Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/651/22
Провадження № 1-кс/553/157/2022
У Х В А Л А
Іменем України

27.04.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження № 0000387 від 03.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У провадження до Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження № 0000387 від 03.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

В клопотанні слідчим вказувалось про те, що ОСОБА_5 03 квітня 2022 року, приблизно о 14 год. 00 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, буд. 20, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022», маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник у приміщення магазину одягу (секонд-хенду) «Економ клас» за вищевказаною адресою, який належить ФОП « ОСОБА_6 », звідки викрав одяг та сумки загальною вартістю приблизно 3000 гривень. Після чого ОСОБА_5 , намагаючись покинути місце скоєння злочину, тобто виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було останнім закінчено з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений на місці охоронцями магазину одягу (секонд-хенду) «Економ клас».

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану.

Слідчим СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області 03.04.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лохвиця, Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

В клопотанні слідчим зазначено, що обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення - злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.Протоколом огляду місця події від 03.04.2022 за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 20;

2.Постановою про визнання та приєднання предметів як речових доказів від 04.04.2022;

3.Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.04.2022;

4.Постановою про визнання та приєднання предметів як речових доказів від 04.04.2022;

5.Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 03.04.2022;

6.Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 03.04.2022;

7.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 від 05.04.2022;

8.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 05.04.2022;

9.Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.04.2022 та іншими доказами у їх сукупності.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що згідно зі ст. 12 КК України вважається тяжким злочином.

Постановою першого заступника керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова від 04.04.2022 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 02.05.2022 включно.
Відповідно до статті 331 ч.ч. 1, 3 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
В судовому засіданнні прокурор підтримав клопотанння та наполягав на його задоволенні,

В судове засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 наддав на адресу суду письмову заяву, в якій проохав проводити рогляд клопотанння без його участі.

Згідно ухвали суду від 27.04. 2022 року, судове засідання призначено у режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за участі обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Згідно інформації, наданої ДУ «Харківський слідчий ізолятор» , вказано, що станом на дату розгляду клопотання в установі доступ до глобальної мережі інтернет відсутній, в зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, у зв`язку цим проведення засідань в режимі відеконференції не можливе, точна інформація щодо відновлення доступу до глобальної мережі інтернет не відомо, після проведення ремонтних робіт, буде проведено тестовий зв`язку представниками судової адміністрації, для подальшого проведення засідань за допомогою засобів відеоконференції.

Зважаючи на невідкладність вирішення питання про продовження дії заходів кримінального провадження та з урахуванням вимог ст. 615 КПК України, суд приходить до висновку про можливість вирішення даного клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження за участі прокурора та захисника обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення - злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом огляду місця події від 03.04.2022 за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 20; Постановою про визнання та приєднання предметів як речових доказів від 04.04.2022; Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.04.2022; Постановою про визнання та приєднання предметів як речових доказів від 04.04.2022; Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 03.04.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 03.04.2022; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 від 05.04.2022; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 05.04.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.04.2022 та іншими доказами у їх сукупності.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що згідно зі ст. 12 КК України вважається тяжким злочином.

Постановою першого заступника керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова від 04.04.2022 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 02.05.2022 включно.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до положень ст.ст. 131,132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосування з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вимогам ст. 178 КПК України передбачені обставини що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкості покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосувались раніше та інші обставини.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
З огляду на вище викладене суд, вислухавши думку учасників судового провадження та перевіривши наявні матеріали, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Аналізуючи ризики, визначені ст. 177 КПК України, суд враховує те, що їх дійсну та реальну наявність було встановлено слідчим суддею при обранні запобіжного заходу вперше, та суддею/судом під час йоого продовження, тому на даний час встановлені ризики є дійсними, реальними та триваючими, тобто заявлені ризики не зменшилися.
Так, при застосуванні під час досудового слідства заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого та при продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий, що що підозрюваний ОСОБА_5 може:

1)п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2)п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідків;

3) п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Вказані ризики обгруновуються тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи передбачене законом покарання, це може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Окрім цього, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, а також активних бойових дій в м. Харкові та Харківській області, може спонукати ОСОБА_5 до втечі до іншого міста, населеного пункту, щоб переховуватися від органу досудового розслідування та вчинити аналогічне кримінальне правопорушення,оскільки раніше вже притягався до кримінальної відповідальності.
Окрім цього, можна дійти висновків, що ОСОБА_5 може здійснювати тиск та незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню.

Про те, що підозрюваний може переховуватись від суду, свідчить й така обставина, як тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, що може бути достатньою причиною разом з іншими обставинами для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Москаленко проти України" Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Здобуті докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З урахуванням викладеного, суд вважає, що встановлені раніше ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України наразі не зменшився та продовжує існувати з високою ймовірністю з підстав зазначених судом вище.
З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.
В той же час, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, котрі не зменшились та продовжують існувати і на даний час, а інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання вказаним ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, де в рамках кримінального провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання слідчого та продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 508, 615, 616 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження № 0000387 від 03.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.06.202 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Слідча суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1