Справа № 314/4883/20
Провадження № 1-кп/314/95/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2022 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000647 від 04.08.2020 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, не працює, є людиною з інвалідністю III групи, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника (в режимі відео конференції) ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2020 року, у вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, перебуваючи біля торгівельних кіосків, розташованих по АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що раптово виник між ним та потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , долонями обох рук наніс два бокові удари в область обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді: закритої щелепно-лицевої та внутрішньочерепної травми, яка виразилась струсом головного мозку, уламковим переломом латеральної стінки лівої орбіти, вдавленим уламковим переломом передньої стінки лівої гайморової пазухи, переломом латеральної стінки лівої гайморової пазухи; вдавленим уламковим переломом передньої стінки правої гайморової пазухи та переломом латеральної стінки правої гайморової пазухи; переломом кісток носу без зміщення уламків; переломом 18 зуба; переломом тіла лівої виличної кістки без зміщення уламків, який у післятравматичному періоді потребував оперативного втручання (відкритої репозиції, остеосинтезу лівої виличної кістки, екстракорпорально); крововиливами очноямкових ділянок, та крововиливом в білкову оболонку лівого ока.
Згідно висновку експерта від 13.08.2020 № 66 закрита щелепно-лицева та внутрішньочерепна травма, яка виразилась струсом головного мозку, уламковим переломом латеральної стінки лівої орбіти, вдавленим уламковим переломом передньої стінки лівої гайморової пазухи, переломом латеральної стінки лівої гайморової пазухи; вдавленим уламковим переломом передньої стінки правої гайморової пазухи та переломом латеральної стінки правої гайморової пазухи; переломом кісток носу без зміщення уламків; переломом 18 зуба; переломом тіла лівої виличної кістки без зміщення уламків, який у післятравматичному періоді потребував оперативного втручання (відкритої репозиції, остеосинтезу лівої виличної кістки, екстракорпорально); крововиливами очноямкових ділянок, та крововиливом в білкову оболонку лівого ока - була пов`язана з розладом здоров`я на строк понад 21 день, а тому, кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому судом суті обвинувачення повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні, обставини, викладені в обвинувальному акті та розмір цивільного позову.

Також, зазначив, що з потерпілим ОСОБА_5 знайомий давно, вчились в одній школі. Виникла конфліктна ситуація з потерпілим через дівчину. 27.03.2020 обвинувачений зустрівся з ОСОБА_5 для вирішення конфлікту біля кіоску, проте під час розмови виникло непорозуміння, унаслідок чого потерпілий застосував у бік обвинуваченого ОСОБА_3 газовий балончик, речовина якого потрапила в очі останнього, що спричинило погіршення зору приблизно на дві години. Через зазначений час ОСОБА_3 знов зустрівся з ОСОБА_5 з метою обговорити усі питання, на що потерпілий відреагував зухвалістю, та згодом відбулась бійка між обвинуваченим та друзями ОСОБА_5 тривалістю п`ятнадцять хвилин, яка була зупинена через крики людей, які були у проїжджаючому поруч авто. Знайомі потерпілого, які були учасниками бійки, розбіглись. ОСОБА_3 не пам`ятає кого та як бив. Також отримав тілесні ушкодження, проте до лікаря не звертався. Після бійки зателефонував брату ОСОБА_8 з проханням забрати його додому.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що знайомий з обвинуваченим давно, навчались в одній школі. Вказав, що 27.03.2020 зі своїм товаришем ОСОБА_9 здійснювали пішу прогулянку по вул. Бочарова, де зустрілися з ОСОБА_3 , який йшов до потерпілого не з добрими намірами через виниклий раніше конфлікт, у зв`язку з чим ОСОБА_5 застосував до обвинуваченого перцевий балончик, раніше куплений з метою самозахисту. Потерпілий знав раніше, що ОСОБА_3 разом з братом шукали потерпілого для того, щоб розібратись з ним. Після зазначеної події ОСОБА_5 пішов далі, зустрівся з іншими знайомими. Через деякий час до ОСОБА_5 знов звернувся ОСОБА_3 з метою поговорити, на що знайомий потерпілого ОСОБА_10 попередив останнього, що добром це не скінчиться, у зв`язку з чим покликав п`ятьох людей, які почали сварку з обвинуваченим. Потерпілий став між обвинуваченим та друзями, та всі підійшли до кіосків. Під час розмови ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_5 ліктем у грудну клітину, що було розцінено потерпілим як провокація, на яку останній не відреагував. Потім обвинувачений накинувся на потерпілого, почав бити ногами та руками, вдарив по голові, через що ОСОБА_5 впав, після чого ОСОБА_3 почав кидатись на людей, які знаходились поруч. Викликали поліцію згодом, обвинуваченого на місці події вже не було. Медична експертиза проводилась 3 місяці.

Також зазначив, що до теперішнього часу обвинувачений не вибачився перед ним за свої дії, не сплатив в рахунок завданої матеріальної та моральної шкоди жодної копійки.

Згідно з дослідженим у судовому засіданні висновком експерта від 13.08.2020 № 66 закрита щелепно-лицева та внутрішньочерепна травма, яка виразилась струсом головного мозку, уламковим переломом латеральної стінки лівої орбіти, вдавленим уламковим переломом передньої стінки лівої гайморової пазухи, переломом латеральної стінки лівої гайморової пазухи; вдавленим уламковим переломом передньої стінки правої гайморової пазухи та переломом латеральної стінки правої гайморової пазухи; переломом кісток носу без зміщення уламків; переломом 18 зуба; переломом тіла лівої виличної кістки без зміщення уламків, який у післятравматичному періоді потребував оперативного втручання (відкритої репозиції, остеосинтезу лівої виличної кістки, екстракорпорально); крововиливами очноямкових ділянок, та крововиливом в білкову оболонку лівого ока - була пов`язана з розладом здоров`я на строк понад 21 день, а тому кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що у день, коли сталася бійка, він був удома. Було вже темно, йому подзвонив брат і попросив його забрати. Сказав, що перебуває побитий декількома особами на АДРЕСА_2 . На обличчі брата була кров. Також, брат потім повідомив, що в нього зламана щелепа і він звертався до лікарні. Цей факт йому відомий зі слів брата.

