Справа № 346/2232/22
Провадження № 1-кп/346/494/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні № 1-кп/346/494/22, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 09.06.2022 року за № 0000127, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корнич Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, на утриманні нікого не має, судимого вироком Коломийського міськрайонного суду від 04.03.2022 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
обвинувачений, будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, ухилився від відбування цього покарання.
Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду від 04.03.2022 року, який набрав законної сили 05.04.2022 року, ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. З 08.04.2022 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в Коломийському районному відділі філії Державної установи Центр пробації в Івано-Фрнаківській області.
03.05.2022 року ОСОБА_3 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, про що ним заповнено відповідну підписку роз`яснено наслідки ухилення від відбування покарання, а також вручено направлення до комунального підприємства Коломийська міська ритуальна служба для подальшого відбування покарання, починаючи з 04.05.2022 року.
Згідно з наказом КП Коломийська міська ритуальна служба № 33 від 03.05.2022 року ОСОБА_3 прийнято на громадські роботи, а також складено графіки виходу на роботу в 2022 році. Однак, він умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, допустив порушення порядку і умов відбування вказаного покарання, а саме не з`явився на громадські роботи: в травні 2022 року в період з 04.05.2022 року по 06.05.2022 року та з 10.05.2022 року по 31.05.2022 року без поважних причин; в червні 2022 року в період з 01.06.2022 року по 10.06.2022 року, чим довів своє небажання стати на шлях виправлення.
Станом на 10.06.2022 року із призначених 80 годин громадських робіт ОСОБА_3 відпрацював лише 4 години.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КПК України.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КПК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним проступком.
Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліках в наркологічному та кабінеті психіатра, характеризується за місцем проживання негативно.
Тому суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України у виді арешту, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням правил співвідношення громадських робіт та арешту, передбачених п.4 ч. 1 ст.72 КК України, приєднавши частину невідбутого покарання, а саме 76 годин громадських робіт, що відповідає 9 дням арешту.
Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.
Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.03.2022 року за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, та остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у виді арешту на строк 2 (два) місяці 9 (дев`ять) днів.
Строк відбуття ОСОБА_3 визначеного остаточного покарання рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання цим вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1