Справа № 340/146/17
Провадження № 11-кп/4808/29/22
Категорія ч.1 ст.122 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000016 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 , начальника Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_12 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2021 року задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та звільнено його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України на підставі ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0000016 від 26.01.2017 року відносно ОСОБА_9 про обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України закрито.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 12.08.2021 року апеляційну скаргу прокурора та представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 задоволено. Ухвалу Косівського районного суду від 07.06.2021 року щодо ОСОБА_9 в частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Так, 07.06.2021 року представник потерпілого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_8 подав клопотання про відшкодування процесуальних витрат потерпілого на правову допомогу, що в загальному розмірі складає 36418,00 грн.

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2021 року задоволено частково клопотання представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_8 про відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні за №0000016 від 26.01.2017 року про обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст.122 КК України. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 процесуальні витрати (витрати на професійну правничу допомогу) у розмірі 12375, 00 грн (дванадцять тисяч триста сімдесят п`ять гривень 00 копійок).

Не погодившись з ухвалою суду захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 , представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 , та начальник Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_12 подали апеляційні скарги.

ОСОБА_9 та його адвокат ОСОБА_10 просять ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_8 про відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні за №0000016 від 26.01.2017 року та стягнення зі ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 процесуальних витрат (витрат на професійну правничу допомогу).

Вважають дану ухвалу такою, що прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, вказують, що системний аналіз норм глави 8 КПК України свідчить про те, що сторони кримінального провадження не завжди можуть розраховувати на компенсацію понесених ними процесуальних витрат. Так, частина друга статті 120 КПК України передбачає, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого несе потерпілий. Стаття 124 КПК України фактично передбачає випадки, коли понесені сторонами процесуальні витрати можуть бути перерозподілені. Так, понесені потерпілим процесуальні витрати (в т.ч. витрати на правову допомогу) підлягають стягненню з обвинуваченого лише у випадку ухвалення обвинувального вироку. Стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у випадку закриття кримінального провадження чинний КПК України, не регулює.

Представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про відшкодування процесуальних витрат потерпілого ОСОБА_11 в розмірі 36 418 грн. Вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

В обґрунтування апеляційних доводів посилається на те, що під час судового розгляду кримінального провадження потерпілим здійснено витрати на правову допомогу та витрати, пов`язані з прибуттям його представника до місця судового розгляду, а тому представником потерпілого подано до суду клопотання про відшкодування процесуальних витрат в розмірі 36418 грн. Зокрема, вказана сума складається з наступних витрат:

1. Витрати на правову допомогу, надану адвокатом ОСОБА_13 в розмірі 1000 грн. Підтверджено довідкою, виданою ОСОБА_13 ( в матеріалах справи).

2. Витрати на правову допомогу надану адвокатом ОСОБА_8 в період з 23.09.2016р. по 20.04.2018 року в розмірі 7500 грн. Підтверджено квитанцією про отримання коштів від 23.09.2016 року (в матеріалах справи).

3 Витрати пов`язані з прибуттям представника потерпілого в судові засідання у Верховинський районний суд в період з 24.03.2017 року по 20.04.2018 року в розмірі 4668 грн. Підтверджено фіскальними чеками (в матеріалах справи).

4. Витрати на правову допомогу надану адвокатом ОСОБА_8 під час розгляду справи Верховинським районним судом в період з 21.04.2018р. по 10.12.2019 року в розмірі 12500 грн. Підтверджено детальним описом наданих послуг та квитанцію до прибуткового касового ордера від 10.12.2019р.

5. Витрати на правову допомогу надану адвокатом ОСОБА_8 під час розгляду справи Івано-Франківським апеляційним судом в розмірі 1500 грн. Підтверджено детальним описом наданих послуг та квитанцією до прибуткового касового ордера від 10.02.2020 р.

6. Витрати на правову допомогу надану адвокатом ОСОБА_8 під час розгляду справи Косівським районним судом в розмірі 9250 грн. Підтверджено детальним описом наданих послуг та квитанцією до прибуткового касового ордера.

Водночас, всі перелічені вище процесуальні витрати та види професійної правової допомоги, наданої адвокатом в ході розгляду судами справи №340/146/17, зафіксовані сторонами в Акті погодження обсягу та вартості наданих правових послуг від 03.11.2021р.

Звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, згідно якої склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказує, що частково задовольняючи клопотання про відшкодування процесуальних витрат суд помилково охопив тільки період з 15.05.2018 року по 07.06.2021 року, в той час як досудове розслідування у кримінальному провадженні було розпочато 07.03.2016 року, а розгляд справи у Верховинському районному суді розпочато 20.03.2017 року. Суд залишив поза увагою процесуальні витрати потерпілого на правову допомогу понесені ним у період з 23.09.2016 року по 14.05.2018 року під час якого потерпілому надавалась правова допомога на стадії досудового розслідування і було проведено 14 судових засідань, в 10 з яких брав участь представник потерпілого. Розмір процесуальних витрат потерпілого на правову, допомогу в цей період склав 7500 грн. Не дав оцінку договорам про надання правової допомоги ОСОБА_11 від 23.09.2016 року і 01.08.2018 року згідно з п.4.2. яких гонорар адвоката складає суму погоджену сторонами. Не дав оцінку акту погодження обсягу та вартості наданих правових послуг, підписаному потерпілим і адвокатом 03.11.2021 року на виконання п.4.2 Договорів про надання правової допомоги. Залишив поза увагою понесені потерпілим в період з 23.09.2016 року по 14.05.2018 року витрати на прибуття представника потерпілого до місця судового засідання в розмірі 4668 грн. Не дав оцінку витратам потерпілого на участь адвоката в стадії апеляційного оскарження вироку Верховинського районного суду в розмірі 1500 грн. Не вказав якими саме доказами підтверджується задоволений судом розмір відшкодування процесуальних витрат. З огляду на наведені норми права та правову позицію Великої Палати Верховного Суду Косівський районний суд не дотримався приписів кримінального процесуального законодавства і ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню в частині зменшення розміру відшкодованих процесуальних витрат.

