Справа № 347/672/22
Провадження № 1-кс/347/198/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2022 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 28.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
29.04.2022 року слідчий СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000081 від 28.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Із клопотання вбачається, що 27.04.2022 близько 21:00 годин в селі Микитинці Косівської територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області, під час розпивання алкогольних напоїв та словесної суперечки на грунті короткочасного конфлікту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , умисно наніс декілька ударів кулаками рук в ділянку обличчя та голови ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю села Микитинці Косівської територіальної громади, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку важкого ступеня, субдуральної гематоми зліва, підшкірної гематоми справа, мозковоїа коми ІІ.
Під час затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України в порядку ст.208 КПК України, 28.04.2022 було вилучено чоловічу кофту синього кольору та спортивні штани сірого кольору.
Згідно ст.98 КПК України вилучені предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, зокрема те, що вони були об`єктом кримінально протиправних дій, які набуті кримінально протиправним шляхом.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У даному випадку вилучені під час затримання ОСОБА_5 речі - ме чоловіча кофта синього кольору та спортивні штани сірого кольору, мають значення у кримінальному провадженні як речові докази, а тому з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз слідчий просить накласти на них арешт.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити повністю.
Прокурор вважає клопотання підставним та просить його задовольнити повністю.
Власник/володілець майна, на яке передбачається накласти арешт підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання.
Дослідивши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання (а.с.3), копію рапорта (а.с.4), копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (а.с.5-6), копію постанови про визнання речовими доказами (а.с.7) - слідчий суддя вбачає підстави для задоволення даного клопотання, оскільки в даному випадку існують ризики зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що вказані в клопотанні речі мають значення речових доказів в межах кримінального провадження №0000081 від 28.04.2022 року, а тому, з метою їх збереження як речових доказів та предметів дослідження під час проведення відповідних експертиз, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Європейський суд з прав людини також зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не закінчено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст.131 КПК України, а тому наразі існує необхідність такого арешту для збереження майна як речових доказів, що слідчим повністю доведено.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити повністю.
Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000081 від 28.04.2022 року, а саме: чоловічу кофту синього кольору та спортивні штани сірого кольору, вилучені у ОСОБА_5 під час його затримання 28.04.2022 року з метою збереження речових доказів.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня її отримання.
Арешт може бути скасований в порядку ст.174 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1