Єдиний унікальний № 946/1996/20
Провадження № 1-кп/946/243/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України
про звільнення особи від кримінальної відповідальності
та про закриття кримінального провадження

07 червня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001640, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,
інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7 .
Представник потерпілого ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою, звернувся до суду із заявою про відкладення судового засідання, у зв`язку запровадженням в Україні воєнного стану, а також у зв`язку з відсутністю у вільному продажі автомобільного пального, що позбавляє його можливості прибути до суду з м. Одеса. З урахуванням того, що, хоча на території України і запроваджений воєнний стан, але діяльність Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у зв`язку з цим не припинена, активні бойові дії на території Ізмаїльського району Одеської області не ведуться, і, хоча є труднощі з купівлею автомобільного пального, але сполучення між м. Одеса та м. Ізмаїл громадським транспортом не припинене, що об`єктивно не позбавляє представника потерпілого ОСОБА_7 можливості прибути до суду, суд визнав причину неприбуття представника потерпілого ОСОБА_7 до суду неповажною. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності представника потерпілого почати судовий розгляд, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про його проведення без його участі. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 327 КПК, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Суть питання, що вирішується
1.Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду звернувся з клопотанням про його звільнення від кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні за його обвинуваченням за ч. 1 ст. 286 КК на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності, та про закриття кримінального провадження.

Встановлені судом обставини
2. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

3.Так, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 30 травня 2016 року близько 21:30 години, точного часу не встановлено, керуючи транспортним засобом трактором марки «ЮМЗ-6» номерний знак НОМЕР_1 з полупричепом-цистерною в с. Новий Каланчак Ізмаїльського району Одеської області та здійснюючи виїзд з двору будинку АДРЕСА_2 , на проїжджу частину дороги, в порушення вимог підп. «б» п.2.3., п. 10.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), внаслідок кримінально протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розрахував на їх відвернення, не надав перевагу у русі автомобілю «ВАЗ-210994-20» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який в той час здійснював рух по проїжджій частині дороги в с. Новий Каланчак Ізмаїльського району Одеської області, вул. 30 років Перемоги, зліва на право по ходу руху трактора, внаслідок чого здійснив зіткнення з останнім.
У результаті зіткнення транспортних засобів водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми грудної клітки, животу, осадження шкіри в області обличчя, верхніх кінцівок, тулубу, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

4.У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав своє клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому надав суду свою згоду за закриття кримінального провадження з вказаної нереабілітуючої підстави.

5.Захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності. При цьому прокурор ОСОБА_4 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 не ухилявся від досудового розслідування та інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

6.Відповідно до довідки про судимість від 09.07.2020, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався та після 30.05.2016 інших кримінальних правопорушень не вчиняв, до кримінальної відповідальності також не притягувався. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та від суду не ухилявся, у розшук не оголошувався.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
7.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження з таких підстав.

8.Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

9.Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
10.Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

11.При вирішенні питання про те, в якій редакції слід застосувати норми КК, суд враховує те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 (далі Закон №2617-VIII), що набирав чинності з 01.07.2020, до абз. 2 ч. 1 ст. 286 КК були внесені зміни, та кримінальна відповідальність за цією нормою посилена, оскільки розмір штрафу значно підвищений та вилучена можливість не призначати додаткове покарання.

12.Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Згідно ж ч. 2 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншими чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

13.Отже, з урахуванням того, що Закон №2617-VIII посилює кримінальну відповідальність за ч. 1 ст.286 КК, а також того, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_3 до набрання вказаним законом чинності, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 4, ч. 2 ст. 5 КК, суд вважає за необхідне при вирішенні питання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 керуватися положеннями КК в редакції, чинної на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

14.Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК, яке на теперішній час згідно ст. 12 КК є нетяжким злочином, за який передбачене покарання у виді обмеження волі і не передбачене покарання у виді позбавлення волі, а з урахуванням положень ч. 2 ст. 4, ч. 2 ст. 5 КК, у даному конкретному виключному випадку, кримінальним проступком, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, а на час вчинення було злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

15.Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК у редакції чинної на час вчинення ОСОБА_3 діяння, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

16.Відповідно ж до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК чинної редакції особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

17.Таким чином, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК встановлений однаковий строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, незалежно від часу його вчинення, а саме три роки.

18.Будь-яких даних, які би свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від досудового розслідування чи суду, не встановлено, а тому відсутні підстави для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК щодо зупинення перебігу давності. Також встановлено, що ОСОБА_3 після 30.05.2016, принаймні до 09.07.2020, іншого кримінального правопорушення не вчиняв, у зв`язку з чим перебіг давності відповідно до ч. 3 ст. 49 КК не переривався.

19.Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст.288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.
20.Крім того, чинним законодавством не заборонено звільняти особу від кримінальної відповідальності та закривати кримінальне провадження у зв`язку з тим, що особа не визнає свою винуватість. З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_3 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

21.При цьому суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29.07.2021 № 552/5595/18, згідно якій за змістом статей 284 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

22.Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_3 , у даному конкретному виключному випадку з урахуванням положень ч. 2 ст. 4, ч. 2 ст. 5 КК, обвинувачується у вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі (на час його вчинення злочин невеликої тяжкості, на даний час нетяжкий злочин, за який не передбачене покарання у виді позбавлення волі), 30 травня 2016 року, у зв`язку з чим на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більш ніж три роки, тому, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі імперативних положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК він має бути звільнений від кримінальної відповідальності.

23.Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК.

24.У зв`язку із закриттям кримінального провадження, цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди підлягає залишенню без розгляду. Потерпілий ОСОБА_6 відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК має право пред`явити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

25.На підставі ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз: № 66-А від 23.03.2018 в сумі 1 716 грн, №1094-А від 28.11.2018 в сумі 4 290 грн, №19/12/1-163/СЕ/19 від 21.11.2019 в сумі 6 280,40 грн, а всього з ОСОБА_3 підлягає стягненню 12 286,40 грн. При цьому при вирішенні цього питання суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, згідно яким суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 49 КК, ст.ст. 284, 288, 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

2.Звільнити ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі ст. 49 КК.

3.Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2016 року за №0001640, відносно ОСОБА_3 на підставі п. 1 ч. 2 ст.284 КПК, у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

4.Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди залишити без розгляду, роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 його право пред`явити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

5.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 12 286,40 грн (дванадцять тисяч двісті вісімдесят шість гривень сорок копійок).

6.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

7.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1