Справа № 185/2907/22
Провадження № 1-кс/185/554/22
28 квітня 2022 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який є військовослужбовцем - солдатом військової частини НОМЕР_1 , виконуючого військові обов`язки на посаді стрільця, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: 2008 та 2021 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -
Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 27 квітня 2022 року, погодженим прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, 17 квітня 2022 року, у вечірній час доби, солдат ОСОБА_6 , 1988 року народження, який призваний у Збройні Сили України на підставі Наказу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» та призначений на посаду стрільця військової частини НОМЕР_1 , старший сержант ОСОБА_8 , 1983 року народження, який призваний у Збройні Сили України на підставі Наказу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» та призначений на посаду сержанта з МТЗ військової частини НОМЕР_1 , та солдат ОСОБА_9 , 1984 року народження, який призваний у Збройні Сили України на підставі Наказу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» та призначений на посаду стрільця військової частини НОМЕР_1 , перебували у розташуванні військової частини, яка базувалася в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розташована по АДРЕСА_2 .
У вільний від виконання військових обов`язків час, перебуваючи у приміщенні загальноосвітньої школи АДРЕСА_2 , приблизно о 20 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 17 квітня 2022 року ОСОБА_6 сумісно із ОСОБА_8 розпивали спиртні напої, у присутності солдата ОСОБА_10 , під час чого у ОСОБА_6 виникло бажання поїхати в м. Павлоград з метою зняття грошових коштів з банківського рахунку за допомогою банкомату та подальшого їх використання для сексуальних втіх із жінками, які надають відповідні послуги за гроші. Користуючись своїм переважним посадовим становищем, керуючись своїми особистими бажаннями задоволення сексуальних потреб, віддавши словесний наказ підлеглому солдату ОСОБА_9 щодо керування транспортним засобом, враховуючи тверезий стан останнього, ОСОБА_6 , сумісно із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на транспортному засобі марки «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_2 , приблизно о 24 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 17 квітня 2022 року, поїхав у м. Павлоград Дніпропетровської області, куди прибули приблизно о 01 год. 30 хв. 18 квітня 2022 року.
Знаходячись на території автостанції м. Павлограда, Дніпропетровської області, приблизно о 02 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений), 18 квітня 2022 року, перебуваючи на вулиці, неподалік будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 сумісно із ОСОБА_8 побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_11 , 1989 року народження - військовослужбовця, який займає посаду оперативного чергового відділення бойового управління військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, якому у денний час доби 17 квітня 2022 року, з дозволу заступника командира військової частини, було дозволено вийти в місто Павлоград для вирішення власних потреб.
Не володіючи достовірними відомостями щодо ОСОБА_11 , як військовослужбовця, помилково зробивши бажаний для себе висновок щодо приналежності його до сепаратистів, керуючись особистими висновками та п`яною удаллю, ОСОБА_6 , сумісно із ОСОБА_8 , з метою подолання волі ОСОБА_11 до можливого опору, застосував фізичне насильство до нього у вигляді нанесення ударів ногами та руками, після чого, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на незаконне позбавлення волі та викрадення людини, ОСОБА_6 , користуючись допомогою ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, діючи спільно із останнім та умисно, з метою подолання та послаблення волі потерпілого до опору, надягнув на руки ОСОБА_11 кайданки, які взяв з салону транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», державний номер якого « НОМЕР_2 », де на чоловіків продовжував чекати, сидячи за кермом автомобілю, ОСОБА_9 . Продовжуючи свої дії, задля реалізації злочинного наміру, керуючись бажанням заволодіння людиною всупереч його волі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваних дій, уявляючи ОСОБА_11 у вигідному для себе сприйнятті в якості сепаратисту, нехтуючи встановленим законодавством порядком та підставами обмеження права людини на вільне пересування та вибору місця свого знаходження, розуміючи, що його уявлення щодо ОСОБА_11 не має обґрунтованих підстав та той привід - відсутність особистих документів у ОСОБА_11 , є малозначним, ОСОБА_6 надав солдатові ОСОБА_9 наказ посадити ОСОБА_11 на заднє сидіння транспортного засобу, на якому пересувалися до того. Виконавши наказ, ОСОБА_12 , який не усвідомлював в повній мірі обставин подій, які відбувалися до того, за наказом ОСОБА_6 , сумісно із старшим сержантом ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які утримували ОСОБА_11 поруч за допомогою фізичної сили, на задньому сидінні автомобілю, обмежуючи його право на вільне пересування, почали рух у напрямку розташування військової частини НОМЕР_1 , а саме - в АДРЕСА_2 .
