ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1757/20 Номер провадження 11-кп/814/855/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000277, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора у даному кримінальному провадженні, прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.05.2021,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, має середню освіту, не працюючий, проживає: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

визнано невинуватим та виправдано у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст.194, ч. 1 ст. 309 КК України за відсутністю в його діях складу злочинів, а також визнано винуватим та призначено покарання :

- за ст.189 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла;

- за ст.263 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1595 грн 86коп.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 відмовлено.

Як зазначено у вироку суду першої інстанції - відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочини за наступних обставинах.

27.03.2019 близько 03:00 год. ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та іншими невстановленими слідством особами, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, перебуваючи у подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , за допомогою заздалегідь підготовленої невідомої речовини, здійснили підпал автомобіля RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_10 . У результаті умисним протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та інших невстановлених слідством осіб, вказаний автомобіль згорів, чим потерпілому заподіяно матеріального збитку, згідно з висновком експерта на суму 139 503 грн. 20 коп.

Окрім цього, ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , матеріали досудового розслідування відносно якого виділені в окреме провадження, реалізуючи спільний злочинний умисел із корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, з метою незаконного отримання грошових коштів та таким чином власного протиправного збагачення, в грудні 2018 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не представляється можливим, з метою вимагання грошових коштів у громадянина Туреччини ОСОБА_12 , перебуваючи біля кіоску «Шаурма», що належить останньому за адресою: м. Кременчук, вул. Генерала Манагарова, 1-Д, висунули безпідставну вимогу потерпілому про передачу їм грошових коштів, погрожуючи фізичної розправою, нанесенням тілесних ушкоджень та побоїв, на що ОСОБА_12 відмовився виконувати їх вимоги.

У подальшому, 24.06.2019р. близько 14:25 год. ОСОБА_8 діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , матеріали досудового розслідування відносно якого, виділені в окреме провадження, з метою доведення злочинного умислу до кінця за адресою: м. Кременчук, вул. Республіканська між буд. №69 та буд. №71 зустріли ОСОБА_12 , та з метою спонукання останнього до виконання вказаних незаконних вимог, нанесли йому близько 20 ударів руками зігнутими в кулак та ногами по голові та тулубу, після чого ОСОБА_8 з пістолета здійснив один постріл резиновою кулею в область грудної клітки з лівої сторони, у результаті чого ОСОБА_12 отримав наступне тілесне ушкодження у вигляді вогнепального поранення м`яких тканин передньої бокової грудної стінки зліва, що згідно висновку експерта відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, 24.07.2019р. близько 02:00 год. ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , матеріали досудового розслідування відносно якого виділені в окреме провадження, із корисливих спонукань, з метою незаконного отримання грошових коштів та таким чином власного протиправного збагачення, з метою доведення злочинного умислу до кінця, за місцем мешкання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_4 , залишили вінок із запискою про вимогу перерахування грошових коштів в сумі по 5 тисяч гривень на дві банківські картки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 .

Також, ОСОБА_8 діючи умисно в невстановлений слідством час та у невстановленому місці, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав перероблений стартовий пістолет «BLOW Compact», калібру 9мм Р.А.К., серійний номер « НОМЕР_4 » та не менше трьох патронів до нього, який в подальшому зберігав при собі, без передбаченого законом дозволу

У подальшому, 02.01.2020р. в період часу з 13:27 год. по 13:54 год. в ході проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_13 в особистих речах ОСОБА_8 виявили та вилучили предмет схожий на пістолет та три патрони, що згідно з висновком експерта - наданий на дослідження пістолет, являється гладкоствольною, короткоствольною, самозарядною вогнепальною зброєю. Даний пістолет, виготовлений шляхом переробки стартового пістолета «BLOW Compact», калібру 9мм Р.А.К., серійний номер « НОМЕР_4 », промислового виготовлення, що виражається в видаленні штатного ствола та встановленні на його місце наскрізного гладкого ствола та заглушенням газовідводного отвору самостійним способом. Даний пістолет придатний для проведення пострілів штатними стартовими патронами калібру 9мм Р.А.К., комбінованим зарядом, шляхом роздільного спорядження зі снарядом діаметром 6,5 мм, та іншими патронами з аналогічними розмірними характеристиками, споряджених різними видами метальних зарядів.

Надані на дослідження: один патрон з маркуванням на денці гільзи «ВІЙ 9мм Р.А.» являється нестандартним бойовим припасом пістолетним патроном калібру 9 мм Р.А. виготовлений промисловим способом по типу патрона травматичної (несмертельної) дії, калібру 9мм Р.А. з порушенням технології виготовлення без попередньої погодження з органом сертифікації продукції; один патрон з маркуванням на денці гільзи «HsA 9мм Р.А. являється нестандартним бойовим припасом пістолетним патроном калібру 9 мм Р.А. виготовлений промисловим способом по типу патрона травматичної (несмертельної) дії, калібру 9мм Р.А. з порушенням технології виготовлення без попередньої погодження з органом сертифікації продукції; один патрон з маркуванням на денці гільзи «РИСЬ 9мм Р.А.» являється нестандартним бойовим припасом пістолетним патроном калібру 9 мм Р.А. виготовлений промисловим способом по типу патрона травматичної (несмертельної) дії, калібру 9мм Р.А. з порушенням технології виготовлення без попередньої погодження з органом сертифікації продукції. Надані на дослідження три патрони калібру 9 мм Р.А. придатні для стрільби.

Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 діючи умисно в невстановлений слідством час та у не встановленому місці, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, яку зберігаючи при собі незаконно переніс до місця свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_5 .