Під час допиту в суді свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що 27.03.2020 він гуляв із компанією, біля магазину «Шеріф» зустріли ОСОБА_11 і разом пішли відпочивати біля ларьків по вул.Бочарова. Хтось покликав ОСОБА_12 і він відійшов.

ОСОБА_12 почали «зажимати» три людини, серед яких був і ОСОБА_13 , і він (свідок) попросив компанію підійти, щоб забрати ОСОБА_12 . Почалася перепалка між компаніями.

Вони з компанією відійшли, а потім ОСОБА_13 почав зривати з себе футболку і вдарив ОСОБА_12 . Бив він ОСОБА_12 приблизно секунд 20. Ті дві людини з компанії ОСОБА_13 почали стримувати їхню компанію. Один з них подзвонив своєму батькові.

Він побачив, що ОСОБА_14 лежить, він підняв його, на обличчі ОСОБА_12 була кров. Він почав приводити його до тями, дав попити води.

Проаналізувавши всі досліджені в судовому засіданні докази в сукупності, суд дійшов висновку про те, що вони логічні, послідовні, за своїм змістом не містять протиріч, на їх підставі судом встановлені та перевірені обставини, які в силу ст. 91 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.
Підстав сумніватись в їх достовірності суд не встановив. За таких обставин, суд приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_5 за вказаних вище обставин.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд не вбачає в поведінці ОСОБА_3 щирого каяття, яке разом з визнанням вини означає, що обвинувачений щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує позицію сторони обвинувачення, потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого; відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання; дані про особу винного, який раніше не судимий, до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра за допомогою не звертався, не працює, є людиною з інвалідністю ІІІ групи, та вважає за необхідне з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді більшого за мінімальнийстрок обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

При вирішенні заявленого потерпілим ОСОБА_5 цивільного позову суд виходить з такого.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив відносно потерпілого ОСОБА_5 умисний злочин, внаслідок чого потерпілий зазнав фізичної шкоди та моральних страждань.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України, потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
За змістом вимог ст.ст. 127-129 КПК України обов`язок відшкодування матеріальної та моральної шкоди вироком покладається на підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За загальними правилами шкода, заподіяна особі та її майну або майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Суд вважає, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме умисного спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_5 дійсно була спричинена майнова шкода.
У судовому засіданні знайшла своє підтвердження наявність безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями обвинуваченого і шкодою, заподіяною потерпілому.
Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 щодо стягнення майнової шкоди на суму 32622,14 грн. підлягає задоволенню, оскільки такий розмір був визнаний обвинуваченим, а отже, відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню, а також внаслідок встановлення судом вини обвинуваченого ОСОБА_3 у завданні такої шкоди потерпілій особі та причинного зв`язку між його неправомірними діями та шкодою.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди потерпілий ОСОБА_5 обґрунтував з посиланням на те, що в результаті протиправних дій обвинуваченого він пережив та продовжує переживати моральні страждання, які виражаються в приниженні честі та гідності потерпілого, тривалими фізичними та душевними стражданнями, які він переніс та продовжує відчувати до цього часу внаслідок отриманих при скоєному кримінальному правопорушенні травм, у тих фізичних болях та емоційних страхах, які він переніс в результаті двох операцій, а також у його стражданнях, викликаних хворобливим станом до того, що будучи здоровим та рухливим, і після травм заподіяних йому ОСОБА_3 та оперативних втручань, які відбулися внаслідок отриманих травм, та постійних спостережень у лікарів, потерпілий не може жити повноцінним життям: займатися фізкультурою та вести звичний спосіб життя, оскільки обмежений рух правого колінного суглобу, кульгавість при рухах, в області обличчя зліва рубець, який спотворює його зовнішність. Через отримані в результаті кримінального правопорушення травми ОСОБА_5 постійно відчуває головний біль, у нього періодично виникає запаморочення, нудота, біль в області обличчя, біль при пересуванні в правому колінному суглобі.
Завдану моральну шкоду потерпілий оцінив у 30000 грн.
Відповідно до ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок порушення її прав, зокрема, втрат через перенесені душевні страждання у зв`язку з протиправною поведінкою.
Згідно з вимогами ст. 23 ЦК України, а також роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику у справах про стягнення моральної (нематеріальної) шкоди", розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого моральної шкоди, у порядку ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, суд вважає, що ОСОБА_5 дійсно, до певної міри, завдані моральні переживання у зв`язку з пережитою пригодою, завданим фізичним болем та погіршенням стану здоров`я. Життя і здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, а тому, суд, враховуючи характер негативних наслідків, душевних страждань позивача, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, з урахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості, а також у зв`язку з тим, що обвинувачений визнав такий розмір моральної шкоди, дійшов висновку про можливість стягнення на користь ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 30000 грн.
Витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи та речові докази відсутні.

Клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 під час судового розгляду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити, стягнувши з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , матеріальну шкоду в розмірі 32622,14 грн., моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_15

29.08.2022