Провадження №1-кс/522/5964/22
УХВАЛА
04 жовтня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сергіївка Саратського району Одеської області, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, без визначеного місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001065, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси звернулася старший слідчий СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 , з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001065, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Слідчим відділенням відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНПв Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001065 від 24.09.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 втупивши в злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , направлену на відкрите викрадення чужого майна, завідомо знаючи, що на території України впроваджено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_10 від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, та від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 № 2500-ІХ) та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року йшли по вул. Пушкінська в м. Одесі, де підшукували особу, для реалізації свого злочинного умислу.

Так, дійшовши до будинку АДРЕСА_2 , помітили раніше незнайомих їм потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та вирішили відкрито заволодіти їх майном.

Діючи з прямим умислом, спрямованим на власне незаконне збагачення, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 підійшли до потерпілих, спровокували конфліктну ситуацію, в результаті якої ОСОБА_8 наніс удар ногою в обличчя потерпілому ОСОБА_12 , від якого останній впав на землю, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_8 почав зривати з потерпілого ОСОБА_12 сумку-бананку, яка була одягнена на ньому, в цей час до них підійшов ОСОБА_9 та допоміг ОСОБА_8 , відкрито, шляхом ривку, заволодіти вищевказаною сумкою, в якій знаходились: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , паспорт громадянина для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_12 , банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_1 , ключі від квартири та грошові кошти у розмірі 800 грн., номіналом по 200 гривень.

В цей час, ОСОБА_5 , маючи єдиний спільний прямий умисел, разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , штовхнув на землю потерпілого ОСОБА_11 , та наніс удар в обличчя, для подолання супротиву, після чого, відкрито з кишені кофти, заволодів мобільним телефоном марки «Huawei Y 6», 2018 року, у корпусі чорного кольору, чохлі чорного кольору з надписом «Хуавей» з номерами телефонів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , вартістю 3000 грн. та сховав до кишені свої кофти.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 застосовував насильство, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесені декількох ударів в область обличчя та тулуба, а в цей час ОСОБА_13 , штовхаючи ОСОБА_11 відкрито заволодів його рюкзаком, який був одягнений на плечах, в якому знаходились гаманець сіро-чорного кольору з 2 банківськими картами «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , та № НОМЕР_7 , та грошові кошти у розмірі 500 грн., купюрами по 200 гривень та одна 100 гривень.

Відкрито заволодівши вказаним чужим майном ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишили, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди в розмірі 800 гривень, а потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди у розмірі 3 500 гривень.

Враховуючи вищезазначене, було встановлено достатньо підстав підозрювати у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я, вчинено в умовах воєнного стану, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка, Саратського р-ну, Одеської обл., громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не одруженого, офіційно непрацевлаштованого, без визначеного місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-Протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_11 ;

-Протоколом допиту потерпілого гр. ОСОБА_11 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_11 , в ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

-Протоколом огляду предмету (відеозапису);

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_17

-Протоколом огляду речей та документів (відеозапис з місця вчинення кримінального правопорушення);

-Повідомленням про підозру ОСОБА_5 .

04.10.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

У зв`язку з наявністю ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що згідно з п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, схиляючи їх до викривлення показань, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки ризики, наведені в клопотанні слідчого, не доведені.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНПв Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001065 від 24.09.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

04.10.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме:
-Протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_11 ;

-Протоколом допиту потерпілого гр. ОСОБА_11 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_11 , в ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

-Протоколом огляду предмету (відеозапису);

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_17

-Протоколом огляду речей та документів (відеозапис з місця вчинення кримінального правопорушення);

-Повідомленням про підозру ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.
Як встановлено у судовому засіданні, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний не працевлаштований, не має постійного місця проживання в м. Одесі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, та вчинити нові злочини.
Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину;
- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних злочинів.
Так на даний час, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 неодружений, не працевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про те, що в межах м.Одеси його нічого не утримує, він може своєчасно не прибувати до органу досудового розслідування та суду.

Крім того, на думку слідчого судді, є достатні підстави вважати, що наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення ОСОБА_5 інших корисливих кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований та засобів для існування не має.

Також, слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний, перебуваючи на свободі, на даному етапі досудового розслідування матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, схиляючи їх до викривлення показань.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваного не запобігатиме наведеним ризикам.
Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Враховуючи, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, 04.10.2022 року, то досудове розслідування має бути закінчено до 04.12.2022 року.
За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи викладене та керуючись приписами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не визначати.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 177, 178, 183, 194, 197, 371-372, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати доОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.12.2022 року включно.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту проголошення ухвали, тобто з 04.10.2022 року.
Розмір застави не визначати.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали проголошено 06.10.2022 року о 12 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1