Справа № 344/1057/22
Провадження № 11-сс/4808/47/22
Категорія ст.199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 393 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2022 року продовжено дію запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 до 21 березня 2022 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування. Залишено право внести раніше визначену заставу в сумі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Зокрема вказує, що ризики, наведені прокурором в клопотанні, є необґрунтовані та не підтверджені жодними доказами. Вважає непомірним визначений розмір застави, оскільки на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, дружина та мати пенсіонер, а тому просить зменшити розмір застави.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 до початку апеляційного розгляду подав доповнення до апеляційної скарги. Зокрема зазначає, що прокурор безпідставно послався як на доказ ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 02.11.2021 року про обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки його фактично було звільнено з під варти за недоведеністю вини. Вважає надуманим, заявлений прокурором, ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки судом йому двічі обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і при цьому його добровільно затримували 13.10.2021 року під час огляду місця події та 15.01.2022 року він добровільно прибув до суду, так як протоколу затримання не було складено, а ухвала слідчого судді про затримання йому не пред`являлась.

Також посилається на необґрунтованість підозри за ч.1 ст. 393 КК України, оскільки прокурором не надано жодного доказу на підтвердження вчинення ним вказаного правопорушення. Крім того, вказує, що перебуваючи вдома з 30.12.2021 по 14.01.2022 року він не чинив жодного тиску на свідків та потерпілих, а ризик знищення вилучених речей є неможливим, оскільки вони знаходяться в камері схову речових доказів.

Просить звернути увагу на те, що у нього є місце проживання, за яким він характеризується позитивно, був працевлаштований, що підтверджується відповідними довідками, наявними в матеріалах провадження.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції було задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 про доручення до матеріалів провадження та дослідження копій документів, які характеризують особу підозрюваного, а саме: свідоцтва про шлюб ОСОБА_8 , свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_11 . Клопотання захисника задоволено та досліджено відповідні відомості.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000604 від 05.09.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч.1 ст. 393 КК України.

14 жовтня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

15 січня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 січня 2022 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 27 січня 2022 року включно. Визначено розмір застави в межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000604 від 05.09.2021 до п`яти місяців, тобто до 29.03.2022 року.

21 січня 2022 року слідчий за погодженням прокурора подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , мотивуючи тим, що строк тримання підозрюваного під вартою закінчується 27 січня 2022 року, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та залишаються актуальними, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, які мають важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінальних правопорушень і можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч.1 ст. 393 КК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що питання обґрунтованості підозри вже досліджувалось судом при прийнятті судового рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на даний час не встановлені додаткові беззаперечні докази, які повністю спростовують висновки суду про обґрунтованість підозри та можливу причетність підозрюваного до вчинених злочинів.

Так, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, врахувавши наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.

Так, слідчий суддя вважав, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Зокрема, існує ризик впливу на свідків, оскільки ОСОБА_8 відомі їхні мобільні телефони, місце проживання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги підозрюваного про те, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені слідчим ризики встановлені в ухвалі слідчого судді та підтверджуються матеріалами провадження.

Крім того, слідчий суддя, продовжуючи ОСОБА_8 строк тримання під вартою, врахував тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, а саме те, що він має постійне місце проживання, має на утриманні двох своїх дітей та дитину дружини, не працевлаштований, знаходиться на обліку у тубдиспансері, раніше судимий.

Колегія суддів, враховує стадію, на якій знаходиться розслідування даного кримінального провадження, необхідність проведення значної кількості слідчих та процесуальних дій, враховує тривалість перебування підозрюваного під вартою, його характеристику, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, та інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч.1 ст. 393 КК України та вважає, що з урахуванням існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання існуючим ризикам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачає.

Водночас, слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

При вирішенні питання про альтернативний запобіжний захід у вигляді застави слідчий суддя обґрунтовано керувався вимогами ч. 5 ст. 182 КПК України, якою встановлені чіткі розміри застави, що дає можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу та особисту недоторканність.

Висновок слідчого судді про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання, та обставини кримінальних правопорушень, в яких підозрюється, а також буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків, та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, як про це зазначає підозрюваний в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом з тим, ОСОБА_8 не навів переконливих доводів та не надав жодних доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких застава у зазначених межах є непомірною для нього, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційних вимог підозрюваного.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які свідчать про необхідність скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги підозрюваного є безпідставними та не підлягають задоволенню, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.177,178,182,183,184,194,197,199,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2022 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5