Справа № 405/3814/22
1-в/405/376/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року 16 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Молочанськ, Токмацького району, Запорізької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого:
1) 27.08.2014 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 185 КК України до сплати штрафу у розмірі 1020 гривень;
2) 26.06.2015 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2.ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
3) 20.07.2016 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 01 місяця позбавлення волі;
4) 19.12.2016 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 190, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.11.2018 по відбуттю строку покарання;
по теперішній справі засуджений: 22.08.2019 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі.
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду подання повідомлений завчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, залишив вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення на розсуд суду (а.п.14). Засуджений в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду подання повідомлений завчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити (а.п. 15). Клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, що відповідно до вимог ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Прокурор заперечувала щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 59-Б-22, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засідання встановлено, що вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.08.2019 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 05 років (а.о.с. 28-29 Т.1 ч.1). Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30.10.2019 року, вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.08.2019 року відносно ОСОБА_5 залишено без змін (а.о.с. 31-33 Т.1 ч. І).
Початок строку покарання 21.03.2019, кінець строку 21.03.2024. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 03 роки 04 місяці 25 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 07 місяців 05 днів.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 26.03.2019, за час відбування покарання допустив 2 (два) порушення встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, одне з яких не зняте та не погашене у встановленому законом порядку (а.п. 10, а.о.с. 89, 142 Т.1 ч. ІІ); має 1 (одне) заохочення (а.п. 10, а.о.с. 121 Т.2 ч.ІІ); в ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» перебував з 26.03.2019 - за час перебування в установі допустив 1 (одне) порушення встановленого режиму утримання у виді вилучення заборонених предметів, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді догани, стягнення погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав; з 22.11.2019 відбував покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія (№88)» - за час перебування в установі порушень встановленого режиму утримання не допускав; до виконання робіт із благоустрою установи ставився з розумною ініціативою, залучався до робіт без оплати прані; відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений відпрацював 46 годин; за добросовісне ставлення до праці та сумлінну поведінку був 1 (один) раз заохочений правами начальника установи; з 16.03.2022 відбуває покарання до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» - за час перебування в установі допустив 1 (одне) порушення встановленого порядку відбування покарання у виді зберігання заборонених речей, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді догани, стягнення не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, заохочень не має; стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість, міру покарання призначену судом вважає надто суворою; підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, залучається до робіт без оплати праці; відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України даний засуджений відпрацював 10 годин; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне; участь у виховних заходах, які проводяться в установі, не бере; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», але особистого прагнення для її реалізації не проявляє; підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов; засуджений під час відбування покарання не перебуває на профілактичному обліку установи; відповідно до оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений має «високий рівень»; характеризується посередньо (а.п. 9).

Також з особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що на засіданні адміністративної комісії ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 39 від 16.09.2021, а.о.с. 120 Т.1 ч.ІІ).
Крім того, з особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що на засіданні адміністративної комісії ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 15 від 28.07.2022, а.о.с. 150 Т.1 ч.ІІ).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та матеріали особової справи останнього за № 59-Б-22 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.
При оцінці поведінки засудженого, суд виходить з того, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
Суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання порушував встановлений порядок відбування покарання, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», але особистого прагнення для її реалізації не проявляє; відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. При цьому, за час відбування покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» засуджений ОСОБА_5 допустив 1 (одне) порушення встановленого порядку відбування покарання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення виражалися у вилученні КРП, за що даний засуджений отримав догану, стягнення не зняте та не погашене у встановленому законом порядку.
Разом з тим, пасивна поведінка засудженого ОСОБА_5 не засвідчує виправлення та перевиховання останнього та не була позитивним прикладом для інших засуджених.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не є стабільним та послідовним.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 369, 537, 539 КПК України, суд
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали суду направити до Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» для відома та вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали суду.
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали суду.Також з особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що на засіданні адміністративної комісії ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 39 від 16.09.2021, а.о.с. 120 Т.1 ч.ІІ).

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_6