Справа № 479/517/22
Провадження № 1-кп/467/83/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000018, відомості про яке внесене до ЄРДР 13 липня 2022 року, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, гр. України, маючого вищу технічну освіту, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 вирішив придбати підроблене посвідчення водія з метою отримання можливості керувати транспортними засобами.
З метою отримання підробленого посвідчення водія у спосіб, що не відповідає порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», ОСОБА_4 за допомогою соціальної мережі «Instagram» у липні 2021 року, більш точного часу встановити не видалось можливим, зв`язався із невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка запропонувала придбати підроблене посвідчення водія встановленого зразка за ціною 6500 грн.
При цьому,достовірно знаючи порядок отримання посвідчення водія, встановлений чинним законодавством, діючи всупереч цього порядку, ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ввійшов у змову з невстановленою дізнанням особою та замовив за обумовлену ціну виготовлення підробленого посвідчення водія категорії «В» на своє ім`я з метою подальшого його використання. При цьому, невстановлена особа повідомила ОСОБА_4 про необхідність передачі фотокартки для її розміщення на бланку посвідчення на право керування транспортними засобами, а також копії паспорту.
ОСОБА_4 , виступивши пособником противоправних дій невстановленої особи, достовірно знаючи, що його фотокартка та фотокопія паспорта будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа посвідчення на право керування транспортними засобами, умисно надіслав через соціальну мережу «Instagram» невстановленій особі свою фотокартку та фото паспорта, тобто надав засоби та таким чином сприяв підробленню невстановленою особою офіційного документа.
В подальшому невстановлена особа виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 23 липня 2021 року категорії « В» на ім`я ОСОБА_4 та за допомогою логістичної компанії «Нова пошта» шляхом доставки до відділення передала ОСОБА_4 для подальшого використання вказане підроблене посвідчення.
Отримавши підроблене посвідчення водія, ОСОБА_4 з липня 2021 року по 13 липня 2022 року, достовірно знаючи, що вказане посвідчення водія підроблене, діючи умисно, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, розуміючи, що порушує вимоги Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», умисно використовував завідомо підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 23 липня 2021 року категорії «В» на своє ім`я для керування автотранспортним засобом ВАЗ 2110 державний номерний знак НОМЕР_2 .
Так, 13 липня 2022 року о 9 годині на стаціонарному посту «КОРД», який розташований по вул. Калантирська в смт. Криве Озеро Кривоозерської територіальної громади Первомайського району Миколаївської області біля домоволодіння № 131, помічником чергового відділення поліції № 3 Первомаського РВП ГУНП в Миколаївській області був зупинений автомобіль марки ВАЗ 2110 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . Під час перевірки документів на законну вимогу працівника поліції, діючи з метою реалізації протиправного умислу на використання завідомо підробленого документа, він пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 23 липня 2021 року категорії «В» на своє ім`я, тобто умисно протиправно використав завідомо підроблений документ.
Дії обвинуваченого стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою та за ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

02 серпня 2022 року між прокурором Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений визнав свою винуватість у зазначених діяннях, зобов`язується під час судового провадження беззастережно визнати обвинувачення за обставин, викладених в обвинувальному акті, активно сприяти у проведенні кримінального провадження щодо нього.

При цьому, сторони узгодили щодо призначення обвинуваченому покарання: за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, відповідно до ч.2 статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Крім цього, обвинувачений та його захисник - адвокат ОСОБА_5 стверджували, що вищевказана угода про визнання винуватості укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості. Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 обвинувачується, згідно ст.12 КК України є кримінальними проступками.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч. 4 ст. 358 і ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України

Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, окрім випадків, визначених ч.4 ст.394 КПК України, а для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, в тому числі відмова від права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинувачений розуміє свої права, визначені ч.4 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, пояснив, що в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші наслідки затвердження угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах. Відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який є раніше не судимим, не працює, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання та обставини, які пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Відносно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався.

Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.
Судові витрати в розмірі 1887 грн. 80 к. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави як документально підтверджені у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 та главою 35 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про винуватість, укладену 02 серпня 2022 року між прокурором Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 і ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України та призначити покарання:

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

-за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 к.

Речовий доказ по справі: посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 вихідні дані «ПК Україна» зам. 21 -3230 2021 р. 111 кв», видане 23 липня 2021 року «ТСЦ 5945» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено до пакету № 1816 Миколаївського НДЕКЦ МВС залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, а також прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1