Справа № 333/2665/22
Провадження № 1-кс/333/841/22
УХВАЛА
Іменем України

11 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого СВВП № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000840 від 13 червня 2022 року та додані до нього матеріали відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000840 від 13 червня 2022 року відносно ОСОБА_5 .
Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан.
У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 червня 2022 року, приблизно о 21 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та заздалегідь розробленим планом, завчасно розподіливши ролі, спільно з раніше знайомими ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу будинку № 29-А по вулиці Вороніна у м. Запоріжжі, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами висловили вимогу передати транспортний засіб марки «Honda» моделі «Accord», у кузові чорного кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться в користуванні потерпілого ОСОБА_10 . За результатами проведення судової товарознавчої експертизи, відповідно до висновку № 325-22 від 20.06.2022 року, вартість на момент скоєння злочину становить 213560 гривень 00 копійок.
Після отриманої відмови ОСОБА_10 передавати автомобіль вищевказаним особам, ОСОБА_9 з автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у кузові чорного кольору, що перебував під керуванням ОСОБА_7 , дістав предмет, схожий на металеву биту, яким з метою подолання опору потерпілого, а також демонструючи реальність застосування раніше висловлених погроз щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та його близьким родичам, наніс один удар в область передпліччя правої руки потерпілого ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця від рівня середньої третини з розповсюдженням на нижню третину правого плеча по задній поверхні, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №740п від 16.06.2022 року, кваліфікуються як легке тілесне ушкодження. Після чого, подолавши опір потерпілого, ОСОБА_9 підійшов до транспортного засобу марки «Honda» моделі «Accord», у кузові чорного кольору, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , та через водійські двері, що перебували у незачиненому положенні проник до вказаного автомобіля, вийняв із замку запалювання ключі від транспортного засобу.
Далі, через короткий проміжок часу, в той же день, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не надалося за можливим, ОСОБА_9 повернувся на місце, де знаходився автомобіль марки «Honda» моделі «Accord», у кузові чорного кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_11 , діючи за заздалегідь спільно розробленим планом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, відкрив водійські двері вказаного автомобіля, сівши на водійське сидіння, провів ключ до замку запалювання автомобіля, привів у дію двигун та, таким чином, отримав можливість керувати автомобілем. В цей час, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 одночасно сіли в салон вказаного автомобіля, після чого, разом покинули місце злочину.
У подальшому, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 передали вказаний автомобіль ОСОБА_7 , тим самим з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, незаконно заволоділи транспортним засобом, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 значну майнову шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.
03.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
12.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_10 від 14.06.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_10 від 14.06.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.06.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.06.2022 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_10 від 15.06.2022 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 15.06.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17.06.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_14 від 17.06.2022 року.
Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_5 після отримання повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою уникнення дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме обрання запобіжного заходу відносно нього та участі у проведенні слідчих дій, з метою подальшого уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування, а також впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав.
Так, ОСОБА_5 є особою, яка притягалась до кримінальної відповідальності, а отже усвідомлює тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, і усвідомлюючи тяжкість покарання, за яке, відповідно до ст. 12 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а також у зв`язку з введеним «Воєнним станом» на території держави та фактичною війною Російської Федерації проти України існує ризик того, що підозрюваний не прибуде у визначений час до органу поліції або прокуратури, при цьому може перейти на бік ворога та уникнути відповідальності, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім цього, на сьогоднішній день речові докази, а саме транспортний засіб марки «Honda» моделі «Accord», у кузові чорного кольору, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_10 , є предметом вчинення кримінального правопорушення, що дає підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме те, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на сьогоднішній день не вилучені органом досудового розслідування.
Також підозрюваний ОСОБА_5 обізнаний про анкетні дані та місце мешкання потерпілого, свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що існує ризик, що з метою уникнення покарання ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків шляхом залякувань або вмовлянь, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім цього, ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що є ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи характеристику та спосіб життя, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочину за правовою кваліфікацією передбаченою ч. 3 ст. 289 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, також враховуючи характер скоєного злочину ОСОБА_5 , особистість останнього, відсутність офіційно місця роботи, при цьому на теперішній час єдиним джерелом доходу ОСОБА_5 є протиправна діяльність.
Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.
Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи характер та специфіку вчиненого злочину, а також відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного, відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутні гарантії виконання підозрюваним умов зазначеного запобіжного заходу у добровільному порядку, без наявності певних обмежень є ризик того, що останній буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та під час досудового розслідування, слідчому представлені не були.
Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.
Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 .
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для ОСОБА_5 , з огляду на обставини вчиненого та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що проти клопотання заперечує, просить обрати йому біль м`який запобіжний захід, зазначив, що від органів досудового розслідування не ховався, перебував на лікуванні.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що ОСОБА_5 повідомлення про підозру вручено із порушенням, а відтак останній не набув статусу підозрюваного. Крім того, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, мешкає з родиною, утримує батьків похилого віку, які потребують стороннього догляду.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею було встановлено, що 13.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України (кримінальне провадження № 0000840).
01 липня 2022 року слідчим винесено постанову про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 4 ст. 189 КК України на ч. 3 ст. 289 КК України.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, а також долучено розпис ОСОБА_5 та його захисника щодо вручення останнім 10.08.2022 року об 10 год. 00 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та матеріалів до нього. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді 11.08.2022 року о 11 год. 00 хв., слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.
03.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
12.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, наступними доказами: витягом з ЄРДР, даними, встановленими з протоколу допиту в якості потерпілого ОСОБА_10 від 14.06.2022 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_10 від 14.06.2022 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 14.06.2022 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_12 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 14.06.2022 року; протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_10 від 15.06.2022 року; протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 15.06.2022 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 17.06.2022 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_14 від 17.06.2022 року.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року, в якому суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведеність факту вчинення та характер інкримінованих правопорушень ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного (обвинуваченого) при розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного (обвинуваченого), способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.
При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 289 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.
Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.
При цьому, слідчий суддя вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.
Крім того, слідчий суддя вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, виходячи з наступного.
Згідно пред`явленої ОСОБА_5 підозри, останній підозрюється в незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.
Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК України показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо у судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.
Оскільки досудове розслідування наразі ще триває, то залишається існувати ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, який, на переконання слідчого судді, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим.
Окрім цього, на сьогоднішній день речові докази, а саме транспортний засіб марки «Honda» моделі «Accord», у кузові чорного кольору державний номерний знак, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_10 , є предметом вчинення кримінального правопорушення, що дає підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме те, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на сьогоднішній день не вилучені органом досудового розслідування.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.
На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, незаконному впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, збереженню речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя не вбачає підстав для обрання підозрюваному застави у цьому кримінальному провадженні.
Щодо клопотання сторони захисту, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Стосовно твердження сторони захисту щодо не набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного, то слідчий суддя ставиться до нього критично, оскільки не вбачає порушень при повідомлені 12.07.2022 року ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Щодо позитивних характеристик, то стороною захисту слідчому судді не було надано жодної на підтвердження викладеного.
Слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 має сім`ю, постійне місце мешкання, не працює.
Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_5 та щодо наявності у нього соціальних зв`язків, постійного місця проживання, однак ці обставини не спростовують висновки суду про можливе продовження підозрюваним злочинної діяльності, а наявність у останнього дружини та факт проживання з матір`ю, на думку суду, не є тим дієвим запобіжником, який би мав утримати його від вчинення кримінальних правопорушень.
Щодо стану здоров`я підозрюваного, слідчому судді не надано жадного доказу на підтвердження того, що через свій стан здоров`я підозрюваний ОСОБА_5 не може утримуватися у слідчому ізоляторі.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВВП № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000840 від 13 червня 2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 08 жовтня 2022 року (включно) без права внесення застави.
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та підписано 11 серпня 2022 року.

Слідчий суддя
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1