близько 21 години в приміщенні дитячо-юнацької спортивної школи, розташованої на території стадіону в смт Попільня Житомирської області тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (т.1 а.с.221)
Медичною картою стаціонарного хворого ОСОБА_33 дата госпіталізації якого 13.10.2018 (т.1 а.с. 222- 229).
Протоколом огляду місця події від 13.10.2018, що проведений в приміщенні за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до якого описано детальний вигляд стадіону, вхід до двохповерхової будівлі ДЮСШ, загальний вигляд кімнат у приміщенні ДЮСШ. В ході огляду були виявлені: сумка темно-синього кольору з написом «Sport Best Fashion , речі, які знаходились в сумці, а саме жувальні гумки, целофановий пакет, 2 зв`язки ключів, гаманець коричневого кольору із написом « WWEDIS». В гаманці знаходились гроші, банківські та пластикові картки, дисконтні картки. В подальшому були виявлені: куртка чорного кольору з червоними вставками зі слідами нашарування світло-коричневого кольору у вигляді плям; на сходах, розміщених в кімнаті №1 сліди бурого кольору; під сходинкою №1 речовину біологічного походження білого кольору; пляма бурого кольору на стіні; на сходах бантик чорного кольору;сліди бурого кольору в дверному отворі, який веде до кімнати №5. Оглянуто кімнату №5 на другому поверсі, в якій знаходиться парта, пуста пляшка, сліди бурого кольору на речах на підлозі, на парті. В кімнаті №5 виявлено: три недопалки з під цигарок « XS Plus DUO; фрагмент сліду на підлозі, який утворений нашаруванням речовини бурого кольору; два фрагменти сліду взуття, утворених нашаруванням речовини бурого кольору; пластикову пляшку об`ємом 2л. з написом «PEPSI», на якій виявлено сліди бурого кольору; біологічну речовину із різким запахом фекалію; сережку з металу жовтого кольору; об`єкти, схожі на волосся; сліди нашарування бурого кольору, зроблені босими ногами людини; сліди папілярних узорів пальців рук виявлені на парті кімнати №5 та на вікнах. Крім того у кімнаті №2 виявлено одяг та рушник із плямами бурого кольору. На підлозі кімнати №5 виявлено слід волочіння, утворений залишками речовини бурого кольору та сліди ковзання без чітких визначених меж. Згідно даного протоколу всі виявлені плями, речі були детально оглянуті, описані, сфотографовані, описане їх місце розташування та вони поміщені до спецпакетів з відповідними номерами, підписані понятими і прокурором. (т.1 а.с.231 250, т.2 а.с. 1- 15).
Ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду від 14.10.2018 року, якою надано дозвіл на проведення огляду приміщення ДЮСШ , який був проведений 13.10.2018 та вилучені зазначені вище речі (т.2 а.с.16-18).
Протоколом огляду предметів від 16.10.2018 року в ході якого оглянуто предмети і речі у спортивній сумці темно-синього кольору, які були вилучені під час огляду місця події в приміщенні ДЮСШ (т.2 а.с.33-43).
Протоколом огляду речей від 25.02.2019, в ході якого слідчим оглянуто речі, які були вилучені 13.10.2018 в ході проведення огляду місця події у приміщенні ДЮСШ на АДРЕСА_2 (т.2 а.с.159 180).
Протоколом огляду місця події від 13.10.2018, який проведено в реанімаційному відділенні Попільнянської центральної районної лікарні, де вилучено спортивну куртку темно-синього кольору із капюшоном та сірими вставками з написом « Umвro» зі слідами бурого кольору, спортивні штани синього кольору із сірими полосками по боках зі слідами бурого кольору (т.2 а.с. 25- 26).
Протоколом огляду речей від 04.03.2019 року в ході якого оглянуто речі, які були вилучені 13.10.2018 під час огляду місця події який було проведено в реанімаційному відділенні Попільнянської центральної районної лікарні , зокрема одягу- штанів та куртки, в які був одягнутий ОСОБА_8 при поступленні у лікарню. При огляді вказаних речей виявлено велику кількість нашарувань та плям невідомої речовини темно бурого кольору (т.2 а.с.72-78).
Протоколом обшуку від 13.10.2018 проведеного за місцем проживання ОСОБА_5 та за його згодою по АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено рушник білого кольору, спортивна кофта чорного кольору, штани спортивні чорного кольору, футболка спортивна чорного кольору, штани сині, кофта чорного кольору, штани жіночі коричневого кольору, покривало зеленого кольору та одяг, в який був одягнути ОСОБА_5 під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а саме- куртку світлого кольору, пару черевиків чорного кольору (т.2 а.с. 153 -158).
