Справа № 447/2224/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/327/22 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 17.03.2022 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше судимого вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 22.03.2021 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що у період часу з 10.03.2021 по 24.06.2021, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , з мотивів явної неповаги до усталених існуючих норм спільного проживання, сімейного життя, діючи умисно, систематично вчиняв психологічне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_9 , що призвело до її психологічних страждань.

Зокрема, 10.03.2021 близько 00:30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив із матір`ю ОСОБА_9 сімейний конфлікт, під час якого висловлювався нецензурною лексикою, голосно кричав, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_9 . За вищевказані неправомірні дії постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 21.03.2021 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді 50 годин громадських робіт.

Окрім цього, 13.03.2021 близько 21:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого спільного проживання по АДРЕСА_2 , умисно вчинив із матір`ю ОСОБА_9 сімейний конфлікт, під час якого голосно кричав, висловлювався нецензурною лексикою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю матері ОСОБА_9 . За вищевказані неправомірні дії постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 31.03.2021 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

Окрім цього, 22.06.2021 близько 13:30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого спільного проживання по АДРЕСА_2 , умисно вчинив із матір`ю ОСОБА_9 сімейний конфлікт, під час якого висловлювався нецензурною лексикою, голосно кричав, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_9 . За вищевказані неправомірні дії постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 01.07.2021 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Незважаючи не неодноразове вчинення ОСОБА_7 впродовж року дій психологічного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_9 , внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, ОСОБА_7 на шлях виправлення не став і продовжуючи свої неправомірні та систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 24.06.2021 близько 23:00 год., перебуваючи за місцем свого спільного проживання по АДРЕСА_2 , умисно зчинив із матір`ю ОСОБА_9 конфлікт, під час якого голосно кричав, використовував нецензурну лексику, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_9 .

Вищевказаними умисними насильницькими діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 , систематичні психологічні страждання, що завдали шкоди психологічному здоров`ю останньої.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді арешту на строк 2 місяці.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що покарання призначене обвинуваченому не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі внаслідок м`якості. Звертає увагу на тому, що злочин вчинений обвинуваченим відносно його матері повторно. За вчинення аналогічного злочину від відбув покарання у виді громадських робіт і протягом року вчинив повторний злочин. Враховуючи це, покликання суду першої інстанції у вироку на те, що обвинувачений раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України є необґрунтованим. Вважає, що з огляду на повторність вчиненого злочину, а також притягнення обвинуваченого у минулому до адміністративної відповідальності за вчинення насильства відносно потерпілої, у його діях відсутня обставина, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжкого, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується типово, його вік, сімейний стан неодружений, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо матері, тобто особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Поряд з цим, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що обвинувачений раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, що має істотне значення для визначення йому виду та міри покарання.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення злочину до основного покарання у виді громадських робіт, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 22.03.2021 року за вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.
Новий злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, у вказаному кримінальному провадженні він вчинив протягом року з моменту відбуття покарання у виді громадських робіт за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 22.03.2021 року у період часу з 10.03.2021 року по 24.06.2021 року.
Таким чином, з огляду на те, що новий злочин обвинувачений вчинив протягом року з моменту відбуття покарання у виді громадських робіт за попереднім вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 22.03.2021 року, відповідно до ст. 89 КК України, він є таким, що раніше сидимий.
Крім того, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу покликання прокурора у апеляційній скарзі на те, що у діях обвинуваченого відсутня обставина, що пом`якшує покарання - щире каяття.
Так, колегією суддів встановлено, що під час судового розгляду обвинувачений визнав вину у вчиненому та відмовився давати показання.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 22.03.2021 року за вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин та впродовж року вчинив новий аналогічний злочин відносно своєї матері.
Крім того, протягом року ОСОБА_7 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а саме 23.03.2021 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 23.06.2021 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, 27.07.2021 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП, ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 06.08.2021 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Таким чином, враховуючи те, що обвинувачений раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме домашнього насильства та протягом року вчинив аналогічний злочин відносно своєї матері, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, в суді першої інстанції відмовився від дачі показань, що свідчить про відсутність у обвинуваченого щирого жалю з приводу вчиненого злочину, осуду своїх протиправних дій, колегія суддів приходить до переконання, що у його діях відсутня обставина, що пом`якшує покарання щире каяття.
З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 17.03.2022 року в частині призначеного покарання обвинуваченому не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, а тому підлягає скасуванню із ухваленням у цій частині нового вироку судом першої інстанції.

При призначенні покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжкого, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікар нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується типово, його вік, сімейний стан неодружений, обставину, що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину, а також наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо матері, тобто особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Відтак, на думку колегії суддів, обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України, у виді громадських робіт у межах максимальної межі, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 17.03.2022 року відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді 240 годин громадських робіт.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на нього може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4