Справа № 308/3663/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування клопотання вказує, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2020 року ОСОБА_4 було засуджено до остаточного покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років із конфіскацією всього належного йому майна. Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з 16.10.2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зазначає, що станом на момент звернення до суду з даним клопотанням він відбув близько 8 років і 7 місяців призначеного йому покарання, тому просить звільнити його від подальшого відбуття покарання умовно-достроково.
В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити з підстав та мотивів, вказаних у такому. Незважаючи на те, що судом у судовому засіданні роз`яснено засудженому право на захист, передбачене ст. 20 КПК України, останній від отримання права на захист відмовився. Суд переконався у добровільності такого рішення засудженого.
Прокурор в судовому засіданні висловив свою думку про необхідність відмови у задоволенні клопотання. Вказав, що засуджений не залучався до суспільно-корисної праці та не навів достатніх обставин для можливості його дострокового звільнення.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом
Як вбачається з матеріалів особової справи, наданої на вимогу суду ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9», вироком Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2020 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Строк відбування покарання з ухвалено рахувати з 16.10.2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно наданого суду листа ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9» судом встановлено, що станом на 10 червеня 2022 року не відбутий строк покарання ОСОБА_4 становить 0 років 4 місяці 78 днів, кінець строку відбування покарання 17.10.2022.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Так, станом на момент розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 фактично відбув більше 3/4 строку покарання, призначеного судом за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2020 року.
Згідно із п. 1 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
Одночасно, у відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно наданих матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 судом встановлено, що останній був засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, під час відбування покарання неодноразово порушував режим відбування покарання, внаслідок чого притягувався до дисциплінарної відповідальності та постановою начальника ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9» від 04.03.2022 був поміщений до карцеру на 5 діб.
Також суду не надано відомостей про те, що засуджений ОСОБА_4 під час відбування покарання отримував заохочення чи добровільно залучався до праці.
З урахуванням викладеного, хоча засуджений ОСОБА_4 фактично відбув більше 3/4 строку покарання, призначеного судом за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2020 року, приймаючи до уваги наявність відомостей про систематичне порушення засудженим режиму відбування покарання, відсутність відомостей про залучення засудженого до праці чи надання йому заохочень, суд приходить до переконання про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою не довів своє виправлення.
Приймаючи до уваги вищенаведене та процесуальну позицію прокурора, суд вважає, що до ОСОБА_4 не може бути застосовано в порядку ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі від подальшого відбування покарання, а тому клопотання є таким, що не підлягає до задоволення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, Постановою Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1