Протоколом огляду речей від 01.03.2019, в ході якого оглянуто речі, які були вилучені 13.10.2018 під час обшуку житлового приміщення по АДРЕСА_1 , зокрема одягу та взуття, в який був одягнутий ОСОБА_19 та одягу, належного потерпілому ОСОБА_8 , який він забрав з місця події (т.2 а.с.56 71).
Висновком експерта № 893 , відповідно до якого у ОСОБА_33 виявлено: закриту черепно-мозкову та лицеву травму: садна на чолі справа, гематому правої половини обличчя із підшкірною емфіземою м`яких тканин, забійна поверхнева рана верхньої губи зліва, переломів кісток лицевого (перелом суглобового відростку нижньої щелепи ліворуч зі зміщенням уламків; перелом нижньої щелепи праворуч на рівні альвеолярних відростків 46,47 зубів з розповсюдженням до кута нижньої щелепи праворуч зі зміщенням уламків, переломи передніх, латеральних, медіальних стінок гайморових пазух, верхньої стінки лівої гайморової пазухи з переходом на нижню стінку лівої орбіти) та основи черепа (перелом криловидного відростку клиновидної кістки праворуч), забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив (в басейні правої середньо-мозкової артерії), що призвело до розвитку гострого порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом (праві лобна, тім`яна та потилична частки головного мозку та зміщення структур головного мозку ліворуч (дислокаційний синдром) та після травматичного двобічного пансинуїту (запальний процес, що захоплює всі додаткові пазухи носа, лобні, гайморові пазухи та пазухи решітчастого лабіринту), яка відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення; садна по зовнішній поверхні правого стегна, садна на грудній клітці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; крайовий перелом тіла лобкової кістки справа, який відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Вищевказані тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_33 утворилися від дії тупих
твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, і травмуючим механізмом їх
утворення була ударна дія таких предметів, шо підтверджується характером всіх
виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого.
Враховуючи дані медичних документів та обставини справи, що зазначені в ухвалі суду,
не виключається можливість отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_27 12.10.2018 року.
Враховуючи дані обставин, що вказані в ухвалі суду, можна вважати, що тілесні ушкодження гр. ОСОБА_8 могли бути заподіяні за обставин, вказаних в ухвалі суду, а покази ОСОБА_5 протирічать об`єктивним судово-медичним даним щодо власне локалізації та характеру всіх виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень.
Локалізація та характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_33 виключають можливість їх утворення при будь-якому падінні на поверхні, як з наданням тілу прискорення, так й без нього. Враховуючи локалізацію всіх тілесних ушкоджень у ОСОБА_33 правої сторони тіла, власне характер черепно-мозкової та лицевої травми, характер перелому кісток тазу, можна вважати, що потерпілий на час залодіянця йому тілесних ушкоджень був обернутий до особи, яка спричиняла потерпілому тілесні ушкодження, правою стороною_тіла і знаходився як у вертикальному й близькому до нього положенні, й горизонтальному або близькому до нього положенні.
Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_33 не відображають характерних ознак травмуючого предмету і в медичних документах на ім`я ОСОБА_33 не зазначені форма, розмір та морфологічні особливості саден та синця на обличчі, саден на грудній клітці та правому стегні (т.2 а.с. 82 85).
Висновком експерта № 61/ц , відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_33 належить до групи АВ (ІV) з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. |групи АВ (IV) з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО.Кров підозрюваного ОСОБА_5 належить до групи 0(1) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні трьох недопалків цигарок з фільтром (об.1,2,3) виявлена слина, статева належність якої не встановлена в зв`язку з деструктивними змінами ядер клітин. При серологічному дослідженні даних об`єктів виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО.Отже, враховуючи отримані результати та групи крові осіб, які проходять по справі можна зробити висновок, що дані цигарки були викурені будь-якою особою, в крові якої міститься вищевказаний антиген, незалежно від категорії виділювання, в тому числі і ОСОБА_5 . Даних про походження слідів слини в об. 1,2,3 від потерпілого ОСОБА_33 не отримано (т.2 а.с. 89 92) .
Висновком експерта № 192 відповідно до якого кров ОСОБА_33 відноситься до групи АВ та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. На дев`яти марлевих тампонах зі змивами, об`єкти 1-9 вилученими при огляді місця події 13.10.2018 в приміщенні ДЮСШ знайдено кров людини. В об`єктах № 1,2,3,4,5,6,8,9 при серологічному дослідженні яких виявлені антигени А, В, Н, походження крові в даних об`єктах можливе за рахунок будь-якої особи, організму якої властиві антигени А, В, Н, . Такою особою може бути ОСОБА_8 (т.2 а.с. 96 99).
