Справа № 156/850/20 Провадження №11-кп/802/647/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.286 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000155 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 15 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ, смт. Благодатне (Жовтневе) Волинської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, з вищою освітою, раніше не судимого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджено:
- за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 ( шість тисяч вісімсот) гривень., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування завданої матеріальної шкоди задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 60 504,51 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот чотири гривні 51 коп.) завданої матеріальної шкоди.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування завданої моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень 00 коп.) завданої моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вироком вирішено долю речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 27 травня 2020 року близько 12 год. 50 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Renault» моделі «Trafic» д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись на території ринку «Колос» в смт.Іваничі, виконуючи маневр заднім ходом, не переконався в безпечності свого маневру, допустив неуважність та безпечність при керуванні транспортним засобом і здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , чим спричинив останній тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта №110 від 26.06.2020 року на тілі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом шийки правого стегна зі зміщенням. Враховуючи характер, локалізацію тілесних ушкоджень, черепно-мозкова травма, струс головного мозку утворились від ударно-сотрясаючої дії тупого предмета, закритий перелом шийки правого стегна зі зміщенням утворився від ударно травмувальної дії тупого предмета, що могло мати місце при ДТП. За ступенем тяжкості, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку відносяться до категорії «Легких тілесних ушкоджень», що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Закритий перелом шийки правого стегна зі зміщенням до категорії «Середньої ступені тяжкості по признаку тривалості розладу здоров`я».
У прямому причинному зв`язку з виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: п. 2.3б, 10.1, 10.9.
В поданій апеляційній скарзі захисник з обвинуваченим вважають, що вирок постановлений з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні ряду клопотань сторони захисту, які були спрямовані на встановлення важливих обставин кримінального правопорушення. Просять вирок щодо ОСОБА_7 скасувати.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка просила відмовити в задоволенні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених п.10 ч.1 ст.7 та ст.17 КПК України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених вироком суду, а також правова кваліфікація його дій за ч.1 ст.286 КК України, ґрунтуються на зібраних по справі та перевіреними судом доказах, є обґрунтованими та належним чином мотивованими сукупністю досліджених доказів.
Мотивуючи висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст. 94 КПК України.
Зокрема, свої висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також даними, що містяться у письмових та речових доказах.
Відповідно суд першої інстанції обґрунтовано поклав показання свідків та інші докази в основу вироку, як такі, що в своїй сукупності повно відтворюють картину події, навівши при цьому переконливі мотиви свого рішення, та підставно не взяв до уваги показання обвинуваченого.
Сукупність наведених у вироку доказів, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.
Що стосується доводів захисника про те, що показання потерпілої ОСОБА_9 є непослідовними та суперечливими, то на думку апеляційного суду суд першої інстанції вірно взяв до уваги до уваги її похилий вік, стресову ситуацію, що склалася, втрату нею свідомості та значний проміжок часу, що минув між подією та дачею показань у суді.
Крім того потерпіла в судовому засіданні зазначила, що оскільки після ДТП втрачала свідомість, то може чітко не пам`ятати подій, а саме на яку ногу відбувся наїзд.
Також не заслуговують на увагу посилання сторони захисту на те, що протокол огляду місця події та заява про залучення ОСОБА_9 до справи, як потерпілої, є сфальсифікованими.
Так з протоколу огляду місця події вбачається, що вказана слідча дія проведена за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та у присутності понятих, які жодних зауважень щодо зазначеної слідчої дії не мали.
Що стосується заяви про залучення ОСОБА_9 до участі у справі як потерпілої, то остання в судовому засіданні підтвердила, що на заяві та пам`ятці про права та обов`язки стоїть саме її підпис.
Також є безпідставними твердження про те, що проведенням слідчого експерименту за відсутності ОСОБА_7 було порушено право останнього на захист.
Згідно ч. 6 ст. 223 КПК України слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.
Як вбачається з матеріалів провадження постановою слідчого від 27 липня 2022 року було відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання з тих підстав, що слідчі експерименти з потерпілою та свідком станом на 27 липня 2022 року вже проведені.
Місцевий суд дослідивши надані матеріали дійшов вірного висновку, що оскільки неможливо встановити конкретну дату отримання органом досудового слідства такого клопотання та з урахуванням неконкретного формулювання клопотання в частині осіб з якими слід провести таку слідчу дію, то у суду відсутні підстави однозначно дійти до висновку, що слідчі експерименти з участю потерпілої ОСОБА_9 від 23 липня 2020 року (у день написання клопотання) та з участю свідка ОСОБА_10 від 27 липня 2020 року проводилися саме за клопотанням сторони захисту
Таким чином усі викладені у апеляційній скарзі сторони захисту доводи є аналогічними тим, які захисник заявляв під час судового засідання і які були належним чином судом перевірені, а висновки суду умотивовані на підставі досліджених доказів.
Не зазначено апелянтом в резолютивній частині скарги і вимоги про подальше рішення апеляційного суду у випадку скасування вироку, що також свідчить про необгрунтованість те безпідставність апеляційної скарги.
Враховуючи зазначене підстав для скасування вироку суду з мотивів, зазначених захисником в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 15 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: