Справа № 192/1272/22
Провадження № 1-кс/192/260/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000369 від 12 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Новопокровка Солонянського району Дніпропетровської області, яка мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштована, має неповну середню освіту, не одружена, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, раніше не судима, перебуває на обліку у лікаря психіатра,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_2 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Клопотання обґрунтовано тим, що 10 серпня 2022 року приблизно о 15 годині 30 хвилин у ОСОБА_4 , яка знаходилась за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на завдання тяжких тілесних ушкоджень останній. Після чого підозрювана реалізуючи свій умисел, передбачаючи настання можливих суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в момент коли дитина перебувала у неї на руках, із застосуванням фізичної сили, кинула її на бетонну підлогу. Після чого, нахилившись, вдарила її своєю правою рукою в область голови, спричинивши таким чином малолітній ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: вогнищевого забою головного мозку, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІ ступеню, забою лобної частки праворуч, забою скроневої частки праворуч, субарахноїдальний крововилив, субдуральний крововилив лобної ділянки праворуч, лінійний перелом тім`яної кістки праворуч, підшкірний крововилив лобної ділянки праворуч, судомний синдром. Вказані тілесні ушкодження у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 серпня 2022 року за №0000369, а 30 серпня 2022 року ОСОБА_7 повідомлена про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у даному кримінальному провадженні.

Слідчий за погодженням з прокурором, звернулася до суду з клопотанням про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків прибувати до слідчого ОСОБА_2 , прокурора або суду за першою вимогою та не залишати у період часу з 21:00 години до 07:00 години місце постійного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду. У клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України. Тому вважають що домашній арешт є достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання покладених на підозрювану обов`язків.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити. Слідча вважала, що домашній арешт забезпечить прибуття підозрюваної 09 листопада 2022 року до експертної установи для проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, яка призначена в даному кримінальному провадженні, а прокурор вважав, що застосування домашнього арешту надасть змогу контролювати перебування підозрюваної вдома за вказаною адресою, що виключить можливість вчинення нею аналогічного злочину.

Підозрювана ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала проти застосовування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, пояснивши також, що не мала умислу на завдання дитині тяжких тілесних ушкоджень. Пояснила, що все сталося випадково.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_8 вважав, що до підозрюваної можна застосувати більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання з урахуванням того, що на даний час підозрювана разом з дитиною перебуває на стаціонарному лікуванні в лікарні, а термін лікування не визначений.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрювану та її захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000369 від 12 серпня 2022 року.

Обґрунтована підозра підтверджується матеріалами, які надані до клопотання, в тому числі протоколом допиту підозрюваної, яка пояснила, що випадково перечепилася через відро з картоплею та випустила з рук дитину, а потім також випадково впала на неї; показанням підозрюваної, наданими нею в судовому засіданні, а також протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, дослідженими слідчим суддею та оціненими з точки зору допустимості та достатності для висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу, зокрема, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ч. 2 зазначеної статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, слідчим суддею встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а наявність обґрунтованої підозри узгоджується в точкою зору ЄСПЛ, яка викладена в Рішенні по справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, відповідно п. 55 якого факти, які викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, який є необхідним для засудження або навіть для повідомлення про підозру, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, а відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Фокс, Кембелл і Хартлі проти Об`єднаного Королівства" від 30 серпня 1990 року, наявність "обґрунтованої підозри" передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

У частині доведеності існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає, що органом досудового розслідування не доведено наявність останніх, оскільки доказів щодо переховування від органів досудового розслідування або вчинення незаконного впливу на представника потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також докази щодо вчинення дій для перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та докази вчинення іншого кримінального правопорушення чи щодо можливості продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчому судді не надано. Більше того, слідча пояснила в суді, що ОСОБА_4 кожного разу з`являється на виклик слідчого, жодного разу не ігнорувала його.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 3 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Оскільки прокурором та слідчим як в судовому засіданні, так і в клопотанні, доведено лише існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та не доведено існування жодного з ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведено існування можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

В той же час з урахуванням обставин, за наявності яких слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням та відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає, що слід зобов`язати підозрювану прибувати за кожною вимогою до суду та до слідчого, який здійснює досудове розслідування, а також до прокурора, який є процесуальним керівником в даному кримінальному провадженні у зв`язку з тим, що в даному випадку прокурором доведено лише існування обґрунтованої підозри та не доведено існування ризиків, які вказані в клопотанні, а також можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, в клопотанні зазначено про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з визначенням адреси перебування підозрюваної АДРЕСА_1 . Проте до клопотання не надано жодного доказу щодо власника цього будинку, не отримано його згоду на перебування підозрюваної під домашнім арештом, перелік осіб, які в ньому проживають та не мотивовано чому саме за вказаною адресою необхідно застосувати домашній арешт, оскільки вказана адреса не є місцем реєстрації підозрюваної, а також з урахуванням перебування підозрюваної на стаціонарному лікуванні разом з дитиною, як не надано і відомості про термін такого лікування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 184, 193-194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000369 від 12 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_4 .

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду та до слідчого, який здійснює досудове розслідування, а також до прокурора, який є процесуальним керівником в даному кримінальному провадженні за кожною вимогою до закінчення досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий: слідчий суддя: ОСОБА_1