Єдиний унікальний номер 205/3885/22
Провадження № 1-кс/205/1626/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року Ленінський районний суду м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 24.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 24.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Вказане клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 від 24.05.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службовими особами КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради (, юридична адреса:м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 18) була побудована корупційна схеми по систематичному вимаганню та одержанню неправомірної вимоги з громадян, за безперешкодне поховання померлих осіб на цвинтарях міста Дніпра. Зокрема, відповідними слідчими діями встановлено, що директор КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та заступник директора КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись своїм службовим становищем, впровадили протиправну корупційну схему, яка реалізується групою осіб з чітким розподілом ролей її учасників з метою отримання неправомірної вигоди. При цьому, учасники такої схеми, повні анкетні дані яких наведені у клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, достовірно знаючи, що відповідно рішення виконкому Дніпровської міської ради № 1039 від 13.10.2021 «Про встановлення вартості окремих видів ритуальних послуг, які надаються КП «Міська ритуальна служба» ДМР населенню на території м. Дніпра складає не більше 3 500 грн. за поховання тіла померлої особи, та не більше 400 грн. за поховання урни з прахом померлої особи, а сплату комунальне підприємство має приймати за такі послуги шляхом безготівкового перерахунку через установи банків на спеціальний рахунок КП «Міська ритуальна служба» усвідомлюючи безальтернативність та монополію на надання ритуальних послуг, діючи з мето отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, в декілька разів завищують вартість наданих послуг. При цьому, громадяни, які звертаються до комунального підприємства з приводу поховання осіб на цвинтарях перебуваючи у складному емоційному стані, пов`язаному із втратою близьких людей, не здатні об`єктивно встановити справжню вартість ритуальних послуг, будучі обмежені у часі через невідворотні біологічні процеси з тілом померлого, вимушені сплачувати грошові у готівковій формі, без отримання будь-яких підтверджуючих документів, кошти у розмірах, які вимагають службові особи комунального підприємства. У випадку відмови громадян сплачувати вказану суму грошових коштів, керівник відповідного цвинтаря безпідставно відмовляє у наданні ритуальних послуг. Органом досудового розслідування встановлено, що після отримання грошових коштів від громадян, службові особи комунального підприємства самостійно сплачують в касу комунального підприємства за фактично надані ритуальні послуги грошові кошти в сумі, визначені договором замовленням не більше 3 500 гривень, а решту грошових коштів у якості неправомірної вигоди розподіляють між учасниками злочинної групи.

31 липня 2022 року знаходячись на території Краснопільського кладовища за адресою: м. Дніпро, вул. Потічна, 117 А, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво в отримані службовою особою КП «Міська ритуальна служба» ДМР, а саме ОСОБА_8 , неправомірної вигоди для третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, достовірно знаючи, що питання поховання громадян на території Краснопільського кладовища належать до його службових повноважень, отримав від ОСОБА_9 , частину грошових коштів від 15 000 гривень, а саме неправомірну вигоду у сумі 3 000 гривень. На наступний день 01 серпня 2022 року близько 11 години ОСОБА_9 , прибув на Краснопільське кладовище де зустрів ОСОБА_7 , з яким розпочав бесіду, щодо проведення поховання померлого родича, після чого передав ОСОБА_7 , решту грошових коштів, а саме неправомірну вигоду у сумі 12 000 гривень, за надання ритуальної послуги, а саме захоронення тіла померлого у землю, що суперечить рішенню виконкому Дніпровської міської ради № 1039 від 13.10.2021 «Про встановлення вартості окремих видів ритуальних послуг, які надаються КП «Міська ритуальна служба» ДМР відповідно до якого вартість оформлення договору замовлення на організацію та проведення поховання становить - 65,90 грн., оформлення свідоцтва про поховання 50,90 грн., поховання урни з прахом померлих у землю 278,20 грн., що складає загальну вартість послуг 395 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, а саме у пособництві в одержані службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії, з використанням наданого службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

10.10.2022 року о 17 год. 18 хв. ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

10.10.2022 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

12.10.2022 року ОСОБА_7 вручено зміну письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів ОСОБА_7 належить на праві власності транспортний засіб «AUDI Q7», чорного кольору, д/н НОМЕР_1 .

Враховуючи специфіку вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що вчинене ОСОБА_7 злочинне діяння, згідно ст..12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, а санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк від 3 років та з конфіскацією майна, є необхідність у накладенні арешту на рухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_7 .