Висновком експерта № 193, відповідно до якого у вирізці із марлевого тампона об.№1 ( змив речовини білого кольору, вилучений при ОМП 13.10.2018 в приміщенні ДЮСШ) виявлено слину, сперматозоїдів не виявлено (т.2 а.с.103-104).
Висновком експерта № 194, відповідно до якого на основі даних судово-медичного дослідження речових доказів об`єкти №1-9, вилучені з підлоги в ході огляду місця події 13.10.2018 в АДРЕСА_2 , являються волоссям людини, що походить з лобка. Вивчаючи кореневі кінці, можна зробити висновок, що об.№8 вирваний, об.№1,2,4,7,відживші і випали, об. №3,5,6 відділені за допомогою тупого твердого предмету. Так як зразки волосся з лобків громадян ОСОБА_33 та ОСОБА_9 у
відділення не доставлені, то конкретно висловитись про походження об.№ 1-9 неможливо (т.2 а.с. 108 109).
Висновком експерта № 190, за результатами проведення судово-медичної експертизи двох рушників: блакитного, виявленого ході огляду 13.10.2018 приміщення дитячо-юнацької спортивної школи, розташованої за адресою- АДРЕСА_2 та білого з орнаментом, виявленого в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 . Згідно вказаного висновку у досліджуваних вирізках із рушника блакитного кольору виявлено кров людини. При серологічному дослідженні виявлено антигени А,В та Н. походження даних антигенів можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властиві антигени А,В та Н. Такою особою може бути і ОСОБА_8 .У досліджуваних вирізках із рушника білого кольору, об,№6-9, слідів крові не виявлено (т.2 а.с. 114 117).
Висновком експерта № 191, відповідно до якого кров ОСОБА_33 відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. За результатами проведення судово-медичної експертизи одягу, вилученого в ході огляду 13.10.2018 приміщення дитячо-юнацької спортивної школи, розташованої за адресою- АДРЕСА_2 , в ході обшуку житла обвинуваченого ОСОБА_5 та огляду місця події від 13.10.2018 реанімаційного відділення Попільнянської ЦРЛ. Згідно вказаного висновку на чоловічій куртці світло-бежевого кольору (об. 1,2), змивах з чоловічого взуття (об. 22-підошва правого черевика), вилучених в ході обшуку 13.10.2018 житла обвинуваченого ОСОБА_5 , на чоловічій спортивній куртці темного кольору (об. 9-15) та чоловічих спортивних штанах (об. 16), вилучених в ході огляду 13.10.2018 реанімаційного відділення Попільнянської ЦРЛ., спортивній куртці темно-синього кольору з червоними вставками, вилученої в ході огляду 13.10.2018 приміщення дитячо-юнацької спортивної школи, розташованої за адресою- АДРЕСА_2 (об №25-35) виявлено кров людини. При серологічному дослідженні в об. 1,2, 9-16, 22,25-28, 30,32, 34,35 виявлено антигени А,В та Н. походження даних антигенів можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властиві антигени А, В та Н. Такою особою може бути і ОСОБА_8 . Вказаний висновок підтверджує те, що на одязі ОСОБА_5 , в якому він був одягнутий під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , є кров, і ця кров може належати ОСОБА_8 (т.2 а.с. 122 127).
Висновком експерта № 159 від 20.05.2019, відповідно до якого на пластиковій пляшці об`ємом 2 літра, виявлено сліди пальців рук, але вони непридатні для ідентифікації особи. На пластиковій пляшці об`ємом 5 літрів, не виявлено слідів пальців рук (т.2 а.с. 132 134).
Висновком судово-психіатричного експерта №196-2019, відповідно до якого ОСОБА_5 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, будь-якими психічними захворюваннями, або слабоумством не страждав, та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, або іншому хворобливому стані психіки, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебував. Вчинок, який йому інкримінують був ситуаційно обумовленим, послідовним, цілеспрямованим, пролонгованим у часі, з чіткою орієнтацією в просторі та ситуації, при цьому зв`язок з оточенням не втрачав, розподіляв власну увагу, добре його пам`ятає, відтворює згідно своєї версії, не заперечує нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.
