Справа № 307/2412/22
Провадження № 1-кс/307/612/22
УХВАЛА
18 липня 2022 року м.Тячів
В ході проведення огляду місця події від 16.07.2022 року за адресою ділянка лісового масиву, яка знаходиться на відстані 15 метрів від вулиці Лесі Українки, в с. Ганичі Тячівського району Закарпатської області, було виявлено та вилучено мотоцикл марки «GEON X-ROAD 200 LIGHT» ідентифікаційний номер КТЗ (VIN): НОМЕР_1 , із тимчасовим реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , користувач та володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .
16.07.2022, було проведено огляд місця події, за адресою: ділянка лісу яка розташована біля вулиці Лесі Українки в с. Ганичі Тячівського району Закарпатської області, де біля грунтової дороги було виявлено та вилучено уламки ланцюга, канату, пластиковий фрагмент, яке упаковано до спец. пакету Національна поліція України PSP2143952.
Також 16.07.2022, проведено огляд у публічно доступному місці, яке розташоване біля будинку АДРЕСА_3 , де було виявлено та вилучено автомобіль марки «DADI» модель «BDD 6491E», легковий універсал НОМЕР_3 ,номер шасі (кузова рами): НОМЕР_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію серія НОМЕР_5 , власник ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_4 , який перебував у користуванні та володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_5 .
У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, вищевказане майно постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 від 16.07.2022 визнано речовим доказом, так як має важливе значення для встановлення фактів та обставин у даному кримінальному провадженні.
Слідчий зазначає, що з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна та просить задовольнити клопотання та постановити ухвалу про накладення арешту на мотоцикл марки «GEON X-ROAD 200 LIGHT» ідентифікаційний номер КТЗ (VIN): НОМЕР_1 , із тимчасовим реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , користувач та володілець якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , уламки ланцюга, канату, пластиковий фрагмент, яке упаковано до спец. пакету Національна поліція України PSP2143952 та автомобіль марки «DADI» модель «BDD 6491E», легковий універсал НОМЕР_3 , номер шасі (кузова рами): НОМЕР_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію серія НОМЕР_5 , власник ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_4 , із забороною розпорядження, користування та відчуження такого майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходжу до висновку про необхідність його повернення прокурору, який погоджував клопотання для усунення недоліків виходячи з наступного.
Згідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
При цьому, за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
За приписами п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з клопотання про арешт майна, всі доводи в обґрунтування необхідності застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження містять посилання для необхідності збереження речового доказу, при цьому в клопотанні відсутні посилання на наявність будь-яких ризиків передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, а саме можливого: приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, чи відчуження вказаного тимчасово вилученого майна.
Також, в матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання речовим доказом тимчасово вилученого в рамках проведення трьох оглядів місця події, а саме: мотоцикла марки «GEON X-ROAD 200 LIGHT» ідентифікаційний номер КТЗ (VIN): НОМЕР_1 , із тимчасовим реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , уламків ланцюга, канату, пластиковий фрагмент, яке упаковано до спец. пакету Національна поліція України PSP2143952 та автомобіля марки «DADI» модель «BDD 6491E», легковий універсал НОМЕР_3 , номер шасі (кузова рами): НОМЕР_4 , які було вилучено під час огляду місця події від 16.07.2022 року. Також до матеріалів клопотання не додано протоколів огляду місця події від 16.07.2022 на які в клопотанні посилається слідчий та в рамках яких було вилучено майно та в порушення п. ч.2 ст.171 КПК України не додано реєстраційних документів чи відомостей про реєстрацію ТСЦ, на мотоцикл з тимчасовим державним номерним знаком НОМЕР_2 , які б підтверджували право власності на майно, що належить арештувати.
Слідчий суддя звертає увагу, що додана до матеріалів видаткова накладна від 27.05.2022, свідчить лише про придбання цього транспортного засобу ОСОБА_4 та з огляду на його реєстрацію та наявність державного номерного знака, не є доказом реєстрації цього мотоцикла, саме за заявником.
Разом з цим, слідчий суддя зазначає, що з огляду на положення ст. 98 КПК України, слідчий, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження речового доказу, першочергово має визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом.
За таких обставин, враховуючи, що до клопотання про арешт майна стороною обвинувачення не додано постанови про визнання майна речовим доказам в рамках кримінального провадження та реєстраційних документів чи відомостей про реєстрацію в Територіальному сервісному центрі мотоцикла з тимчасовим державним номерним знаком НОМЕР_2 , а також протколів огляду місця події від 16.07.2022 слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість слідчим зазначених у клопотанні доводів.
Також в клопотанні в порушення ч.1 ст.170 КПК України жодним чином не обґрунтовано підстави для накладення арешту на вилучений автомобіль та не наведено обставин, які б вказували на значення цього транспортного засобу як доказу для органу досудового розслідування чи будь-який логічний зв`язок з подією щодо викраденого мотоцикла.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як зазначалося попри те, що слідчим в клопотанні міститься посилання на постанову про визнання речовим доказом від 16.07.2022 року, три протоколи огляду місця події від 16.07.2022 під час проведення яких було тимчасово вилучене майно, такої постанови та протоколів в порушення абз. 2 ч.2 ст. 171 КПК України до матеріалів клопотання слідчим не додано. Вказаний недолік не надає можливості встановити відповідність майна, яке за твердженням слідчого належить арештувати критеріям ст. 98 КПК України.
Згідно статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його слідчому, прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору , який його погодив, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання прокурором.
Керуючись ст. ст. 98, 170-172 КПК України, слідчий суддя,
Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1