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор звертається до слідчого судді із вказаним клопотанням про накладення арешту на рухоме майно, а саме, транспортний засіб «AUDI Q7», чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також, на ключі від вказаного автомобіля, флеш карту, перепустку до Дніпровського державного медичного університету на ім`я ОСОБА_7 , ключі запалювання від вищевказаного автомобіля, з метою забезпечення конфіскації (або спеціальної конфіскації) такого майна, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Прокурор вказане клопотання підтримав, і вважаючи обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні, просив слідчого суддю задовольнити клопотання в повному обсязі.

Від власника майна ОСОБА_7 до слідчого судді надійшли заперечення проти вказаного клопотання, в яких він просив відмовити в його задоволенні у його повному обсязі. В обґрунтування таких заперечень посилався на ту обставину, що таке майно є спільною сумісною власністю подружжя, безпосередньо автомобіль використовується всіма членами сім`і власника такого майна для задоволення їх побутових потреб, також використовується у їх професійній діяльності, у зв`язку із чим, на думку підозрюваного, конфіскації підлягати не може, як і не може підлягати арешту в межах даного кримінального првоадження.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

В даному випадку слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000042 від 24.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З наданих слідчому судді матеріалів випливає, що об`єктивна сторона розслідуваного кримінального правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_7 будучи особою, яка видавала себе за керівника виробничої дільниці (Краснопільській цвинтар), що розташований на земельній дільниці із кадастровим номером: :07:119:0025 за адресою м. Дніпро, вулиця Потічна, 117 А) вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України.

Матеріалами провадження підтверджено, що 10.10.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було проведено обшук автомобіля «AUDI Q7», д/н НОМЕР_1 .

Також на даному етапі досудового розслідування наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 368 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з частиною першою статті 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження (частина перша статті 131 КПК України).

Як зазначалось вище, згідно пункту третього частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. При вирішенні питання про арешт майна необхідно враховувати, серед іншого: 1) правову підставу для арешту майна; 2) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 3) наслідки арешту майна для обвинуваченого та третіх осіб (частина друга статті 173 КПК України).

Судом встановлено вказана підозрювана особа безпосередньо володів та користувався автомобілем «AUDI Q7», д/н НОМЕР_1 .

Під час встановлення правової підстави, що зумовлює арешт такого майна слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 368 КПК України. Санкція даної статті передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відтак, в цьому кримінальному провадженні необхідність арешту автомобіля обумовлена сукупністю підстав вважати, що таке майно може підлягати конфіскації як виду покарання у випадку прийняття в подальшому відповідного рішення судом. У зв`язку з загрозою конфіскації майна існує ризик того, що підозрювана особа може приховати чи відчужити грошові кошти за відсутності такого арешту. І навпаки, з накладенням арешту втрачається можливість особи відчужити цей актив на користь третіх осіб. Отже, може бути виконане завдання арешту майна, а саме запобігання можливості його відчуження.

Окрім цього, на думку слідчого судді, розумність та співрозмірність обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження. Накладення арешту на майно підозрюваної особи направлене на досягнення дієвості цього провадження. Таке обмеження не шкодить інтересам інших осіб. Втручання у права і свободи особи шляхом арешту майна не має ознак порушення прав людини, адже потреби досудового розслідування на даному етапі виправдовують такий ступінь втручання.

Також слідчий суддя вказує, що накладення арешту на вказане майно не є припиненням права власності на нього, і жодних негативних наслідків арешту такого активу для третіх осіб не вбачається.

У зв`язку із викладеним, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно підозрюваної особи.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна має бути врахована розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя має застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, враховуючи встановлені слідчим суддею наслідки арешту майна для власника майна, зокрема те, що вказане рухоме майно постійно використовується родиною власника у професійній діяльності та в інтересах сім`ї, а також враховуючи те, що ОСОБА_10 не чинить перешкод органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що арешт вказаного автомобіля «AUDI Q7», чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , шляхом заборони на відчуження буде найменш обтяжливим способом, не спричинить шкоди для кримінального провадження, а арешт майна шляхом його вилучення в даному випадку буде носити надмірний характер.

Слідчий суддя зазначає, що з матеріалів клопотання не вбачається в даному випадку існування тих обставин, які підтверджують, що перебування такого майна у користуванні власника зможе призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі іншій особі такого автомобіля.
Окремо слідчий суддя роз`яснює, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 132, 167,170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
1. Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 24.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити.
2. Накласти арешт на автомобіль ««AUDI Q7», чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом встановлення заборони на відчуження такого транспортного засобу, передавши таке майно під письмову розписку на відповідальне зберігання власнику.
3. Зобов`язати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , забезпечити збереження транспортного засобу ««AUDI Q7», номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , у стані, придатному для використання у даному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1