ОСОБА_5 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. ОСОБА_5 по своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру. ОСОБА_5 , враховуючи його психічний стан, міг сприймати важливі для справи обставини в момент вчинення злочину та може давати про них показання (т.2 а.с.139-141).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.10.2018, проведеного в приміщенні будівлі на території стадіону «Колос» за участю свідка ОСОБА_9 , відповідно до якого свідок розповіла, а також відтворила, що 12.10.2018 вона з колективом святкували День козацтва в приміщенні будівлі на території стадіону «Колос». Близько 21 години всі розійшлися, а вона піднялася на другий поверх даної будівлі, щоб зателефонувати своїй колезі ОСОБА_38 . Близько 21.30 год. на другий поверх піднявся ОСОБА_8 та повідомив, що вони залишились одні і запропонував випити кави, на що вона погодилась. В ході розмови почався легкий флірт та незважаючи на її відмову ОСОБА_8 перейшов до більш активних дій та в результаті вони опинились на підлозі. Біля 22.00 год. прийшов її чоловік ОСОБА_5 , який відштовхнув ОСОБА_33 , підняв її з підлоги, штовхнув в сторону стіни, нанісши їй удар по обличчю.Вона втратила свідомість на декілька хвилин, а коли прийшла в свідомість, чоловік штовхнув її вниз по східцях і вона знову втратила свідомість. Коли прийшла до тями, чула що наверху продовжується лайка та відбувається бійка. Вона взяла речі і вийшла на вулицю, де знаходився її менший син. Як вона опинилась вдома, вона не пам`ятає. Через 15-20 хвилин повернувся її чоловік, кинув на неї розірвану нижню білизну, а зранку в спальні біля ліжка вона виявила одяг ОСОБА_33 (т.2 а.с.143 152).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2019 , проведеного в приміщенні будівлі на території стадіону «Колос» за участю підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого він розповів та відтворив обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що 12.10.2018 у вечірній час разом з сином прибув до приміщення Попільнянського ДЮСШ на стадіоні ДЮСШ «Колос» у смт Попільні з метою розшуку дружини. Зайшовши у приміщення оргкомітету, він ввімкнув ліхтарик на телефоні. Виявивши, що на першому поверсі нікого нема-піднявся на 2 поверх. Піднімаючись сходами, побачив фрагменти нижньої жіночої білизни. Піднявшись на другий поверх та привідкривши двері кімнати, помітив оголені ноги чоловіка і жінки. В подальшому зайшов до кімнати і виявив оголених, лежачих на підлозі свою дружину і ОСОБА_33 та почав з`ясовувати з ними обставини ситуації, сфотографував їх на свій мобільний телефон. Після цього ОСОБА_8 почав підніматися з підлоги у напрямку ОСОБА_5 , та останній завдав один удар лівою рукою у грудну клітину ОСОБА_33 унаслідок чого він впав спиною на ребро перевернутого шкільного стола. Після цього ОСОБА_5 полив ОСОБА_33 та дружину ОСОБА_9 рідиною з пляшки, яка стояла на столі та сказав дружині вийти з приміщення. У подальшому, продовжуючи розмову з ОСОБА_27 , він заподіяв ОСОБА_8 , який сидів на підлозі навколішки, один удар прямою лівою ногою у обличчя.Потім ОСОБА_5 забрав зі столу одяг дружини та спустився на перший поверх приміщення. Після цього, ОСОБА_5 на другий поверх не піднімався. Залишивши дружину ОСОБА_9 та ОСОБА_33 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 на стадіоні ДЮСШ «Колос», поїхав на велосипеді до місця свого проживання (т.2 а.с.232 235).
-постановою начальника СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_42 від 20.11.2020 про закриття кримінального провадження №0000090 від 12.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.152 КК України, з якої вбачається, що ОСОБА_9 з заявою про замах на згвалтування її ОСОБА_27 звернулася лише у квітні 2019 року, тобто через півроку після вказаних подій.
Речовими доказами, які були оглянуті безпосередньо в судовому засіданні за участю як обвинуваченого так і потерпілого.
В ході судового розгляду кримінального провадження по суті від сторони захисту - адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про визнання письмових доказів недопустимими, оскільки докази, на думку захисту, зібрані не належним органом досудового розслідування в зв`язку з порушенням правил підслідності .
У п.5 ч.1 ст.3 КПК України надається визначення терміну "досудове розслідування", яким є стадія кримінального провадження, що починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Тобто, стадія досудового розслідування пов`язана з прийняттям ключових для подальшого розгляду кримінального провадження процесуальних рішень, зокрема, складання і вручення повідомлення про підозру (ст.ст.277, 278 КПК України), складання обвинувального акта та звернення з ним до суду (ч.1 ст.291, ч.2 ст.283 КПК України), що є проявом одного з логічних кінцевих результатів діяльності органу досудового розслідування.