Рухаючись в транспортному засобі марки «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_2 , під час спілкування із ОСОБА_11 , незважаючи на пояснення останнього щодо його неприналежності до сепаратистів, не будучи задоволеним відповідями ОСОБА_11 , усвідомлюючи незаконність та примусовість переміщення останнього з одного місця до іншого всупереч волі ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , користуючись своєю фізичною перевагою, усвідомлюючи допомогу в цьому зі сторони ОСОБА_8 , який, сидячи з іншої сторони від ОСОБА_11 , також перешкоджав можливим діям останнього до опору, керуючись виниклим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень та завдання шкоди його здоров`ю, на ґрунті особистого неприязного ставлення, після зупинки за його наказом транспортного засобу на узбіччі автодороги по вул. Дніпровській, м. Павлограда, Дніпропетровської області, у районі місця знаходження Павлоградської загальноосвітньої школи № 12, перебуваючи в салоні автомобілю, наніс не менше 5 ударів кулаком в тіло ОСОБА_11 , у якості покарання за нібито його приналежність до зрадників. У подальшому рух автомобілю продовжився.
Виїхавши за межі м. Павлограда, Дніпропетровської області, у запланованому напрямку, при в`їзді на територію с. Богуслав, Павлоградського району, Дніпропетровської області, керуючись бажанням завдання фізичного болю ОСОБА_11 , користуючись його безпорадним станом та відсутністю можливості надання опору в силу фізичної неспроможності у зв`язку із надягненими кайданками на руках та боязні перед кількісною перевагою інших, ОСОБА_6 , використовуючи своє переважне положення, надавши наказ водію солдатові ОСОБА_9 щодо зупинки автомобіля, перебуваючи в салоні транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_2 наніс приблизно 5 ударів кулаком в різні частини тіла ОСОБА_11 , після чого рух автомобілю продовжився за наказом ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені незаконного позбавлення волі та викрадення людини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, тобто - у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.
У продовження зазначених подій, проїжджаючи в районі між с. Олефірівка та с. Бажани, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, солдат ОСОБА_9 , отримавши приблизно о 04 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений), 18 квітня 2022 року, від ОСОБА_13 черговий наказ щодо зупинення транспортного засобу, виконав наказові дії, після чого вийшов з автомобіля для справлення природних потреб, залишивши ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в салоні автомобіля.
Перебуваючи в салоні вказаного транспортного засобу, будучи роздратованим відповідями ОСОБА_11 на його запитання, на ґрунті особистого неприязного ставлення до невідомого йому чоловіка, якого із зручністю сприймав як ймовірного зрадника, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи злочинність вчинюваних дій, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 04 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 18 квітня 2022 року, утримуючи ніж в руці, умисно, з силою, наніс неодноразові удари ножем у різні частини тулуба ОСОБА_11 .
Після того, не бажаючи зупинятися на досягнутому та керуючись намірами довести бажане до кінця, керуючись протиправною метою позбавлення життя іншої людини, руками витягнув ОСОБА_11 із салону транспортного засобу на вулицю та сидячи зверху на тулубі ОСОБА_11 , відчуваючи свою фізичну перевагу, з силою, умисно, продовжив наносити неодноразові удари ножем у різні частини тулуба ОСОБА_11 , спричинивши останньому тілесні ушкодження не сумісні із життям.
Тим самим ОСОБА_6 , у присутності солдата ОСОБА_9 та старшого сержанта ОСОБА_8 , умисно, протиправно заподіяв смерть ОСОБА_11 .
З метою подальшого уникнення виявлення слідів злочину та безпосередньо трупу ОСОБА_11 , ОСОБА_6 поклав труп ОСОБА_11 у багажне відділення транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_2 , після чого всі учасники вказаних подій поїхали в розташування військової частини НОМЕР_1 до будівлі Новогригорівської загальноосвітньої школи АДРЕСА_2 де ОСОБА_6 взяв лопати, з метою закопування трупу в ґрунт на території лісосмуги подалі від населеного пункту. Прибувши після 05 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 18 квітня 2022 року, до лісосмуги між селами Слов`янка та Красногорівка Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 , сумісно із ОСОБА_8 закопали труп ОСОБА_11 у ґрунт, у той час як ОСОБА_9 чекав на своїх товаришів по службі в салоні транспортного засобу в якому перевозили до того труп.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені умисного вбивства викраденої людини, а саме у вчиненні злочину, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України.
19 квітня 2022 року ОСОБА_6 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
27 квітня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України.
