Справа № 487/1344/22
Провадження № 1-кп/487/506/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2022 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 0000437 від 03.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, маючого середню - спеціальну освіту, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно- небезпечні наслідки своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження з вогнепальною зброєю у невстановлений досудовим розслідування час та місці, переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, придбав (знайшов) вогнепальну зброю обріз 16-го калібру виготовлений саморобним способом з двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці ТОЗ-БМ 16 калібру шляхом відпилу прикладу і вкороченням ствола до залишкової довжини 252 мм, який являється придатним для стрільби, тим самим останній втратив властивості притаманні гладкоствольної мисливської зброї та набув властивостей вогнепальної зброї. Придбавши (знайшовши) вказаний обріз, ОСОБА_4 маючи особистий корисливий умисел його використання з метою забезпечення умислу на незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї розуміючи те, що вказані дії суперечать нормам законодавства зберігав вищевказаний обріз при собі та в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , при цьому ОСОБА_4 , 02.04.2022 року, приблизно о 20:30 год., більш точного часу вході проведення досудового розслідування не встановлено, під час словесної перепалки яка виникла у внутрішньому дворі будинку АДРЕСА_3 направився до своєї квартири, після чого виніс вказаний обріз мисливської рушниці 16-го калібру виготовлений саморобним способом з двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці ТОЗ-БМ 16 калібру шляхом відпилу прикладу і вкороченням ствола до залишкової довжини 252 мм, який являється придатним для стрільби та здійснив 1 постріл, після чого вказаний обріз вибили учасники суперечки, а ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник. 02.04.2022 року в ході огляду місця події, а саме території земельної ділянки розташованої навпроти 2-го під`їзду по АДРЕСА_3 виявлено та вилучено вищевказаний обріз.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння кримінальних правопорушень, свою вину в скоєному визнав повністю. У вчиненому щиро кається та визнає вину.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідження письмових доказів та дослідження матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Крім визнання вини ОСОБА_4 , вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами дослідженими в суді.
Витягом з ЄРДР № 0000437 від 03.04.2022 року за фактом події що сталася 02.04.2022 року у внутрішньому дворі будинку АДРЕСА_3 за участю ОСОБА_4 .

Висновком судової експерта зброї № СЕ-19/115-22/2498-БЛ від 03.04.2022 року Миколаївським НДЕКЦ МВС України з додатками, згідно якої обріз мисливської рушниці 16-го калібру виготовлений саморобним способом з двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці ТОЗ-БМ 16 калібру являється вогнепальною зброєю.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває, раніше не судимий. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання судом не вбачаються.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі в межах строку покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст.263 КК України.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, щире каяття, дані про особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому в силу ст.75 КК України останнього можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута.
В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту залишити без змін.
Після вступу вироку в законну силу, запобіжний захід скасувати.
У відбутий термін покарання засудженому ОСОБА_4 зарахувати час знаходження під вартою з 03.04.2022 року по 02.05.2022 року включно.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/115-22/2498-БЛ в розмірі 1372,96 грн.

Речові докази по справі: обріз мисливської рушниці 16-го калібру виготовлений саморобним способом з двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці ТОЗ-БМ 16, номер НОМЕР_1 , 1960 року виготовлення та 2 боєприпаси 16 калібру знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Дата складання вироку 10.05.2022 року.

Суддя ОСОБА_1