На думку суду, про наслідки порушення правил підслідності під час розгляду будь-якого кримінального провадження мова може йти лише тоді, коли досудове розслідування з початку і до однієї з форм закінчення проводилося іншим суб`єктом, ніж тим, який визначений у ст.216 КПК України.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення 13.10.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань Попільнянським ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, яким проводилось розслідування. В ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний працівник поліції.
Згідно ч. 5 ст. 36 КПК України на відміну від проваджень про злочини, підслідні Національному антикорупційному бюро України, не заборонено доручати розслідування кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, іншому органу досудового розслідування.
Постановою від 26.11.2018 заступник прокурора Житомирської області ОСОБА_43 на підставі ч.5 ст. 36 КПК України доручив здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000318 від 13.10.2018 слідчому відділу Управління Служби безпеки України в Житомирській області. Дану постанову мотивував тим, що відповідно до ст.. 216 КПК України досудове розслідування у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені працівником правоохоронного органу, здійснюється слідчими органів Державного бюро розслідувань. Однак на момент винесення постанови ДБР не розпочало своє функціонування і доручення здійснення досудового розслідування цьому органу не може забезпечити ефективного розслідування та виконання завдань кримінального провадження.
Стосовно доводів сторони захисту, що передачі кримінального провадження №0000318 для проведення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, а саме СВ УСБУ в Житомирській області, навіть не передувало заслуховування стану досудового розслідування то вони не ґрунтуються на нормах КПК України, оскільки ним не передбачено обов`язкове проведення нарад щодо заслуховування стану досудового розслідування, як передумову доручення здійснення досудового розслідування іншому органу.
Посилання сторони захисту на те, що відомості про дану постанову від 26.11.2018 року внесено до ЄРДР лише 30.11.2018, тому саме цією датою слід вважати прийняття рішення про визначення підслідності, є лише припущенням захисника і може свідчити лише про порушення строків внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а не про винесення вказаної постанови саме 30.11.2018. Первинним, на підставі чого вносяться відповідні відомості до ЄРДР в даному випадку є постанова, яка наявна в матеріалах справи , є чинною та ніким не скасованою.
Відповідно до вимог ч. 4 Розділу VI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Державне бюро розслідувань» матеріали кримінального провадження, які на день набрання чинності цим Законом перебувають в іншому органі досудового розслідування на стадії досудового розслідування, але відповідно до цього Закону підслідні Державному бюро розслідувань, у тримісячний строк після початку здійснення Державним бюро розслідувань функції досудового розслідування передаються до відповідного підрозділу (органу) Державного бюро розслідувань для продовження провадження.
Державне бюро розслідувань розпочало свою діяльність згідно повідомлення директора, яке опубліковано в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №221, тільки 27.11.2018 року, тобто зміна підслідності могла відбутись не пізніше 27.02.2019 року.
На виконання ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17.04.2019 року, яка була постановлена за результатом розгляду скарги представника потерпілого, прокурором-процесуальним керівником у кримінальному провадженні ОСОБА_44 26.04.2019 винесено постанову, якою визначено підслідність у кримінальної провадженні №0000318 за слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому.
Як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування та матеріалів кримінального провадження слідчим ДБР проведено необхідні слідчі дії, зокрема допит підозрюваного, свідків, спеціаліста, проведено слідчий експеримент з підозрюваним, виконано вимоги ст.. 290 КПК України та слідчий ДБР склав обвинувальний акт, який в подальшому був затверджений прокурором та направлений до суду.
Підсумовуючи наведене, суд не вбачає порушень ч.1 ст.87 КПК України в частині проведення на початковому етапі даного кримінального провадження досудового розслідування іншим органом, ніж той, який зазначений у ч.1 ст.216 КПК України, та не констатує істотності порушення з цих підстав прав та свобод людини і, як наслідок, недопустимості усіх зібраних таким органом доказів.
Доводи клопотання захисника про те, що обвинувальний акт направлений до суду поза межами строків досудового розслідування суд вважає безпідставними.
Частиною 1 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчено протягом 2 місяців. Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбаченому КПК України.
Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ч. 3 ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України).
Злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно ч.4 ст. 12 КК України (в редакції на день вчинення злочину) відноситься до категорії тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, тому норми п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України у даному випадку не підлягали б застосуванню.
Згідно матеріалів кримінального провадження №0000318 та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ст. 121 ч.1 КК України 16.10.2018 року. Як убачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою слідчого судді неодноразово строк досудового розслідування продовжувався та Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 08.04.2019 строк досудового розслідування продовжено до 9 місяців, тобто до 11.07.2019.
02.07.2019 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було завершено та складено повідомлення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Згідно з протоколами надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з ними, підозрюваний ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_33 - ОСОБА_45 ознайомилися 05.07.2019 , представник потерпілого ОСОБА_7 .-08.07.2019.
