Справа № 524/549/21
Провадження № 1-кп/524/231/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019 від 03.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука, Полтавської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, розлученої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, невійськовозобов`язаної, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.12.2020 року приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_7 , виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи з дозволу потерпілого ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих, із серванту викрала пару сережок 585 проби, загальною вагою 3,5 грм., вартістю згідно висновку експерта №76 від 13.01.2021 року 4334,30 грн., чим завдала потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд.
Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала частково, від дачі показань по справі відмовилася, на питання суду пояснила, що 18 грудня 2020 року вона перебувала в гостях у потерпілого ОСОБА_9 , вони вживали спиртні напої, грали в карти, але вона викрала із шкатулки, яка знаходилась в серванті тільки сережки, каблучку вона не викрадала, її в шкатулці не було. Викрадені сережки вона здала до ломбарду «Саквояж», який знаходиться по вулиці Вадима Пугачова, буд.49 м.Кременчука. За викрадені сережки вона в ломбарді отримала 2847 гривень, інших прикрас вона в ломбард не здавала. Із вартістю викрадених сережок вона погоджується. Крадіжку вона вчинила, так як мала борг та була необхідність у його поверненні. Борг у сумі 2000 гривень вона повернула, а решту від здачі сережок до ломбарду витратила на власні потреби. При досудовому розслідуванні на неї працівниками поліції ні психологичний, ні фізичний тиск не здійснювався. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди визнає частково, у розмірі 10 000 гривень. У вчиненому щиро кається, просить її суворо не карати .

Крім часткового визнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, її вина підтверджується наступними доказами :
-показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що раніше знав обвинувачену ОСОБА_7 , так як вона є хрещеною його сина, якому на час вчинення кримінального правопорушення було 9 років. До події він обвинувачену ОСОБА_7 знав приблизно 10 років, неприязних відносин між ними не було. 18 грудня 2020 року ОСОБА_7 як хрещена його сина прийшла до них привітати його сина з наступаючим святом днем Святого Миколая. Вони сіли за стіл та почали святкувати, вживали алкогольні напої. Приблизно о 24 год. 00 хв. ОСОБА_7 вийшла та сказала, що скоро повернеться. Приблизно через дві години вона повернулася, після чого вони продовжили святкувати, а саме пили чай, пиво та грали в карти. Вранці, приблизно о 6 годині ранку вони закінчили святкування та розійшлися, а саме він пішов на роботу, а ОСОБА_7 пішла додому. Приблизно через добу він з дружиною виявив зникнення сережок та каблучки, після чого зателефонували ОСОБА_7 , якій повідомили, що після її відвідування у них зникли прикраси, на що ОСОБА_7 повідомила, що їй дуже шкода. Після цього він пішов до відділу поліції, який розташований по вул.Київській м.Кременчука та подав заяву про вчинений злочин. Викрадені сережки були вагою 3,5 грами 585 проби, каблучка були нижчої проби, вагою приблизно 1 грам. Крадіжку виявили приблизно через 1 день після того, як до них приходила ОСОБА_7 , в цей період до них ніхто не приходив. Про те, що крадіжку вчинила ОСОБА_7 , йому повідомила дружина. Вона зателефонувала до ломбарду, який розташовано по вул.В.Бойка м.Кременчука, ломбард «Капітал» та представилася як ОСОБА_7 , після чого запитала, чи є у них якесь золото, закладене на її ім`я, на що їй повідомили, що є, та воно було закладено сьогодні вночі. Приводом до такого дзвінка стало те, що вони тривалий час знають ОСОБА_7 та вони вважали, що вона могла так зробити, так як у них іноді пропадали речі, а саме гроші та обручки. Його дружина зателефонувала саме до ломбарду «Капітал», так як він розташований найближче до їх будинку та він працює цілодобово. Сережки та каблучка знаходилися в шкатулці, яка стояла в шафі. Звідки ОСОБА_7 знала про місцезнаходження прикрас йому невідомо, він їй місце зберігання прикрас не показував. Золоті вироби йому на даний час не повернуті. Він з ОСОБА_7 знаходився в залі, та саме в залі стояла шафа, в якій була шкатулка з прикрасами. В позові про відшкодування моральної шкоди , він не зазначав позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди, так як вважає, що це є обов`язком суду. Із висновком експерта про вартість прикрас він не погоджується, так як суму обраховано з урахуванням вартості лому, а викрадені були прикраси. На призначенні повторної судово-товарознавчої експертизи він не наполягає. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 знала про цінність цих прикрас для нього, він дуже шкодував та злився з приводу вчиненої крадіжки, через що у нього загострився псоріаз. Також викрадені сережки належали його померлій матері, про що було відомо ОСОБА_7 , однак це не завадило їй вчинити крадіжку. При призначенні покарання покладається на розсуд суду, не наполягає на призначенні обвинуваченій суворого покарання.
-показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що раніше знала обвинувачену ОСОБА_7 , яка є хрещеною матір`ю сина її чоловіка. Особисто вона знала ОСОБА_7 приблизно з 2014 року, взаємовідносини у них були дружні. На день Святого Миколая ОСОБА_7 як хрещена мати прийшла до них в гості до похресника. Спочатку вони сиділи та розмовляли, але потім вирішили розпити спиртні напої. Приблизно о 00 год. 00 хв. ОСОБА_7 пішла по своїх справах. Наступного дня о 06 год. 30 хв. її чоловік став збиратися на роботу та ОСОБА_7 зайшла знову в гості, вони випили каву, після чого ОСОБА_7 приблизно о 09 год. 00 хв. пішла, а вона лягла спати. Весь день вона спала, та 21.12.2020 року у другій половині дня вони з чоловіком збиралися піти до магазину та вона вирішила вдягнути прикраси. Відкривши шкатулку з прикрасами, яка стояла в шафі, вона не знайшла сережки та каблучку, там були лише браслет та маленькі сережки. Вона зателефонувала чоловіку, який йшов додому та повідомила йому про цей факт. Коли чоловік прийшов додому, вони почали міркувати з приводу цієї ситуації, вона подзвонила ОСОБА_7 та повідомила, що після її візиту у них з дому зникли сережки та каблучка, на що ОСОБА_7 повідомила що їй дуже шкода з приводу цієї ситуації, а саме повідомила «мне жаль». Наступного дня вона зателефонувала до ломбарду «Саквояж», який знаходиться поруч, представилась як ОСОБА_7 та повідомила, що декілька днів тому вона занесла прикраси, та попросила повідомити суму до виплати. Їй відповіли, що сережки знаходяться в ломбарді, та сума до виплати становить 3317 грн. Вона вважає, що каблучка також знаходилася в ломбарді, так як її чоловік закладав сережки до ломбарду, та їх оцінювали у 2600 грн., і тому сума 3317 грн. до виплати воан вважає є завищеною. Вона мала намір знову зателефонувати ОСОБА_7 , але чоловік сказав що не потрібно, так як вона повинна була зрозуміти, що їм відомо про факт викрадення сережок, та знала, що вони є дуже цінними для її чоловіка, так як вони залишилися від матері чоловіка, тому її чоловік думав, що ОСОБА_7 підійде до них з метою вирішити це питання. Так як ОСОБА_7 не вжила заходів до вирішення цієї ситуації, її чоловік написав заяву про вчинення кримінального правопорушення до поліції. Вона зателефонувала після зникнення речей саме ОСОБА_7 , так як у них вже були ситуації, які викликали підозру до ОСОБА_7 , але її запрошували до квартири, так як ОСОБА_7 була хрещеною сина її чоловіка. Вона також зателефонувала іншій особі, яка була в квартирі, а саме ОСОБА_11 , який того дня пішов після ОСОБА_7 , з метою з`ясувати питання щодо зникнення прикрас, але вони з`ясували, що ОСОБА_12 до зникнення прикрас непричетний. ОСОБА_7 знала, де в їх квартирі зберігаються прикраси. Сережки та каблучка їй на даний час не повернуті. Доля каблучки їм на даний час невідома. Того вечора вони вжили 3 пляшки алкогольних напоїв, приблизно 250 грам на особу. Відносини ОСОБА_7 та її чоловіка були дружні. ОСОБА_7 не визнала викрадення сережок та каблучки, вибачення у них не просила.
-показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що раніше обвинувачену ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 не знав. Точну дату та час не пам`ятає, до нього в ломбард «Саквояж» прийшла обвинувачена ОСОБА_7 з метою отримання грошових коштів шляхом закладення майна. ОСОБА_7 заклала ювелірні вироби, ймовірно сережки або каблучку, про що ОСОБА_7 була виписана квитанція, де було зазначено перелік майна, яке закладається. При закладанні майна вони перевіряють особу, шляхом фіксування даних з документа, який посвідчує особу. Золоті вироби вони перевіряють хімічним реагентом, вироби, які здавала ОСОБА_7 вони також перевіряли, це були золоті вироби. В квитанції, яка підтверджує здачу майна до ломбарду, а саме сережок, його підпис. Якщо в квитанціі вказано, що він прийняв до ломбарду тільки сережки, а не зазначено, що ОСОБА_7 здавала ще каблучку, тоді вбачається , що він не приймав до ломбарду від ОСОБА_7 каблучку.
Крім того вина обвинуваченої ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України підтверджується письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:
-описом (квитанцією про прийом) заставленого майна №П8 від 19.12.2020 року, із якої вбачається, що ОСОБА_7 передає у заставу ПТ «ЛОМБАРД «СОКОЛЕНКО І К» сережки, додаткові відомості «12 БІЛ КАМ ПО 1 ММ», оціночна вартість 2682 грн. (а.с.86)
-договором про надання ломбардом фінансового кредиту №П8 від 19 грудня 2020 року, із якого вбачається, що ОСОБА_7 отримала фінансовий кредит під заставу майна вартістю 2682 грн. (а.с.87)
-описом-зображенням викраденої золотої сережки на 2 арк. (а.с.88-89)
-висновком судово-товарознавчої експертизи №76 від 13.01.2021 року, із якого вбачається, що ринкова вартість золотих сережок 585 проби, загальною вагою 3,5 грами зі вставками фіанітів в кількості 12 штук (по 6 в кожній сережці) у відмінному стані, без пошкоджень, станом на 19.12.2020 року складає 4334,30 гривень. (а.с.90-94)
-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.01.2021 року, із якої вбачається, що ОСОБА_8 повідомив, що 19.12.2020 року приблизно о 21 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_7 викрала золоті сережки та золоту обручку (а.с.95-96)
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2021 року, із якого вбачається, що ОСОБА_13 за характерною формою обличчя та зачіскою на фото №2 впізнав особу, яка 19.12.2020 року заклала до ломбарду золоті сережки. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 13.01.2021 року на фотознімку №2 зображена ОСОБА_7 (а.с.97-100)
-довідкою ломбарду «Саквояж» ПТ «Соколенко і компанія», із якої вбачається, що в період часу з 15.12.2019 року по 04.01.2021 року ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 29.10.2008 року) з метою отримання фінансового кредиту під заставу закладала такі речі: 18.12.2020 року навушники, б/н, чорний кейс та 19.12.2020 року сережки золото 585/3, 100 г. (а.с.101)
Вищевказані докази, надані стороною обвинувачення, які були досліджені у судовому засіданні суд вважає відповідно до вимог ст..86 КПК України є допустимими, оскільки вони не були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами. Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року).
Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 185 ч.1 КК України доказана.
Суд відповідно до вимог ст.. 374 ч.3 п.2 КПК України де зазначено, що у мотивувальній частині вироку зазначаються:у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; вважає, доведеним обвинувачення в тій частині, що кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченою ОСОБА_7 саме в частині таємного викрадення пари сережок 585 проби, загальною вагою 3, 5 грм., так як викрадення лише цього майна підтверджується дослідженими судом доказами, наданими стороною обвинувачення. Суд вважає виключити із висунутого обвинувачення ОСОБА_7 таємне викрадення каблучки 375 проби, загальною вагою 1,3 грами, так як в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведено, що зазначена каблучка 18.12.2020 року була викрадена саме ОСОБА_7 , що підтверджується показаннями обвинуваченої ОСОБА_7 , яка пояснила, що викрадала лише золоті сережки, каблучку вона не викрадала і не бачила її взагалі , які не суперечать іншим доказам сторони обвинувачення , а саме : показанням свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що в квитанції про прийом заставленого майна зазначається перелік майна, яке особа закладає до ломбарду, і в описі (квитанції про прийом) заставленого майна №П8 від 19.12.2020 року зазначено повний перелік закладеного майна та дійсно мається його підпис та дослідженим судом письмовим доказам: опису (квитанцією про прийом) заставленого майна №П8 від 19.12.2020 року, із якого вбачається, що ОСОБА_7 передає у заставу ПТ «ЛОМБАРД «СОКОЛЕНКО І К» сережки, додаткові відомості «12 БІЛ КАМ ПО 1 ММ», оціночна вартість 2682 грн. (а.с.86), довідці ломбарду «Саквояж» ПТ «Соколенко і компанія», із якої вбачається, що в період часу з 15.12.2019 року по 04.01.2021 року ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 29.10.2008 року) з метою отримання фінансового кредиту під заставу закладала такі речі: 18.12.2020 року навушники, б/н, чорний кейс та 19.12.2020 року сережки золото 585/3, 100 г. (а.с.101). Показання потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 вважає суд не доводять винуватість ОСОБА_7 у викраденні каблучки 375 проби, загальною вагою 1,3 грами, оскільки сторона обвинувачення не надала суду доказів того, що вище зазначена каблучка станом на 18.12.2020 року перебувала у володінні потерпілого ОСОБА_8 .
Суд, вважає, доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення , яке є відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком і кваліфікує її дії по факту крадіжки від 18.12.2020 року за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особистість обвинуваченої, яка задовільно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, стан здоров`я обвинуваченої, яка на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого ОСОБА_8 , який при призначенні покарання покладається на розсуд суду, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
При призначенні обвинуваченій покарання враховується судом і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Судом також враховується поведінка обвинуваченої за час досудового розслідування, де вона активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, а також під час судового розгляду, де вона щиро покаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, має на утриманні двох неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлені.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винної, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті, по яких кваліфіковані дії обвинуваченої у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., так як суд позбавлений можливості відповідно до вимог ст. 61 ч.3 КК України де зазначено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи, призначити обвинуваченій покарання у виді обмеження волі, оскільки вона має на утриманні дитину віком до чотирнадцяти років, а саме сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 суду пояснила , що вона вагітна , вагітність 17 тижнів. Також суд позбавлений можливості призначити ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт згідно ст. 56 ч.3 КК України ,арешту згідно ст. 60 ч.3 КК України, оскільки вона вагітна та у виді виправних робіт згідно ст. 57 ч.1 КК України, так як вона офіційно не працює .
З урахуванням майнового стану обвинуваченої ОСОБА_7 , що вона не працює, вагітна , вагітність 17 тижнів , має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей та сплата обвинуваченою штрафу в розмірі 17000 грн. одним платежем становитиме для неї надмірний тягар, тому суд вважає згідно ст. 53 ч.4 КК України призначити ій штраф з розстрочкою виплати його певними частинами строком на дванадцять місяців, шляхом щомісячного внесення ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 1417 (одну тисячу чотириста сімнадцять) гривень, а останній платіж 1413 (одну тисячу чотириста тринадцять) гривень, починаючи з дати набрання вироком законної сили.
Призначення такого покарання суд вважає відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного :

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до частини першої , другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає , зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
За змістом п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов"язковому з"ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як вбачається з встановлених судом обставин справи, потерпілому ОСОБА_8 була завдана моральна шкода у зв`язку із викраденням у нього золотих сережок, які залишились йому на пам,ять від його матері, яка померла,він нервував, шукав данні сережки , так як вони для нього мають велику цінність як пам,ять про маму, внаслідок чого він зазнав моральних страждань
З огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при відшкодуванні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем у розмірі 50000 гривень є завищеним. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу.
Враховуючи викладене, а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди та вважає, що грошова сума у розмірі 2000 грн. є відповідною і достатньою грошовою компенсацією, а також належною сатисфакцією за завдану обвинуваченою потерпілому ОСОБА_8 моральну шкоду.
Відносно пояснень потерпілого ОСОБА_8 , що обов,язок суду без подання ним цивільного позову стягнути з обвинуваченої матеріальну шкоду завдану злочином на його користь, то суд вважає їх необгрунтованими, оскільки відповідно до вимог ст. 128 ч.1 КПК України де зазначено , що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, тобто законодавцем не визначено , що стягнення матеріальної шкоди є обов,язком суду , це є правом особи , тобто потерпілого по справі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_7 не застосований
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень .
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України, розстрочити сплату штрафу на дванадцять місяців, шляхом щомісячного внесення ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 1417 (одну тисячу чотириста сімнадцять) гривень, а останній платіж 1413 (одну тисячу чотириста тринадцять) гривень, починаючи з дати набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково .
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженою у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_16