Дата документу 14.04.2022 Справа № 554/2335/22
У Х В А Л А
Іменем України

14 квітня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0001147 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, судимого

20 грудня 2004 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 1 року позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік;

21 серпня 2006 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік;

19 березня 2009 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 187, ч. 2 чт. 289, ст 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

07 квітня 2022 року з Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло кримінальне провадження № 0001147 від 20 листопада 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року та продовженого Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, змінено територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Октябрським районним судом м. Полтави.

В судовому засіданні прокурор оголосив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , яке він мотивував тим, що ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, які існували як під час досудового розслідування, так і на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, на цей час не зникли та не зменшилися. Посилався на особливо тяжкий характер вчиненого злочинного діяння, поведінку та особу обвинуваченого, також вважав, що є всі підстави, що він може ухилитися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному проваджені, продовжити злочинну діяльність, оскільки обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини корисливої спрямованості.

Захисник ОСОБА_4 , яка діяла на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 016-0000524 від 12 квітня 2022 року при вирішення даного питання покладалася на розсуд суду.

В силу об`єктивних та незалежних від суду причин, обвинувачений ОСОБА_5 до суду для участі в судовому засіданні доставлений не був. Суд, враховуючи запровадження в Україні воєнного стану, а також перебування останнього в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», що в знаходиться м. Харкові, де на цей час проводяться активні бойові дії, вважає за необхідне розглянути питання про продовження строку тримання його під вартою за участі його захисника, однак за відсутності самого обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання прокурора у цьому кримінальному провадженні, суд дійшов таких висновків.

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з мотивів, наведених прокурором, зважаючи при цьому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу щодо останнього не зникли та продовжують існувати й на цей час, так як сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, на думку суду, не міг змінити його настільки, що зникла суспільна небезпечність вчиненого діяння або змінились обставини, які б виключали можливість повторення вчинення ним аналогічних дій, в тому числі закінчення злочину, у якому обвинувачується.

Суд також зазначає, що прокурором в достатній мірі доведено наявність ризику впливу з боку обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, через що останні можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань.

Разом з тим. вирішуючи питання щодо необхідності продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, суд враховує також особу обвинуваченого, який не має постійних та офіційних джерел доходу, сталих соціальних зв`язків та є неодноразово судимим, в тому числі за вчинення злочинів корисливої спрямованості.

Серед іншого, суд враховує і те, що обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, свідки та потерпілий у справі, ще не допитані, у зв`язку з чим жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Одночасно, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію ним же зазначених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що визначення розміру застави не забезпечить належне та неухильне виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 червня 2022 року.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 15 годині 14 квітня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1