Зазначений строк відповідно до положень ст. 219 КПК України у строк досудового розслідування не враховувався.
02.07.2019 крім інших також було направлено повідомлення захиснику ОСОБА_46 повідомлення про завершення досудового розслідування, право на доступ до матеріалів досудового розслідування та запит про наявність доказів у володінні сторони захисту, які вона має намір використати як докази у суді. На них міститься підпис ОСОБА_5 , що він отримав повідомлення і запит для передачі ОСОБА_46 і будь які повідомлення що він розірвав з ОСОБА_46 угоду про надання правової допомоги, відсутні. І лише 11.07.2019 ОСОБА_46 надав слідчому повідомлення про розірвання угоди між ним і ОСОБА_47 , та надав копію такої угоди від 02.07.2019. Суд не погоджується з доводами захисника ОСОБА_6 про те, що з 02.07.2019 року ОСОБА_46 не є стороною кримінального провадження і йому не могли надаватись для ознайомлення матеріали кримінального провадження відповідно до ст.. 290 КПК України.
12.07.2019 року слідчим СУ ТУ ДБР розташованому у м. Хмельницькому ОСОБА_48 було складено і підписано, а прокурором затверджено обвинувальний акт, копію якого 12.07.2019 року отримав обвинувачений ОСОБА_5 . Захисник ОСОБА_6 отримав копію обвинувального акта 16.07.2019 року та прокурор направив його до суду 16.07.2019 року в межах строку досудового розслідування.
На думку сторони захисту, органом досудового розслідування не було належним чином виконано вимог ст. 290 КПК України в частині ознайомлення з речовими доказами, в зв`язку з чим він просить всі докази визнати недопустимими.
Відповідно до ч. 3 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.
Однак у цьому кримінальному провадженні в ході реалізації положень ст. 290 КПК стороною захисту не було виявлено бажання знайомитися з речовими доказами, будь-які заяви чи клопотання щодо цього у матеріалах провадження відсутні. Так, з протоколу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_5 не висловлював бажажння знайомитись із речовими доказами, а заявив, що пропозицій та зауважень не має. Захисник ОСОБА_6 на повідомленні про доступ до матеріалів досудового розслідування зазначив та підписався, що знайомитись із матеріалами кримінального провадження буде лише ОСОБА_5 , а він не бажає.
На підставі наведеного суд вважає, що приписи ст. 290 КПК у розглядуваному кримінальному провадженні порушені не були. При цьому в ході судового розгляду речові докази були досліджені безпосередньо в судовому засіданні, а отже підстави для визнання доказів недопустимими за наведених обставин суд не вбачає.
Стосовно відомостей, що містяться у Розділі «Рух кримінального провадження», а саме відмітки-відновлення кримінального провадження (16.07.2019 час 15.45 ), відкриття матеріалів досудового розслідування (16.07.2019 час 15.46 ), внесення відомостей про направлення до суду обвинувального акта (16.07.2019 час 15.47 ), на думку суду можуть свідчити про технічну помилку реєстратора, що випливає із матеріалів справи та на допустимість доказів, досліджених судом, не впливає.
Також суд відхиляє твердження захисника про те, що речові докази не були вилучені з місця події, додатки до протоколу огляду місця події від 13.10.2018 у вигляді фото таблиць не підписані на кожному аркуші особою яка його склала, відсутні підписи понятих та спеціалістів, які були присутні під час огляду місця події 13.10.2018 року, в зв`язку з чим речові докази є недопустимими доказами, а також недопустими є всі похідні докази, зокрема висновки експертів №192 №193, протокол огляду предметів від 16.10.2018, а також частково недопустимим протокол огляду речей від 25.02.2019, під час яких оглянуті та досліджувались предмети, відомості про вилучення яких відсутні в протоколі огляду місця події від 13.10.2018 року.
Згідно ч.5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
Згідно ч.7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 105 КПК України особою, яка проводить процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки, таким додатком можуть бути фототаблиці. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовленні, а також засвідченні підписами слідчого, прокурора, спеціаліста та інших осіб, які брали участь у виготовленні таких додатків.
Так, прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_49 13 жовтня 2018 року, було здійснено огляд місця події, а саме приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . За результатами слідчої дії складено протокол, який відповідає вимогам ст.. 104 КПК України. В ньому детально описано хід проведення огляду всі речі, які виявлені оглянуті та детально описані в протоколі з зазначенням розмірів, відстані, зовнішнього вигляду, зроблені змиви. Виявлені речі прокурор вилучив шляхом пакування до спецпакетів та конвертів, які підписані понятими і прокурором і зауважень з цього приводу не надходило в ході судового розгляду. Та обставина, що в протоколі окремим пунктом не перелічено вилучені речі не ставить під сумнів їх виявлення та вилучення та на переконання суду не є підставою для визнання речових доказів і подальших письмових доказів недопустимими.
