Справа № 462/1580/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/499/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000172 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 10.05.2022 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Залізничного районного суду м. Львова від 13.01.2022 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці,

обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

встановила:

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 10.05.2022, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, із застосуванням п.п. а) п.1 ч.1 ст.72 КК України, частково приєднано покарання, призначене вироком Залізничного районного суду м. Львова від 13 січня 2022 року, яким його засуджено до 3 місяців арешту, та остаточно обрано ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 5 днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахується з дня постановлення вироку.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 лютого 2022 року на темно-синю куртку із капюшоном, із емблемою червоного кольору на передній частині з лівого боку у вигляді надпису білими літерами «PRADA», джинси темно-синього кольору, туфлі чорного кольору, шапку чорного кольору із емблемою на лицевій поверхні у вигляді марки «Nike», які поміщені в поліетиленовий пакет білого кольору, які були вилучені 19.02.2022 року - скасовано.

Вирішено питання з речовими доказами в порядку ст. 100 КПК України.

Захисник обвинуваченого оскаржив даний вирок в апеляційному порядку та просить пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання застосувавши до нього ст. 75 КК України. Апелянт покликається, що судом не було враховано виняткові обставини при призначенні покарання, як того вимагає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 № 73 (зі змінами від 06.11.2009) «Про практику призначення судами покарання» про те, що таке покарання має бути достатнім для засудженого та попередження нових злочинів.

Апелянт покликається, що обвинувачений ОСОБА_7 , щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки (1239 грн), а тому вирок у виді позбавлення волі строком на 4 роки вважає занадто суворим. ОСОБА_7 бажає бути корисним суспільству, працювати і далі на «Холодокомбінаті», особливо зараз в період воєнних дій в Україні.

Апелянт просить врахувати, що у обвинуваченого є батько пенсіонер, який перебуває на диспансерному обліку з приводу ряду захворювань і потребує сторонньої допомоги. ОСОБА_7 по місцю проживання характеризується позитивно. Відтак ізоляція ОСОБА_7 від суспільства нікому не принесе користі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє: 13.01.2022 року Залізничним районним судом міста Львова за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так, ОСОБА_7 , 17.02.2022 року в 20 годині 12 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, за рахунок злочинної діяльності, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю стороннього нагляду підійшов до прилавку, де розміщений касовий апарат та правою рукою відчинив шухляду, де зберігаються готівкові кошти за реалізований товар, які належали ФОП ОСОБА_9 та взяв грошові кошти в сумі 1239 гривень, які там знаходились, однак був помічений продавцем магазину ОСОБА_10 та адміністратором магазину ОСОБА_11 , які намагались його зупинити.

Відтак, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його дії помічені працівниками магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та оцінюються як відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи умисел вже на відкрите викрадення чужого майна, не виконуючи вимоги ОСОБА_10 зупинитись та припинити протиправні дії, втік з приміщення магазину із викраденими грошовими коштами, після чого розпорядився викраденим на свій розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв ФОП ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1239 гривень 00 копійок.

Заслухавши доповідача, міркування захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , підтриману обвинуваченим ОСОБА_7 , про задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, думку прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а вирок суду першої інстанції - без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, перевірені документи та докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченому ОСОБА_7 обрано покарання в межах санкції статі обвинувачення, метою якого є запобігання подальшого вчинення кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого. При цьому ОСОБА_7 визнав свою вину, у вчиненому щиро розкаявся, раніше неодноразово судимий, в тому числі, за вчинення корисливих злочинів, дане кримінальне правопорушення вчинив через декілька тижнів після постановлення щодо нього обвинувального вироку суду, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», не є особою з інвалідністю, а тому обгрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки. У зв`язку з наведеним підстав для застосування до обвинуваченого ст.75 КК України судом першої інстанції не встановлено.

При призначенні остаточного покарання судом першої інстанції було враховано покарання призначене вироком Залізничного районного суду м. Львова від 13.01.2022 року ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на 3 місяці, яке ОСОБА_7 не було відбуте на момент постановлення вироку у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_7 до призначено покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі було додано покарання за попереднім вироком та визначено відбувати покарання у виді 4 років 5 днів позбавлення волі. Дане покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України,

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 відбув з місяці арешту за попереднім вироком про що надав колегії суддів відповідну довідку.

Апеляційні вимоги сторони захисту про те, що ОСОБА_7 бажає і дальше працювати за місцем праці та бути корисливим державі у воєнний час, а тому просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 75 КК України, щоб останній не був ізольований від суспільства, не підлягають задоволенню так, як були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Підстав для пом`якшення або призначення більш суворого покарання обвинуваченому колегія суддів не вбачає.

На думку колегії суддів таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Згідно з ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Апеляційні вимоги захисника обвинуваченого правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

З врахуванням зазначеного та зміни обставин, тобто відбуття обвинуваченим покарання за попереднім вироком у виді арешту на 3місяці, з резолютивної частини вироку необхідно виключити покликання на застосування до обвинуваченого вимоги ч.1 ст. 71 КК України щодо призначення покарання з врахуванням даного вироку і вироку Залізничного районного суду м. Львова від 13.01.2022 року.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок підлягає зміні в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Залізничного районного суду м.Львова від 10.05.2022 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,засудженого за вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: