Справа № 356/532/20
Номер провадження 1-кп/373/44/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000100 від 22.03.2020 (справа №356/532/20) відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Деснянського районного суду міста Києва від 02.06.2014 за ч.2 ст. 146, п.п.3, 12 ч.2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця, командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «прапорщик»,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 22.03.2020, близько 04:30 год., керуючи автомобілем марки «MERCEDC-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по 76 км автодороги Київ-Харків на території Баришівського району Київської області в правій смузі руху в напрямку до м. Харків, в порушення вимог пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також, порушуючи вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з фургоном «MERCEDC-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався попереду в попутному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «MERCEDC-BENZ VITO» ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , пасажир ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а пасажири ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Вказані порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху, перебувають в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та спричинило потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено. Судом перевірено правильність розуміння учасниками процесу змісту цих обставин, а також роз`яснено учасникам про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло.
Судом було вирішено визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, обмежившись допитом ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення та фактичні обставини викладені в обвинувальному акті.
Обвинувачений показав суду, що 22.03.2020 він керував «MERCEDC-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 близько 04:30 ранку по 76 км автодороги Київ-Харків на території Баришівського району Київської області в правій смузі руху в напрямку до м. Харків. Попереду нього приблизно на відстані 200 метрів рухався MERCEDC-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Швидкість руху була приблизно 60 км/год оскільки вони під`їжджали до КПП та проїхали обмежувальний швидкість знак «70», збавляючи швидкість наближались до обмежуючого швидкість знаку «50». Машину що рухалась попереду зупинив працівник поліції. В той день була ожеледиця і дорожнє покриття місцями було вкрито льодом. ОСОБА_4 побачивши, що автомобіль попереду починає заносити на дорозі внаслідок гальмування, зрозумівши що дорожнє покриття слизьке, спробував об`їхати його з лівого боку щоб уникнути зіткнення та запобігти ДТП не зміг.
В ДТП потрапив вперше, керує транспортними засобами з 2001 року. Щиро розкаюється. Пояснив, що заподіяну шкоду ще не відшкодував повністю, однак готовий це робити.
ОСОБА_4 просив суд дати йому можливість продовжити службу у військовій частині ЗСУ з виконання обов`язків із захисту батьківщини, застосувати до нього іспитовий строк та не позбавляти права керувати транспортними засобами, оскільки виконуючи свій обов`язок із захисту держави, виконуючи завдання він постійно переміщується військовим та особистим транспортом.
Протиправним діям ОСОБА_4 вірно дана кваліфікація за ч.2 ст.286 КК України, оскільки обвинуваченим, як особою яка керує транспортним засобом порушено безпеку дорожнього руху, а саме грубо порушено Правила дорожнього руху під час керування транспортним засобом (пунктів 2.3 б, д, пункту 13.1 Правил дорожнього руху), що спричинило дорожньо транспортну пригоду, наслідками якої стали: смерть потерпілого ОСОБА_9 , заподіяння потерпілій ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень та спричинення потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Дані обставини знайшли своє підтвердження в ході судового засідання.
Обставинами, які пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розслідуванню кримінального провадження на стадії досудового слідства, оскільки ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, під час судового слідства давав правдиві та послідовні показання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , досудовим розслідуванням не інкриміновано. Водночас, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 був засуджений 02.06.2014 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 146, п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді 14 років позбавлення волі. Це в свою чергу свідчить про наявність у обвинуваченого не знятої судимості, що є рецидивом злочину. Цю обставину суд не враховує, керуючись ст. 337 КПК України, яка визначає межі судового розгляду.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наслідки що настали, особу винного а саме, те що ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра, і приходить висновку, призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Одночасно із цим, з урахуванням того, що ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення не перебував в стані алкогольного сп`яніння, щиро розкаявся і визнав провину, те що обвинувачений є військовослужбовцем, командиром стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 та з перших днів військової агресії проти України добровільно став на захист батьківщини, нагороджений подякою за сумлінне виконання службових обов`язків, має двох малолітніх доньок : ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання характеризується з позитивного боку, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання суд вбачає за можливе застосувати до нього положення ст. 75 КК України, давши ОСОБА_4 можливість виправлення без відбування покарання, прийнявши рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладення на нього обов`язків визначених ст. 76 КК України
Судом при призначенні такого виду покарання, враховані вимоги ст. 69-1 КК України
Такий вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вирішення цивільного позову.
До початку розгляду кримінального провадження по суді до суду надійшли цивільні позови ОСОБА_16 до ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_17 , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , треті особи: ТДВ СК АЛЬФА-ГАРАНТ, ОСОБА_16 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, в кримінальному провадженні № 0000100 від 22.03.2020.
Ухвалою суду від 24.01.2022 позовну заяву подану адвокатом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_17 , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , треті особи: ТДВ СК АЛЬФА-ГАРАНТ, ОСОБА_16 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди в кримінальному провадженні № 0000100 від 22.03.2020, залишено без розгляду з підстав визначених ч. 3 ст. 185 ЦПК України, а саме не усунення недоліків вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 20.10.2021.
Ухвалою суду від 08.02.2022 позовну заяву, подану ОСОБА_16 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, в кримінальному провадженні № 0000100 від 22.03.2020, залишено без розгляду з підстав передбачених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
При цьому в ухвалах суду роз`яснено, що відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Судові витрати.
В кримінальному провадженні № 0000100 від 22.03.2020 було проведено ряд судових експертиз та наявні судові витрати.

Розмір витрат на залучення експертів під час проведення судових експертиз по даному кримінальному провадженню становить 6864 гривні 90 копійок та складається з: витрат на проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (висновок №12-1/1001 від 13.04.2020) вартістю 1634 гривень 50 копійок; витрат на проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (висновок №12-1/1000 від 13.04.2020) вартістю 1634 гривень 50 копійок; витрат на проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Транспортно-трасологічні дослідження» (висновок №12-1/1002 від 21.04.2020) вартістю 2288 гривень 30 копійок; витрат на проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» (висновок №12-1/1480 від 09.06.2020) вартістю 1307 гривень 60 копійок.

Речові докази: суд на підставі ст. 100 КПК України залишає законним володільця м у вільному користуванні та розпорядженні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 127-129, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання та періодично з`являтись у вказаний орган для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 6864 гривні (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 90 копійок.

Речові докази по справі: MERCEDEC-BENZ VITO", реєстраційний номер НОМЕР_2 що належить ОСОБА_4 повернути за його зверненням після набрання вироком законної сили; автомобіль "MERCEDEC-BENZ SPRINTER", реєстраційний номер НОМЕР_3 , повернути власнику за його зверненням після набрання вироком законної сили

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження, в разі його оскарження до Київського апеляційного суду з моменту набрання сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя: ОСОБА_1