Начальник Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_12 просить ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2021 року змінити з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону. Ухвалити стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 процесуальні витрати (витрати на професійну правничу допомогу) у розмірі 36418 грн.

В доводах апеляційної скарги прокурор зазначає, що на підтвердження понесених витрат на надання правничої допомоги на загальну суму 36418,00 грн. адвокатом ОСОБА_8 , надано детальний опис послуг (а.с.118 т.3), а також квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с.119-121 т.3) та акт погодження обсягу та вартості наданих правових послуг від 03.11.2021. Суд першої інстанції, зменшуючи суму витрат на правову допомогу не врахував, що справа протягом тривалого часу перебувала в провадженні судів різних інстанцій. Судом применшено значення участі адвоката, зазначивши, що представник потерпілого брав участь здебільшого в судових засіданнях, які були короткочасними, а відтак адвокат мав можливість також брати участь і в інших справах чи займатись своєю професійною діяльністю. Вважає, що такі висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону, а доводи щодо зменшення суми судових витрат суперечать обставинам, встановленим під час судового розгляду.

ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, однак захисник подала клопотання, в якому просила відкласти слухання справи на інший день, оскільки безпосередня участь учасників кримінального провадження в судовому провадженні неможлива як за станом здоров`я, так і з інших поважних причин.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 , начальника Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_12 неодноразово призначалось до розгляду. ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 повідомлялися про розгляд кримінального провадження, однак не з`явилися в судові засідання, призначені на 03.02.2022 року, 26.02.2022 року, 28.03.2022 року, 27.04.2022 року, у зв`язку з чим, з метою забезпечення їх участі у судовому засіданні апеляційної інстанції, розгляд кримінального провадження відкладався. Зокрема, 26.02.2022 року та 28.03.2022 року адвокатом ОСОБА_10 до суду було подано клопотання про відкладення розгляду кримінального провадження у зв`язку з тим, що вона та її підзахисний не зможуть прибути в судове засідання зважаючи на введення в Україні воєнного стану та відсутність транспортного сполучення між Верховиною та Івано-Франківськом, а 27.04.2022 року у зв`язку з перебуванням ОСОБА_9 на реабілітації після проведеної операції з видалення тромбів. При цьому, захисником так і не було не надано документів, які підтверджують реальне існування обставин, які унеможливлювали їх участь в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що сукупність вищевказаних обставин свідчить про те, що ОСОБА_9 та його захисник зловживають своїми процесуальними правами щодо відкладення розгляду кримінального провадження та вважає можливим розглянути кримінальне провадження за апеляційними скаргами на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2021 року без участі ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 .

Так, в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримала вимоги апеляційної скарги начальника Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_12 , не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 та просила залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 ;

- представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги, підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора та заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту мотивувальної частини судового рішення вбачається, що суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу та стягнення грошової суми у розмірі 12375,00 грн. При цьому, суд першої інстанції вказав, що враховує складність справи та наданий обсяг послуг у суді.

Однак, вищевказані висновки суду першої інстанції не виглядають переконливими, оскільки зі змісту матеріалів провадження вбачається, що кримінальне провадження знаходилось в суді першої інстанції з 16 березня 2017 року протягом тривалого часу.

Зі змісту матеріалів провадження вбачається, що потерпілий користувався правовою допомогою як на стадії досудового розгляду, так і в судах першої та апеляційної інстанції. Однак, суд першої інстанції не мотивував свої висновки щодо доводів потерпілого про необхідність стягнення витрат на правову допомогу на стадії досудового розслідування та в суді апеляційної інстанції, витрат на прибуття представника потерпілого до місця судового засідання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК України установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Окрім того ч. 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу.

Оплата праці адвоката є результатом відповідних домовленостей між адвокатом та його клієнтом і визначається договором про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.ст. 26, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ч.2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на наведене, керуючись принципом верховенства права, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим судом допущена неповнота судового розгляду кримінального провадження при вирішенні питання щодо розміру витрат на правову допомогу, а також істотні порушення КПК України, які в своїй сукупності перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення в частині вирішення цивільного позову.

Неповнота судового розгляду відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення, а істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в частині вирішення судових витрат, відповідно до положень ч.1 ст. 412, ст.415 КПК України слугують підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,409,412,415,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 , начальника Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_12 задовольнити частково.

Ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2021 року скасувати та призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4