Справа №585/1221/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/308/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні №0000235 від 02.06.2022 року, яке перебуває в провадженні Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

29 червня 2022 року ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області обрано підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 30 діб, до 15 години 20 хвилин 26 липня 2022 року. Визначено підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави в межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 74430 грн.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.06.2022 року, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначав, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків передбачених п.п. 1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказував, що існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 є лише припущеннями, тоді як прокурор обмежився стандартними фразами про наявність вказаних ризиків та не надав доказів про їх існування, а також не довів, що застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної поведінки.

Зазначав, що жодних доказів на підтвердження наявності вищевказаних ризиків сторона обвинувачення до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не долучила.

Вказував, що висновки слідчого судді про наявність ризиків у кримінальному провадженні, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не вмотивовані та не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зазначав, що в своєму клопотанні слідчий, прокурор всупереч ч.1 ст.183 КПК України не навів доказів та обґрунтувань щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Вказував, що слідчим суддею не в повній мірі відповідно до вимог ч.1 ст.178 КПК України оцінені в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, його вік та міцність соціальних зв`язків.

Зазначав, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою, оскільки негласні слідчі (розшукові) дії, а саме контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, проводились з грубими порушеннями кримінального процесуального закону, а ОСОБА_8 був незаконно затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Звертав увагу судді на те, що слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_8 має усталені соціальні зв`язки, він проживає разом з батьками, за місцем проживання характеризується позитивно, ОСОБА_8 24.02.2022 року добровільно звернувся про ІНФОРМАЦІЯ_2 і став на захист України, в цей же день на підставі Указу Президента України від 22.02.2022 р. № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» він був призваний у Збройні Сили України, зарахований до списку військової частини на посаду стрілка та отримав зброю, про що є відповідні відмітки у його військовому квитку, на даний час він перебуває у списках особового складу військової частини.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Роменським РВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000235 від 02.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

27 червня 2022 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28 червня 2022 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

29 червня 2022 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся ст..слідчий Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, з можливістю визначення застави в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке 29 червня 2022 року було розглянуто та ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 15 години 20 хвилин 26 липня 2022 року, визначивши заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що становить 74430 грн.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується повністю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів вбачає, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Враховуючи, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на приведені у клопотанні органу досудового розслідування докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозра у причетності ОСОБА_8 до інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою. Сукупність наведених доказів спростовує доводи сторони захисту щодо безпідставності такої підозри ОСОБА_8 .

Також, колегія суддів погоджується і з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування, впливати на потерпілу, свідків, продовжувати злочинну діяльність.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому, обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з врахуванням інкримінованого злочину, суд своїм рішенням забезпечив не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення яких, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Щодо доводів апелянта про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неможливість запобігання заявленим у клопотанні ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та відомості про його особу в їх сукупності.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що в даному випадку, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та є доцільним, приймаючи до уваги характер та обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2022 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4