Справа № 553/1225/22
Провадження № 1-кп/553/251/2022
У Х В А Л А
Іменем України

22.06.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,за участю прокурора ОСОБА_2 ,захисника ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Полтаві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Ленінського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження №0001092 (єдиний унікальний номер судової справи 553/1225/22) від 11.10.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. До обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні.
Захисник ,обвинувачений не заперечували щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду.
Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов до наступних висновків.
Кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Полтави, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складено відповідно до положень статей 291, 292 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, істотних порушень вимог КПК України при складанні обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, які б перешкоджали призначенню цього обвинувального акта до судового розгляду судом не встановлено, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Судове засідання у цьому кримінальному провадженні з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито.
Крім того,в підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зменшились та продовжують існувати, якщо запобіжний захід змінити - підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу,свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності ,оскільки вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, яке на підставі ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки після направлення обвинувального акту до суду, ризики зазначені прокурором значно зменшились, тому просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора ,підтримав доводи захисника, вказавши,що на його утриманні перебуває неповнолітня дитиина ОСОБА_6 ,він страждає на низку захворювань ,які потребують лікування в домашніх умовах,буде з`являтись на виклик суду.
Вирішуючи заявлене клопотання, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, суд вказує, що у відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п."С" ст.5 вказаної Конвенції, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.
Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, виходячи зі змісту статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується. Вказана позиція висловлена в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 505/2898/19 від 23.01.2020.
За таких обставин, суд має вирішити питання доцільності продовження строку раніше застосованого запобіжного заходу, надаючи оцінку того чи продовжують існувати заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 суд, вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати та у відповідності до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, враховує дані про особу обвинуваченого ,який неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів ,останній раз 18.12.2020 Лениінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки,на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки ,не одружений,не працює , тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості та наявність підвищеної суспільної небезпечності діяння.
Водночас, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним

законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд вказує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
За таких обставин, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, наразі не відпали та продовжують існувати, і альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а тому наявна необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд при вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, вислухавши думку сторін кримінального провадження, оцінивши суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованих судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу і які на даний час не зникли, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого його тримання під вартою суду не надано, тому суд вбачає за доцільне продовжити обвинуваченому застосований до них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
З вказаних підстав, суд відхиляє посилання сторони захисту щодо доцільності зміни застосованого до обвинувачених запобіжного заходу на домашній арешт та зазначає, що тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому дієво забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Обвинувачений у зв`язку з застосуванням до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному провадженні перебуває в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на території, де ведуться бойові дії і з об`єктивних незалежних від суду причин не може бути доставлений до зали судових засідань.
Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні з поважних причин та необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.
Враховуючи викладене, те, що в Україні введено воєнний стан, обвинувачений ОСОБА_7 утримується в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", суд вважає за необхідне провести підготовче судове засідання у справі в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ "Харківський слідчий ізолятор",
Керуючись ст.ст. 314-316,331,336 КПК України
ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України на 30 червня 2022 року о 13 годині 30 хвилин.
Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею ОСОБА_1 одноособово, за участю прокурора ,обвинуваченого та захисника
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.
Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 днів, з 22.06.2022 по 20.08.2022 , включно.
Провести судове засідання, яке призначено на 30 червня 2022 року о 13 год 30 хв в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ "Харківський слідчий ізолятор".
Зобов`язати ДУ "Харківський слідчий ізолятор" забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні 30.06.2022 о 13 год 30 хв та працездатність апаратного комплексу для відеоконференцзв`язку з Ленінським районним судом м. Полтави.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження дії запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Суддя ОСОБА_1