Справа № 201/6737/22
Провадження № 1-кс/201/2504/2022
УХВАЛА
21 вересня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого СВ № 2 управління Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0004858 від 19.09.2022 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
20 вересня 2022 року до суду надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0004858 від 19.09.2022 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з особистих ідеологічних мотивів, в умовах воєнного стану, з 13 вересня 2022 року, використовуючи акаунт « ОСОБА_6 » у мобільному додатку «Telegram», зареєстрований за номером оператора мобільного зв`язку MTC НОМЕР_1 здійснює поширення інформації військового характеру щодо місць дислокації підрозділів ЗС України у м. Добропілля Донецької області користувачу додатку «Telegram» використовувався ним при здійсненні листування із абонентом « ОСОБА_7 ».

19.09.2022 року під час затримання в порядку ст. 208 КПК України громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав свої мобільні телефони марки «RealMe С21-Y» (ІМЕІ -1: НОМЕР_2 , ІМЕІ -2: НОМЕР_3 ) без картки мобільного оператора та «LG» ІМЕІ: НОМЕР_4 із встановленою картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 .

20.09.2022 року вказані пристрої було оглянуто. Оглядом встановлено, що користувач пристрою марки «RealMe С21-Y» (ІМЕІ -1: НОМЕР_2 , ІМЕІ -2: НОМЕР_3 ) без картки мобільного оператора та «LG» ІМЕІ: НОМЕР_4 із встановленою картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 здійснював акумулювання інформації військового характеру щодо місць дислокації підрозділів ЗС України на території м. Добропілля Донецької області. Зібрана інформація пересилалася користувачу мобільного додатку «Telegram», який користується псевдонімом « ОСОБА_7 » (зареєстрований за номером НОМЕР_5 . Пересилання інформації відбувалося з телеграм акаунту «Andrey», зареєстрованого за номером оператора мобільного зв`язку MTC НОМЕР_1 .

08.09.2022 року постановою слідчого мобільні телефони марки «RealMe С21-Y» (ІМЕІ - 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ - 2: НОМЕР_3 ) без картки мобільного оператора та «LG» ІМЕІ: НОМЕР_4 із встановленою картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 визнано речовим доказом за кримінальним провадженням №0004858 від 19.09.2022 року

20.09.2022 року призначено комп`ютерно-технічну експертизу вище наведених пристроїв, проведення якої доручено ЗЕВ ІСТЕ СБУ в ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що згідно з ч.5 ст.237 КПК України, вилучена річ, що має значення для кримінального провадження, вважається тимчасово вилученим майном, яке в подальшому в ході розслідування може бути використаним як докази вчиненого кримінального правопорушення, на вилучений 19.09.2022 року в ході досудового розслідування мобільні телефони, необхідно накласти арешт.
На підставі вищевикладеного, слідчий просить суд накласти арешт на вищезазначене майно.

Слідчий в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі, на його задоволенні наполягав.

ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій просив також проводити розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, виходячи з наступного мотивування.

З клопотання слідчого та доданого до нього витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що відомості за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 114-2 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004858 від 19.09.2022 року, про те, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з особистих ідеологічних мотивів, в умовах воєнного стану, з 13 вересня 2022 року, використовуючи акаунт « ОСОБА_6 » у мобільному додатку «Telegram», зареєстрований за номером оператора мобільного зв`язку MTC НОМЕР_1 здійснює поширення інформації військового характеру щодо місць дислокації підрозділів ЗС України у м. Добропілля Донецької області користувачу додатку «Telegram» використовувався ним при здійсненні листування із абонентом « ОСОБА_7 ».

Згідно матеріалів доданих до клопотання, 19.09.2022 року під час затримання в порядку ст. 208 КПК України громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав свої мобільні телефони марки «RealMe С21-Y» (ІМЕІ -1: НОМЕР_2 , ІМЕІ -2: НОМЕР_3 ) без картки мобільного оператора та «LG» ІМЕІ: НОМЕР_4 із встановленою картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 , який слідчим оглянуто, що зафіксовано у протоколі огляду речей від 20.09.2022.
Постановою слідчого від 20.09.2022, вказаний телефон визнано речовим доказам у кримінальному провадженні.

Слідчий просить накласти арешт на зазначені у клопотанні мобільний телефон, з метою збереження речових доказів.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, слідчий суддя керується наступним.

Частиною 3 статті 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому і предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктові 1 частини другої статті 170 цього Кодексу): 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб

Враховуючи наведене, є всі підстави вважати, що вилучений 20.09.2022 під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мобільні телефони марки «RealMe С21-Y» (ІМЕІ -1: НОМЕР_2 , ІМЕІ -2: НОМЕР_3 ) без картки мобільного оператора та «LG» ІМЕІ: НОМЕР_4 із встановленою картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 , є тимчасово вилученим майном.

Отже, зазначене у клопотанні слідчого майно цілком відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України та ст. 98 КПК України, а тому існують достатні правові підстави для накладення арешту на це майно, з метою його збереження задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженню, оскільки незастосування арешту може призвести до його знищення чи приховування.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, на підставі вивчених матеріалів кримінального провадження за №0004858 від 19.09.2022, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, слідчий суддя дійшов переконання про доведеність стороною обвинувачення наявності підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на тимчасово вилучений 19.09.2022, під час затримання ОСОБА_8 мобільні телефони марки «RealMe С21-Y» (ІМЕІ -1: НОМЕР_2 , ІМЕІ -2: НОМЕР_3 ) без картки мобільного оператора та «LG» ІМЕІ: НОМЕР_4 із встановленою картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 , оскільки таке майно фактично підпадає під ознаки, визначені у ч. 2 ст. 167 КПК України, та має значення для кримінального провадження.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст. 117, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ № 2 управління Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0004858 від 19.09.2022 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на мобільні телефони марки «RealMe С21-Y» (ІМЕІ -1: НОМЕР_2 , ІМЕІ -2: НОМЕР_3 ) без картки мобільного оператора та «LG» ІМЕІ: НОМЕР_4 із встановленою картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1