Справа № 333/2276/22
Провадження № 1-кс/333/668/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, заяву ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у справі № 333/2276/22,
В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 знаходиться скарга ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування.
28.06.2022 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у справі № 333/2276/22.
Представник заявника адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою належним чином про дату та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує.

Суддя ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилася, відповідно ч.3 ст.81 КПК України надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі.
Прокурор будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, заяв до суду не надав.
Суд, дослідивши заяву про відвід, вважає, що відвід не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтями 75, 76 КПК України зазначений перелік підстав, за яких виключається участь судді в розгляді справи.
Відповідно до положення ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань кримінального судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у кримінальних провадженнях є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини, у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, шо безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Суб`єктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості є, наприклад, висловлювання судді по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу («Сандер проти Сполученого Королівства»); не реагування судді на расистські висловлювання присяжних («Ремлі проти Франції») тощо. З огляду на це ЄСПЛ наголосив на тому, що судді при виконанні ними службових обов`язків мають бути стриманими, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочинства.

Суд вважає, що заява ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у справі № 333/2276/22 ґрунтується лише на суб`єктивних переконаннях. Твердження заявника про упередженість судді не відповідає дійсності і заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, та інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, що передбачені КПК України.

Таким чином, оцінивши в сукупності вищевикладене, суд прийшов до висновку, що суду не надано достовірних доказів, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності, та які б вказували на упередженість судді ОСОБА_5 .
Суд не вбачає наявності обставин, що виключають участь судді ОСОБА_5 у розгляді скарги ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування, чи обставин, які викликали б обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80-82 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у справі № 333/2276/22, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1