На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою у зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні ним кримінальних правопорушень, враховуючи що ОСОБА_6 вчинив злочини один із яких особливо тяжкий, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, перебуваючи під загрозою застосування до нього суворого покарання, у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, підозрюваному ОСОБА_6 відомі дані інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим слідство вважає, що останній може незаконно впливати на підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 підозру визнав частково, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати цілодобовий домашній арешт строком на 1 місяць. Зазначив, що ризики вказані стороною обвинувачення не обґрунтовані та не доведені. Просив врахувати стан здоров`я ОСОБА_6 , який на даний час перебуває на амбулаторному лікуванні у Вербківській АЗПСМ з попереднім діагнозом : стан після судомного нападу, реакція на тяжкий стрес, органічне ураження ЦНС? агравація ? За станом здоров`я не здатний до самообслуговування, потребує сторонньої допомоги. Також він потребує дообстеження та обов`язкової повторної консультації невропатолога. Крім того, ОСОБА_6 одружений, має двох малолітніх дітей. Дочка ОСОБА_14 2021 року народження має виду здоров`я, а саме правосторонню щілину верхньої губи, альвеолярного відростка верхньої щелепи, враджену деформацію носа. Батько ОСОБА_6 ОСОБА_15 у 2020 році має діагноз постінфарктний кардіосклероз та гіпертонічну хворобу ІІІ ст., мати ОСОБА_16 є інвалідом 3 групи. Також просив врахувати що ОСОБА_6 виключно позитивно характеризується як за місцем мешкання так і за місцем служби.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що син зі своєю дружиною та дитиною проживає разом з ним. Зазначив що його син не вживає алкогольних напоїв, не має шкідливих звичок, він займався наданням послуг масажу, мануальної терапії.
Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив що ОСОБА_6 знає зі школи . Характеризує його з позитивного боку як людину та професійного спеціаліста з масажу який допоміг йому та дуже багатьом людям.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що за станом здоров`я зверталася до ОСОБА_6 з метою отримання послуг масажу. Останній лікував її та безкоштовно допомагав її чоловіку. Характеризує ОСОБА_6 виключно позитивно.
Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила що ОСОБА_6 знає з його дитинства вона була у нього вчителем. Особисто лікувалася у нього і знає що він допоміг багатьом людям. Позитивно охарактеризувала.
Свідок ОСОБА_16 пояснила, що є матір`ю ОСОБА_6 , її син має сім`ю, проживає з ними в будинку, добре ставиться до дітей. Син за родом заняття постійно допомагає людям в тому числі і безкоштовно. Алкогольних напоїв не вживає. На даний час стан його здоров`я середньої тяжкості у нього відсутня мова, він не може себе самостійно обслуговувати. Для встановлення йому діагнозу потребує до обстеження і лікування, а також повторної консультації невропатолога.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила що ОСОБА_6 є її чоловіком, він хороший батько для дитини і чоловік. За родом заняття чоловік постійно надає допомогу людям в тому числі і безкоштовно надає допомогу дітям та особам які її потребують. Іноді чоловік вжив алкогольні напої.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.
27 квітня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України.
27 квітня 2022 року підозрюваним було отримано копію клопотання з доданими матеріалами про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих по даному кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Так статтею 178 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_6 , останній є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. ОСОБА_6 одружений, має двох малолітніх дітей 2008 та 2021 року народження, є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, служби, займається волонтерською діяльністю, раніше не судимий.
За довідкою КНП «ПЛІЛ» ПМР від 26.04.2022 року, ОСОБА_6 з 19.04.2022 року перебував на лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії № 2 з діагнозом: стан після судомного нападу від 18.04.2022 року, реакція на тяжкий стрес, органічне враження центральної нервової системи? Агравація ? Участь у слідчих діях та судовому засіданні приймати може. Відповідно до довідки Вербківської АЗПСМ з 28.04.2022 року ОСОБА_6 знаходиться на амбулаторному лікуванні. Попередній діагноз: стан після судомного нападу, реакція на тяжкий стрес, органічне ураження ЦНС, агравація ?
Суд вважає цілком доведеним існування як ризику переховування від слідства, незаконного впливу на підозрюваних у даному кримінальному провадженні так і можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений слідчим суддею, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.
Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, не застосовує можливість внесення застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який є військовослужбовцем - солдатом військової частини НОМЕР_1 , виконуючого військові обов`язки на посаді стрільця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей 2008 та 2021 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту оголошення ухвали, а саме з 28 квітня 2022 року до 26 червня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1