Справа № 357/8405/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква об`єднаного кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,, -

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор, з врахуванням того, що протягом тривалого часу обвинувачений переховувався від суду, з врахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України просив продовжити застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку в подальшому.

Обвинувачений та його захисник заперечував проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження відносно ОСОБА_6 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів справи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 14 жовтня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до злочинів не тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Крім того, відомості, що містяться в матеріалах кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 ухилявся від явки до суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченоого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього передбачені КПК обов`язки.

Таким чином, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченому підчас розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 , необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На даній стадії процесу судом не допиті свідки, потерпілі та не досліджені матеріали провадження.
Даних про те, що ОСОБА_5 не може утримуватися в умовах СІЗО, суду не надано.
Тому, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 331 369, 371 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Судове засідання по кримінальному провадженню кримінальному провадженні, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 , ч. 2 ст. 185 КК України відкласти до 20 жовтня 2022 року до 09 год. 00 хв.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів - по 10 грудня 2022 року включно, утримуючи в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України..

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 50160 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі внесення застави, наступні обов`язки: · прибувати до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за першим викликом; не залишати місце проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 10 грудня 2022 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській особі.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Білоцерківський міськрайонний суду Київської області .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку та строки, передбачені ст. 395 КПК України.

СуддяОСОБА_1