Справа № 214/5200/21
1-і/214/345/22
У Х В А Л А

Іменем України

02 вересня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

прокурора Хоменко А.Г.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника Новака А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0168, 0000071) щодо ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор надав до суду письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_1 на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив що ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувались при обранні та продовженні запобіжного заходу не зменшились, а продовжують існувати. Так, мається ризик, що ОСОБА_1 буде переховуватися від суду оскільки, офіційно не працює, тобто не має законних, належних та достатніх засобів для існування, не має міцних соціальних зв`язків. Окрім того, в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходяться кримінальні провадження щодо ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України. До того ж, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.07.2021 року ОСОБА_1 був оголошений у розшук. Також, на думку прокурора, обвинувачений зможе незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки має право ознайомитися із матеріалами кримінального провадження, а отже, з доказами здобутими в ході досудового розслідування, знатиме анкетні дані свідків та їх місце мешкання, тому може вплинути на них з метою примушування до зміни показів у суді. Окрім того, прокурор вважає, що ОСОБА_1 зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом впливу останнім на потерпілих з метою погрози, підкупу, умовляння свідків та потерпілих, схилення їх до дачі неправдивих показань. Також, обвинувачений зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 на шлях виправлення не став та знову обвинувачується у вчиненні нових корисливих злочинів.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_1 та його захисник, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з таких підстав.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.06.2021 року, справа №214/5200/21 розподілена судді Ковтун Н.Г.

Станом на момент звернення прокурора з вказаним клопотанням головуючий суддя Ковтун Н.Г. перебуває в щорічній відпустці.

Разом з цим, відповідно до абзацу п`ятого п.20-5 Розділу X Прикінцевих положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Хоменко А.Г. про продовження строку дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою.

Так, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, які згідно з ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, відповідно.

Суд приходить до переконання, що існують ризики передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

На думку суду, обвинувачений ОСОБА_1 може переховуватися від суду, оскільки офіційно не працює, тобто не має законних, належних та достатніх засобів для існування. Останній не одружений, не працює, не має дітей на утриманні, тобто не має міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його покинути місце мешкання. До того ж, суд приймає до уваги, що ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.07.2021 року ОСОБА_1 був оголошений у розшук. При цьому, як слідує з матеріалів об`єднаного кримінального провадження, ухвалою суду від 03.02.2022 року щодо ОСОБА_1 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, але, в зв`язку з грубим порушенням обвинуваченим встановлених вказаною ухвалою обмежень, щодо останнього було змінено запобіжний захід на тримання під вартою.

Окрім того, суд вважає, що ОСОБА_1 може незаконно впливати на потерпілого та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, має право ознайомитися із матеріалами кримінального провадження, а отже, з доказами здобутими в ході досудового розслідування, знатиме анкетні дані свідків, потерпілих та їх місце мешкання, тому може вплинути на них з метою примушування до зміни показів у суді, з метою погрози, підкупу, умовляння свідків та потерпілих, схилення їх до дачі неправдивих показань.

Також, суд вважає, що перебуваючи на волі, обвинувачений зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 на шлях виправлення не став та знову обвинувачується у вчиненні нових корисливих злочинів. При цьому, суд приймає до уваги, що на теперішній час в Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходяться кримінальні провадження щодо ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

Зазначені вище обставини, на думку суду, дають підстави вважати, що ОСОБА_1 знаходячись на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_1 , приймаючи до уваги тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, суд вважає, що маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання наведеним вище ризикам. При цьому, цілодобовий домашній арешт на застосування якого наполягають обвинувачений та його захисник, на думку суду, не зможе запобігти встановленим вище ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Таким чином, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», оцінивши у сукупності всі обставини, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_1 на 60 (шістдесят) днів.

Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01.11.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 07.09.2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко