Провадження №11-сс/824/1379/2022 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.422 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року, якою зобов`язано уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000537 вчинити дії, визначені п.1 ч.2 ст.283, п.10 ч.1 ст.284, ч.4 ст.284 КПК України в частині підозри ОСОБА_9 та протягом трьох днів з часу постановлення ухвали слідчого судді, прийняти постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000537.

Зазначена ухвала мотивована тим, що строки ведення досудового розслідування стосовно ОСОБА_9 , передбачені ст.219 КПК України, закінчились, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, доказів на підтвердження того, що на даний момент кримінальне провадження №0000537 стосовно ОСОБА_9 було закрито, прокурор не надав. За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_7 в частині зобов`язання уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000537 вчинити дії, визначені п.10 ч.1 ст.284, ч.4 ст.284 КПК України в частині підозри ОСОБА_9 .

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді прокурором подано апеляційну скаргу, в якійвін просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_9 .
Мотивуючи свої вимоги зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді прокурору не оголошувалась та не спрямовувалась. Отримана прокурором на запит лише 24 січня 2022 року, у зв`язку апелянт вважає, що строки на подачу апеляційної скарги пропущені з поважних причин та підлягають відновленню.
Прокурор вказує, що зазначене судове рішення формально винесено таким чином, що згідно положень ст.309 КПК України, не може оскаржуватися в апеляційному порядку, але слідчим суддею постановлена ухвала, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами відповідно до кримінального провадження, розпочатого до 2018 року, не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, закріпленим ст.ст.2, 7, 9, 22 КПК України. Слідчий суддя вийшов за межі наданих йому кримінальним процесуальним законодавством повноважень, грубо порушив процесуальне законодавство та виніс рішення на підставі якого особа, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду злочинів, без жодної законної підстави буде звільнена від кримінальної відповідальності.
Зокрема, прокурор зазначає, що адвокат ОСОБА_7 звернувся зі скаргою на нібито припущену бездіяльність прокурора, яка полягає, на думку адвоката, «у нездійсненні прокурором інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк», а саме у неприйнятті прокурором рішення про закриття кримінального провадження з підстав, що визначені п.1 ч.2 ст.283, п.10 ч.1 ст.284, ч.4 ст.284 КПК України, у зв`язку з ніби таким, що мало місце, закінченням строку досудового розслідування в кримінальному провадженні». Правовою підставою для звернення вказані п.1 ч.1 ст.303 КПК України. Однак дана скарга є такою, що подана без достатніх на те правових підстав, бо здійснення або нездійснення дій з закриття кримінального провадження не входить до переліку процесуальних дій та рішень, які можна оскаржити з підстав, передбачених саме п.1 ч.1 ст.303 КПК України.
Таким чином, враховуючи вказані обставини, слідчий суддя при вирішенні питання про прийняття до розгляду вказаної скарги, мав прийняти рішення передбачене ч.4 ст.304 КПК України, про відмову у відкритті провадження за скаргою.
Також сама скарга є необґрунтованою, насамперед в частині безпідставних тверджень про те, що строки досудового розслідування закінчились. З невідомих причин, в основу свого рішення слідчий суддя поклала доводи скаржника, які в деяких місцях навіть не відрізняються від тексту скарги, при цьому не переконавшись у їх достовірності, хоча цей захисник навіть не ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження.
Прокурор також зазначає, що імперативними положення п.10 ч.1 ст.284 КПК України взагалі не передбачено можливість закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 з підстав передбачених цим пунктом. Адже згідно примітки до п.10 ч.1 ст.284 КПК України, дія положень цього пункту не має зворотної сили та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін, а це до 15 березня 2018 року.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і про це достеменно відомо суду, відомості про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_9 внесені до ЄРДР 22 серпня 2013 року за №00000502 від 12 травня 2014 року Генеральною прокуратурою України. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.3 ст.371; ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.372; ч.1 ст.14, ч.5 ст.27, ч.2 ст.146 КК України в межах цього кримінального провадження. 19 червня 2014 року матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_9 виділені в окреме провадження під №0000537 у зв`язку з ухиленням останнього від органу досудового слідства та оголошення його у розшук.
У той же час, слідчий суддя обґрунтовуючи своє рішення зазначила, що на її думку відомостями про кримінальне правопорушення є процесуальне рішення про визначення групи прокурорів у справі від 20 травня 2020 року, що на її думку дозволяє застосувати положення п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
На підставі вищевикладеного, прокурор вважає, що зазначене судове рішення підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду.

До суду апеляційної інстанції захисником ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_7 було подано заяву, в якій він просив відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою прокурора. Адже на думку захисника, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року у справі №757/66895/21-к не підлягає апеляційному оскарженню. При цьому посилання прокурора на п.17 ч.1 ст.7 та ч.1 ст.24 КПК України як на підставу для подання апеляційної скарги, в даному випадку вважає необґрунтованим.
Крім того, захисником ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції подано ще одну заяву, в якій він просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про поновлення строку на подання апеляційної скарги. Мотивуючи свої доводи зазначив, що апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року прокурор мав право подати протягом п`яти днів з дня її оголошення. 13 січня 2022 року було оголошено оскаржувану ухвалу слідчого судді. Таким чином, до 18 січня 2022 року прокурор мав права подати апеляційну скаргу. Однак, прокурором було подано апеляційну скаргу 27 січня 2022 року, чим не дотримано положень ст.395 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 , який вважав вимоги апеляційної скарги прокурора необґрунтованими та безпідставними, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.2, ч.3 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такою особою обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно вимог ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів провадження вбачається, що прокурор був обізнаний про дату і час розгляду скарги і скористався своїм правом не бути присутнім при розгляді скарги та подав до суду 28 грудня 2021 року клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідно до журналу судового засідання оскаржувану ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було проголошено 28 грудня 2021 року, а отже з цього дня належить обраховувати строк на її апеляційне оскарження.
Проте, в ЄДРСР ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року була надіслана лише 11 січня 2022 року. Дані про направлення копії ухвали слідчого судді учасникам судового провадження після проголошення в матеріалах провадження відсутні. При цьому копія оскаржуваної ухвали була направлена на запит прокурора судом першої інстанції 24 січня 2022 року, тобто вже після закінчення строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга прокурором була подана до суду апеляційної інстанції 27 січня 2022 року.
Враховуючи те, що з мотивами прийняття оскаржуваного судового рішення прокурор ознайомився вже після закінчення строку на його оскарження та після цього в найкоротший термін реалізував своє право на подання апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в даному випадку слід погодитися з доводами прокурора щодо пропущення ним строку оскарження судового рішення з поважної причини, а тому його клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На думку суду апеляційної інстанції вказаних вимог законодавства слідчим суддею не дотримано в повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів провадження, захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 в поданій скарзі просив: зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000537 вчинити дії, визначені п.1 ч.2 ст.283, п.10 ч.1 ст.284, ч.4 ст.284 КПК України в частині підозри ОСОБА_9 та протягом трьох днів з часу постановлення ухвали слідчого судді, прийняти постанову про закриття кримінального провадження; зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000537 протягом 24 годин з моменту прийняття постанови про закриття кримінального провадження №0000537 внести до ЄРДР відомості про закриття кримінального провадження.
Мотивуючи наявність, на думку захисника, у нього права на оскарження вищевказаної бездіяльності прокурора, у своїй скарзі він вказав, що прокурор зобов`язаний на підставі ч.3 ст.219, п.10 ч.1 ст.284, ч.4 ст.284 КПК України після повідомлення особи про підозру протягом 2 місяців ведення досудового розслідування закрити кримінальне провадження стосовно підозрюваного, і даних дій не було вчинено прокурором, хоча строк досудового розслідування стосовно ОСОБА_9 закінчився, а тому захисник вважав, що у сторони захисту наявне право на підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України звернутися зі скаргою на бездіяльність прокурора.
Згідно ч.3 ст.26 КПК України повноваження слідчого судді при вирішенні питань, віднесених до його компетенції, обмежені законодавчим положенням, згідно з яким, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише питання, винесені на їх розгляд сторонами й віднесені до їх повноважень процесуальним законом.
Як вбачається з положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру закрити кримінальне провадження. Оскільки тривалість строку як "найкоротшого" не встановлено КПК України і це поняття є оціночним, колегія суддів вважає, що подана скарга не підпадає під випадки оскарження бездіяльності прокурора, що передбачена у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
За таких обставин, на думку колегії суддів, прийнявши до провадження скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора щодо не вчинення дій, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України у кримінальному провадженні №0000537, слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень та прийняв рішення, яке не передбачене КПК України.
У разі постановлення слідчим суддею ухвали, яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилає положення ч.3 ст.309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч.4 ст.399 КПК України.
Наведене узгоджується і з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року № 5-142кс(15)17, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду (постанови від 23 травня 2018 року у справах №237/1459/17 та 243/6674/17), у разі постановлення слідчим суддею ухвали, не передбаченої кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч.3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч.4 ст.399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст.7 та ч. 1 ст.24 КПК, які його гарантують, з огляду на положення ч.6 ст. 9 КПК, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК.
За таких обставин, доводи захисника ОСОБА_7 про те, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвала слідчого судді є судовим рішенням, і вона має відповідати вимогам кримінального процесуального законодавства.
Положеннями ч.2 ст.375 КПК України визначено, що у разі ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті його підписують усі судді.
Проте, як вбачається з матеріалів провадження ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року не підписана слідчим суддею ОСОБА_1 , що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не вчиненні дій, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України у кримінальному провадженні №0000537 від 19 червня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Прокурору відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року, якою зобов`язано уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000537 вчинити дії, визначені п.1 ч.2 ст.283, п.10 ч.1 ст.284, ч.4 ст.284 КПК України в частині підозри ОСОБА_9 та протягом трьох днів з часу постановлення ухвали слідчого судді, прийняти постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000537 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не вчиненні дій, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України у кримінальному провадженні №0000537 від 19 червня 2014 року - відмовити.

Головуючий :

Судді :