У частині 2 ст. 87 КПК України надано перелік тих діянь, які суд безумовно зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, а саме: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
Однак істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для визнання вказаних доказів недопустимими, не встановлено.
Усі вищевказані докази суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог законодавства судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто останні підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.
Посилання сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_5 та недоведеності його вини у вчинені інкримінованого йому злочину є безпідставним, а показання обвинуваченого надані з метою уникнення відповідальності за вчинене, розцінюються як спосіб захисту, оскільки вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими документами та показаннями свідків.
Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, та у сукупності з вищевикладеними показами допитаних свідків безсумнівно доводять вину обвинуваченого ОСОБА_5 , та вважає, що своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 , тобто умисного тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.121 КК України суд враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно ст.. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, відношення винного до скоєного, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, характеризується позитивно, надавав кошти на лікування потерпілого. Суд також враховує думку потерпілого, який просив позбавити волі обвинуваченого на максимальний строк, передбачений санкцією ч.1 ст.121 КК України

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого йому слід призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої вказаною частиною статті в її мінімальному розмірі. Дане покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів та відповідатиме вимогам ст..ст. 50, 65 КК України.
Потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 161466.26 грн, який в ході судового розгляду було збільшено ще на 45494.84грн. та про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підтвердження заявлених вимог про відшкодування матеріальної шкоди потерпілий ОСОБА_8 додав копії чеків на придбання ліків, товарні чеки, квитанції перерахування коштів на рахунки , однак належних доказів , а саме медичних документів, що саме такі ліки та в такій кількості йому призначались потерпілий не надав. Частина чеків є непридатними для можливості використання як доказів, оскільки є нечитабельними. Квитанції Васильківської ЦРЛ до прибуткового касового ордеру не оформлені та не завірені належним чином. В них зазначена загальна сума за медичні послуги, тому не зрозуміло що це за послуги і ким вони призначались.
Придбання ліків підтверджується лише частково, виходячи із медичних карток стаціонарного хворого, який проходив лікування в КУ «Обласна клінічна лікарня ім.. О.Ф.Гербачевського» та в Васильківській центральній районній лікарні та де зроблено відповідні записи.
Стосовно стягнення витрат на проїзд, суд вважає, що ці витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки вони не доведені із таким ступенем достовірності, аби вимоги у цій частині можливо було б задовольнити. Квитки, додані до цивільного позову не оформлені належним чином та видані на кожен день з Попільні в Житомир і назад, починаючи з 14.10.2018 року і по 12.12.2018 року . Однак дружина потерпілого в судовому засіданні повідомляла, що лише один тиждень вона їздила кожен день , а потім періодично і не завжди громадським транспортом, а із знайомими.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що цивільний позов потерпілого, з врахуванням збільшення позовних вимог, про відшкодування йому спричиненої матеріальної шкоди підтверджується частково в розмірі, який об`єктивно підтверджений протягом судового розгляду належними доказами на суму 52891, 94 грн.
Разом з тим в ході судового розгляду встановлено та підтверджено перерахування обвинуваченим на користь потерпілого на лікування коштів в загальній сумі 53 000 грн. Тому в зв`язку з добровільним відшкодуванням дані витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого за вироком суду.
В частині відшкодування моральної шкоди позов підлягає задоволенню частково.
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
На обґрунтування заявленої моральної шкоди потерпілий зазначав, що отримання тілесних ушкоджень призвело до фізичної шкоди його здоров`ю, а також душевних переживань та моральних страждань, побоювань через ймовірне настання смерті, якби не професійні дії лікарів. Його лікування поставило в скрутне матеріальне становище його сім`ю. Внаслідок отриманих травм він став інвалідом першої групи, не має змоги утримувати свою сім`ю.
Суд вважає, що потерпілий безумовно поніс душевні страждання, був порушений звичайний спосіб його життя, для відновлення якого потрібні матеріальні і душевні зусилля, що призвело до вимушених змін у його житті, неодноразово перебував на лікуванні в різних лікувальних закладах, отримав першу групу інвалідності у зв`язку із отриманими травмами, відчуває біль і дискомфорт й досі, тому суд не ставить під сумнів факт перенесення моральних страждань потерпілим внаслідок отриманих травм.
Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що хоч потерпілий і лікувався, однак вже з лютого 2019 року продовжив працювати на посаді директора ДЮСШ, що він сам особисто підтвердив в судовому засіданні, та виходячи з засад розумності і справедливості суд вважає, що визначена потерпілим моральна шкода у розмірі 1 000 000 грн. є значно завищеною. Необхідним, достатнім і співмірним розміром для компенсації його немайнових витрат, суд вважає суму у розмірі 125 000 гривень.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирати.
На підставі наведеного і керуючись ст..ст. ст..ст..368-371. 374, КПК України суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 за ст. 121 ч.1 КК України визнати винним та призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу затримання в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили.
Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_33 125 000 (сто двадцять п"ять тисяч) грн.. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 ,на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 2355,15 грн.

Накладений ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 14.10.2018 у справі № 288/1402/18 арешт на майно, а саме: - рушник білого кольору; - спортивну кофту чорного кольору; - штани спортивні чорного кольору; - футболку спортивну чорного кольору; - штани сині; - кофту чорного кольору; - штани жіночі коричневого кольору; - куртку світлого кольору; - пара черевиків чорного кольору; - покривало зеленого кольору; - сумку темно-синього кольору із написом «Sport Bestfashion»; - жувальну гумку; - целофановий пакет; - куртку чорного кольору з червоними вставками; - змив плями № 1; - змив плями № 2; - змив речовини біологічного походження білого кольору, вилученого на марлевому тампоні; - змив плями № 3; - змив з рідини світло-бурого кольору вилучений під східцями кімнати № 1; - чорний бантик; - недопалки № 1,2,3 з під цигарок «ХS Plus DUO»; - змив речовини бурого кольору № 11; - змив червоної напівпрозорої рідини № 12 вилученої на марлевий тампон; - фрагмент сліду на підлозі, який утворений нашаруванням речовини бурого кольору; - два фрагменти сліду взуття, утворених нашаруванням речовини бурого кольору; - змив речовини бурого кольору № 13 вилучений на марлевий тампон; -змив речовини бурого кольору №14 вилучений на марлевий тампон; - обєкти № 15 схожі на волосся; - сережки з металу жовтого кольору № 16; - слід утворений речовиною бурого кольору; - пластикова пляшка обємом 2 л. з написом «Рерзі» зі слідами бурого кольору; - сліди папілярних узорів рук № 1, 2, 3; - сліди папілярних узорів рук № 4, 5, 6; - змив бурого кольору № 17; - порожня пластикова пляшка ємкістю 5 л з написом «Вon Buasson»; - рушник синьо- білого кольору із плямами бурого кольору №18,- скасувати.

Речові докази: рушник білого кольору; - спортивна кофта чорного кольору; - штани спортивні чорного кольору; - футболка спортивна чорного кольору; - штани сині; - кофта чорного кольору; - штани жіночі коричневого кольору; - куртка світлого кольору; - пара черевиків чорного кольору; - покривало зеленого кольору; - жувальна гумка; - целофановий пакет; - куртка чорного кольору з червоними вставками; - змив плями № 1; - змив плями № 2; - змив речовини біологічного походження білого кольору, вилученого на марлевому тампоні; - змив плями № 3; - змив з рідини світло-бурого кольору вилучений під східцями кімнати № 1; - чорний бантик; - недопалки № 1,2,3 з під цигарок «ХS Plus DUO»; - змив речовини бурого кольору № 11; - змив червоної напівпрозорої рідини №12, вилученої на марлевий тампон;- фрагмент сліду на підлозі, який утворений нашаруванням речовини бурого кольору; - змив речовини бурого кольору № 13 вилучений на марлевий тампон; - змив речовини бурого кольору №14 вилучений на марлевий тампон; - обєкти № 15 схожі на волосся; - слід утворений речовиною бурого кольору; - пластикова пляшка обємом 2 л. з написом «Рерsі» зі слідами бурого кольору; - сліди папілярних узорів рук № 1, 2, 3; - сліди папілярних узорів рук № 4, 5, 6; - змив бурого кольору № 17; - порожня пластикова пляшка ємкістю 5 л з написом «Вon Buasson»; - рушник синьо-білого кольору із плямами бурого кольору №18, також фрагмент нижньої білизни (бюстгальтера), який належить дружині підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , спортивну куртку темно-синього кольору із капюшоном та сірими вставками з написом «UMBRO», спортивні штани синього кольору із сірими полосками по боках- знищити.
-сумку темно-синього кольору із написом «Sport Bestfashion» -повернути ОСОБА_8 ;
-сережки з металу жовтого кольору, які зберігаються в фінансовому відділі УСБУ в Житомирській області - повернути ОСОБА_9
- 4 кольорових фотознімки залишити в матеріалах справи.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1