ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001690 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 01 вересня 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, громадянину України, в силу ст. 89 КК України не судимому,
обвинуваченому за ч.4 ст. 189, ч.2, ст. 15 ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 194, ч.3 ст. 28ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 263 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 30.10.2022 включно.
В задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника відмовлено.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 263 КК України, тобто у вимаганні передачі чужого майна в особливо великих розмірах, поєднаному з пошкодженням та знищенням майна потерпілого в особливо великих розмірах, вчиненому шляхом підпалів, вибухів, тобто загальнонебезпечним способом;у організації готування та закінченого замаху на умисне пошкодження та знищення чужого майна у великих розмірах, вчиненого шляхом підпалу, тобто загальнонебезпечним способом, за попередньою змовою групою осіб, в результаті чого наслідки у вигляді заподіяння шкоди потерпілому у великих розмірах не наступили з причин, що не залежали від волі співучасників злочину;у організації готування та закінченого замаху на умисне пошкодження та знищення чужого майна у великих розмірах, вчиненого шляхом вибуху, тобто загальнонебезпечним способом, за попередньою змовою групою осіб, в результаті чого наслідки у вигляді заподіяння шкоди потерпілому у великих розмірах не наступили з причин, що не залежали від волі співучасників злочину, вчиненого повторно;у організації готування та закінченого замаху на умисне пошкодження та знищення чужого майна у великих розмірах, вчиненого шляхом вибуху, тобто загальнонебезпечним способом, за попередньою змовою групою осіб, в результаті чого наслідки у вигляді заподіяння шкоди потерпілому у великих розмірах не наступили з причин, що не залежали від волі співучасників злочину, вчиненого повторно;організації готування та вчинення умисного пошкодження та знищення чужого майна шляхом вибуху, тобто загальнонебезпечним способом, за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло шкоду потерпілому у великих розмірах, вчинене повторно;у організації готування та закінченого замаху на умисне пошкодження та знищення чужого майна у великих розмірах, вчиненого шляхом вибуху, тобто загальнонебезпечним способом, за попередньою змовою групою осіб, в результаті чого наслідки у вигляді заподіяння шкоди потерпілому у великих розмірах не наступили з причин, що не залежали від волі співучасників злочину, вчиненого повторно.
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 як організатор та керівник організованої групи:

- створив організовану групу, особисто підшукав її учасників та здійснював керівництво злочинним угрупованням, координував дії кожного з учасників організованої групи;

- розподіляв і узгоджував зі співучасниками функції та обов`язки кожного з них, спрямовуючи їхню діяльність на досягнення єдиного злочинного результату;

- підбирав об`єкти злочинних дій, планував конкретні злочини і злочинну діяльність угруповання у цілому, сприяв порадами;

- забезпечував виконавців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 інформацією, яка була необхідною для вчинення злочинів;

особисто набував та забезпечував виконавців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засобами вчинення злочинів, в тому числі вибуховими пристроями;

- фінансував злочинну діяльність, надаючи грошові кошти, які були затратною частиною під час готування та вчинення злочинів;

- з метою підтримання функціонування злочинного об`єднання виплачував винагороду виконавцям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за кожний вчинений злочин;

- забезпечував вжиття учасниками організованої групи заходів з прикриття злочинної діяльності та конспірації.

Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд мотивував свою ухвалу наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів тяжких та особливо тяжких, вчинених організованою групою, та ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати на момент судового розгляду.

На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді особистого зобов`язання.

Свої апеляційні вимоги обґрунтував тим, що прокурором в судовому засіданні не було доведено ризики, про які він зазначає. Доводи прокурора, що він ніби порушив умови особистого зобов`язання не відповідають дійсності та вважає, що вказане залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Також зазначив, що його вина його у вчиненні злочинів не доведена, а кримінальне провадження сфабриковане.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0001690 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 за ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_9 за ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 122 КК України. В судовому засіданні 01 вересня 2022 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 30.10.2022 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на обґрунтованість підозри та те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_8 , зокрема особливо тяжкого, за який передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд правильно врахував те, що злочин вчинено організованою групою та ОСОБА_8 є активним учасником цієї групи, вчинив злочини у спосіб, який становить підвищену суспільну небезпеку, оголошувався в розшук, а також те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися.

Свою вину у вчиненні злочинів ОСОБА_8 не визнає, що також вказує на те, що перебуваючи на волі він зможе вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання встановленню об`єктивних обставин прави.

Твердження обвинуваченого про те, що кримінальне провадження щодо нього сфабриковане колегією суддів не перевіряється, оскільки на даному етапі суд позбавлений можливості перевіряти докази на підтвердження чи спростування вини обвинуваченого в інкримінованих злочинах. Вказані обставини суд перевірає під час розгляду справи по суті.

Доводи захисника, що у даному провадженні допитані свідки та потерпілий не спростовують наявність ризиків, так як судовий розгляд не завершений та суд може повторно чи додатково викликати вказаних осіб для надання показань, з метою з`ясування обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Тобто, обвинувачений не навів переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 01 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4