Справа № 297/931/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2022 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської областіОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000128 від 31.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.04.2022 року прокурор у кримінальному проваджені звернувся до слідчого судді із клопотанням згідно з вимогами якого, останній просить слідчого суддю: передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління для реалізації або передачі в управління за договором на підставах, у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 20 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а саме: готівкові кошти в сумі 110000,00 євро, які визнано речовими доказами та на які ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.04.2022 року накладено арешт.
Прокурор Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 на розгляд клопотання не з`явився, однак подав заяву, згідно якої просив провести розгляд справи без його участі та задовольнити клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про передачу в управління майна, на яке накладено арешт підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що Берегівським РВП ГУНП у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000128 від 31.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що 31 березня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перетину державного кордону в ПП «Лужанка», що знаходиться в с. Астей по вул. Дружби Народів, 108, Берегівського району, Закарпатської області, намагалась використати заяви та виписки з АБ«Укргазбанк», що підроблені за попередньою змовою групою осіб з метою декларування грошових коштів у сумі 110000 Євро для подальшого транспортування в Чорногорію.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 будь-яких рахунків в АБ «Укргазбанк» не має.

Також встановлено, що вказані заяви на видачу готівки та виписки з АБ «Укргазбанку» ОСОБА_4 надані особою жіночої статі на ім`я ОСОБА_5 у м. Львів для подальшого використання при перетині державного кордону України.

В межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження 31.03.2022 проведено огляд місця події в межах пункту пропуску «Лужанка», в ході якого виявлено та вилучено речі, предмети та документи, що мають значення для досудового розслідування, зокрема грошові кошти в сумі 110000 (сто десять тисяч) Євро, а саме 1100 (одна тисяча сто) купюр номіналом по 100 (сто) Євро.

Постановою слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 01.04.2022 вищевказані вилучені грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Разом з тим, зазначені кошти не містять на собі слідів кримінального правопорушення, водночас такі є предметом кримінального правопорушення.

04.04.2022 року ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду постановлено: клопотання прокурора про арешт майна задовольнити та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події, який проводився в період часу з 13-35 год. по 15-15 год. в кабінеті №2 адміністративної будівлі митного поста «Лужанка», що в с. Астей, вул. Дружби Народів, 108, Берегівського району, а саме на:

- бланк декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, який заповнений гр. ОСОБА_4 від 31.03.2022;-

- виписка/особовий рахунок № НОМЕР_1 , IBAN: НОМЕР_2 , гр. ОСОБА_4 від 23.02.2022 банку ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» відділення №377;

- заява на видачу готівки банку ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» м. Київ, Україна №TR.134634864.627391.10649 від 21.02.2022, в якій йдеться про те, що отримувач ОСОБА_4 отримала грошові кошти в розмірі 37 (тридцять сім) тисяч Євро, де під час отримання пред`явила свій паспорт громадянина України НОМЕР_3 виданий ТУМ Соломянського РУ ГУМВС України в м. Київ, дата видачі 30.11.2004;

- заява на видачу готівки банку ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» м. Київ, Україна №TR.134634864.837481.10649 від 21.02.2022, в якій йдеться про те, що отримувач ОСОБА_4 отримала грошові кошти в розмірі 80 (вісімдесят) тисяч Євро, де під час отримання пред`явила свій паспорт громадянина України НОМЕР_3 виданий ТУМ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Київ, дата видачі 30.11.2004;

- мобільний телефон марки «Samsung», зеленого кольору IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 з сім картою оператора «Київстар» з № НОМЕР_6 , який належить гр. ОСОБА_4 , який в ході вилучення поміщений до поліетиленового пакета, горловина якого опечатана паперовою биркою з підписами всіх учасників процесуальної дії;

- грошові кошти в сумі 110 000 (сто десять тисяч) Євро, а саме 1100 (одна тисяча сто) купюр номіналом по 100 (сто) Євро, які гр. ОСОБА_4 намагалась задекларувати під час перетину державного кордону України та перемістити їх до країни Чорногорія, які в ході вилучення поміщені до спеціального пакета НПУ ГСУ №INZ3006340..
Прокурор вказує, що на даний час для здійснення заходів по управлінню відповідним майном, а саме грошових коштів в сумі 110 000 (сто десять тисяч Євро), вказані грошові кошти необхідно передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною 1 першої статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При винесенні даного рішення судом враховано правову позицію висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року про те, що арешт, поза сумнівом, застосували як проміжний захід, що має забезпечити в разі необхідності подальшу конфіскацію майна, яке вважають імовірно результатом незаконної діяльності.
Так, згідно з абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
У випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Згідно з Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» головна мета діяльності Національного агентства за напрямком управління майном - забезпечувати (генерувати) надходження до Державного бюджету України, оскільки статтею 21 вказаного Закону передбачено, що управління активами здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 10 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство з метою виконання своїх функцій має рахунки в органах Державної казначейської служби України та державних банках.
Згідно з частиною першою статті 19 Закону Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів.
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що Національне агентство здійснює управління грошовими коштами у готівковій та безготівковій формах у будь-якій валюті, а також банківськими металами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, шляхом їх розміщення на депозитних рахунках Національного агентства у відповідній валюті або банківському металі, відкритих у державних банках, визначених на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі, за договором банківського вкладу на вимогу.
Розмір процентів відсоткової ставки за користування банками коштами або металами на депозитних рахунках Національного агентства визначається договором на рівні не нижче облікової ставки Національного банку України або процентної ставки банку за такий вид послуг для третіх осіб (для іншого банку).
Слід зазначити, що такий високий процент відсоткової ставки за договором банківського вкладу на вимогу, встановлено законодавцем з метою забезпечення збереження таких активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості. Таким чином досягається головна мета управління активами визначена абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України, пунктом 4 частини першої статті 1, частиною третьою статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».
Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено у ст. 8, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01 січня 2022 року становить 6500 гривень, а розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи встановлено у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.
Таким чином, відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», вартість активів, що передаються Національному агентству має перевищувати 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (496200 грн.).
З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що розмір грошових коштів, що підлягає переданню в управління Національному агентству, значно перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 2022 рік (496200 грн.) та становить понад 3 млн. 406 тис. 293 грн. (згідно з офіційним курсом НБУ станом на 28.04.2022).
Слід зазначити, що Закон, зокрема, у ст. 21, встановлює дискреційні повноваження Національного агентства, які полягають у компетенції Національного агентства самостійно установлювати належність або неналежність активів до видів майна, визначених у Примірному переліку (затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 685), та в залежності від цього визначати, з урахуванням принципу верховенства права, який шлях управління активами є найбільш ефективний, тобто найбільше дозволяє забезпечувати збереження вартості активів, а також її збільшувати (за можливості).
Також, слід зауважити, що положеннями частини 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Таким чином, незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству майна та в результаті цього невжиття заходів щодо збереження та підтримання стану арештованого майна утруднить або зробить застосування негативних наслідків до осіб у разі винесення обвинувального висновку стосовно останніх, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.
Для повної реалізації цілей, для яких було накладено арешт на вищевказане майно, для виключення прямого або опосередкованого впливу та посягання осіб на арештоване майно, виключення ймовірності неправомірного використання майна, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність здійснити передачу арештованого майна до Національного агентства, адже, у сторони обвинувачення відсутні засоби та ресурси для управління вказаним майном, на відміну від Національного агентства, яке було створене з відповідною метою та діяльність якого детально регламентована законодавством.
Вищезазначене арештоване майно потребує спеціальних заходів з управління ним, спрямованих на збереження та збільшення його вартості тощо. Вирішення цих питань можливе лише з повноваженнями, наданими Національному агентству.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя враховує, що грошові кошти в сумі 110 000 (сто десять тисяч) Євро визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, їх сукупна вартість становить понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зазначені грошові кошти можуть бути передані в управління Національному агентству, оскільки це не завдасть шкоди кримінальному провадженню, а навпаки забезпечить досягнення завдань кримінального провадження, сприятиме збереженню речових доказів у ньому та збільшенню їх економічної вартості, убезпечить від прямого чи опосередкованого впливу та посягання на арештоване майно, попередить його можливу розтрату у разі можливої ліквідації, реструктуризації, реорганізації, тощо банківської установи, де воно на даний час знаходяться, чи у разі вчинення інших дій, які можуть сприяти розтраті такого майна, а також для здійснення заходів з управління ним з метою забезпечення невідворотності настання негативних наслідків за вчинення кримінального правопорушення через позбавлення осіб економічних переваг, одержаних внаслідок протиправної поведінки, а також унеможливлення одержання такими особами будь-яких вигод внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, доходів від нього, та для забезпечення досягнення завдань кримінального провадження.
Вказане в сукупності свідчить, що зазначені у клопотанні підстави для передачі майна на здійснення заходів з управління ним, мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та одночасно враховує, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити необхідність передачі такого майна на здійснення заходів з управління ним, з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Зважаючи на викладене, враховуючи при цьому процесуальну позицію сторони обвинувачення, яка вказує на неможливість самостійно здійснити управління вказаним майном, що узгоджується з вищевказаними приписами національного законодавства, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення клопотання з метою досягнення завдань кримінального провадження.
Беручи до уваги, що в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів передаються грошові кошти, то слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для зазначення в резолютивній частині ухвали про реалізацію майна у випадку вчинення власником або третіми особами спроб щодо продажу (реалізації), пошкодження, знищення зазначеного майна.
Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що частиною 8 статті 21 Закону, передбачено, що у разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора, а також судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт прийнятих в управління активів, Національне агентство у триденний строк повертає їх законному власнику.
За таких обставин, слідчий суддя, враховавши, що будь-якою особою так і не було надано жодного доказу, який б свідчив про те, що арештоване майно (грошові кошти) належить на праві власності конкретній особі, а також, взявши до уваги, що вищевказаними нормами законодавства передбачений чіткий, ефективний механізм повернення майна його законному власнику (володільцю), приходить до висновку, про задоволення клопотання про передачу в управління майна, на яке накладено арешт.
На підставі викладеного керуючись ст. ст. 2, 9, 100, 131, 170-173, 309 КПК України, ст.ст. 1,9, 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000128 від 31.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України - задовольнити.
Передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 20 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», а саме: готівкові кошти в сумі 110 000 (сто десять тисяч Євро),, на які ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 04.04.2022 у справі № 297/931/22 накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000128 від 31.03.2022 для їх розміщення на депозитних рахунках Національного агентства, відкритих у державних банках.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000128 ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та виконується негайно.

Слідчий суддя ОСОБА_6