У подальшому, 02.04.2020р. у ході проведення санкціонованого обшуку за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_5 , виявлено та вилучено: шість зіп-пакетів з кристалічною речовиною світло-жовтого кольору, що згідно з висновком експерта - надані на дослідження кристалічні речовини світло-жовтого кольору містять метамфетамін. Метамфетамін віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса метамфетаміну (в перерахунку на метамфетамін основу) становить 1,4291 г., які останній незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Виправдовуючи обвинуваченого за ч.2 ст.194 та ч.1 ст. 309 КК України, суд зазначив, що вказані в обвинувальному акті дані суперечать встановленим в ході судового розгляду обставинам.

Зокрема, вказав, що з оглянутого в судовому засіданні відеозапису обшуку квартири (28 хвилина), в якій проживав ОСОБА_8 , судом не встановлено факту виявлення та вилучення наркотичних засобів, які перебували в поліетиленових пакетах та знаходилися у руці працівника поліції, який проводив обшук. Судом також враховано, що при проведенні обшуку працівниками поліції грубо порушився порядок проведення обшуку.

Зазначив, що висновок експерта №12 від 14.02.2020 року, та відеозапис з камер зовнішнього відеоспостереження магазину Маркетопт по АДРЕСА_6 , а також відеозапис з будівлі департапенту ЦНАП в м. Кременчуці за 27.03.2019, довідка про вартість автомобіля, довідка управління міграційної служби від 31.07.2019 не містять в собі інформації про причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину та не доводять його винуватості.

Також, суд критично оцінив надані речові докази, виявлені та вилучені при обшуку автомобіля ВАЗ, та дійшов висновку, що вказані речові докази не доводять винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих останньому злочинів. З аналогічних підстав суд критично оцінив і надані речові докази, вилучені при обшуку квартири, в якій проживав ОСОБА_8 . Проведені експертизи підтвердили відсутність будь-яких доказів на підтвердження вчинення інкримінованого йому злочину за ст.194 ч.2 КК України.

З огляду на викладене зазначив, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за звинуваченням у вчинення злочинів за ст.194 ч.2 та ст. 309 ч.1КК України ґрунтуються на припущеннях, які не відповідають встановленим обставинам.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор та захисник подали апеляційні скарги.

У поданій апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у справі в частині звинувачення ОСОБА_14 за ч.3 ст.189 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, та обмежитись відбутим покаранням визначеним судом в межах ч.1 ст. 263 КК України.

Зазначає, що суд безпідставно взяв до уваги протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24.06.2019 року як доказ на підтвердження винуватості обвинуваченого, оскільки у поданій заяві мова йде про невстановлену особу.

Додає, що не встановленим залишилось і хто автор напису «сегодня 24.07. 2019 до 18-00 ты должен сбросить 10000 грн на две банковские(номера) карты на каждую карту по 5000 грн», як і не встановлено, кому належать зазначені у написі номери банківських карт.

Вказує, що зі змісту протоколу обшуку від 24.07.2019 вбачається, що оглядалися лише вхідні двері квартири АДРЕСА_7 , в протоколі не вказані поняті та маркування фотокамери, яка застосовувалась під час проведення обшуку, а також суду не надавались оригінальні примірники технічних носіїв інформації, які юридично знаходяться в матеріалах кримінального провадження, фактично (фізично) перебувають в опечатаному вигляді з підписами на упаковці всіх учасників процесуальної дії в сейфі слідчого чи іншої особи, яка здійснює провадження в порушення вимог статей 104, 107 КПК України.

Додає, що суд, посилаючись на протокол огляду місця події від 24.07. 2019 року вказує, що «На даху - прив`язана мотузка, на якій спущено було вінок», тоді як безпосередньо мотузку у якості речового доказу не досліджував, вказавши лише на

зміст протоколу огляду.

Зазначає, що після отримання інформації про анкетні данні власника особистих рахунків № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 суддею Октябрського районного суду ОСОБА_15 було надано дозвіл на проведення обшуку у ОСОБА_16 , оскільки саме ОСОБА_16 належали номера даних карток. В ході обшуку у ОСОБА_16 були вилучені картки але під іншими номерами, а сторона обвинувачення не допитала останнього з цього приводу. Звертає увагу, що вказані дані судом не враховані, а статус ОСОБА_16 у даному кримінальному провадженні не визначено.

Також вказує на показання потерпілого ОСОБА_17 , який зазначив, що кошти у нього вимагав ОСОБА_18 , статус у справі якого не визначено, а ОСОБА_8 брав у нього шаурму в борг, але коштів так і не повернув. Також потерпілий повідомив, що в кіоску йому наносив тілесні ушкодження ОСОБА_19 .

Звертає увагу захисник і на допит свідка ОСОБА_20 від 09 лютого 2021 року, в ході якого остання повідомила, що з обвинуваченим не знайома, але бачила його на Раківці (житловий район у м. Кременчуці). Окрім того свідок повідомила, що ніколи не чула, щоб у ОСОБА_21 хтось вимагав гроші, особисто до неї ОСОБА_22 , не звертався із вимогою передачі коштів, також фактів вимагання коштів обвинуваченим їй не відомо. Таким чином, в цьому епізоді підтверджується лише факт нанесення обвинуваченим легких тілесних ушкоджень потерпілому.

Зазначає, що відеозапис, переглянутий у судовому засіданні 16 лютого 2021 року, на якому зображено двох чоловіків, не підтверджує, що на ньому є ОСОБА_22 , невідомо чи є речовим доказом та чи долучався до матеріалів кримінального провадження, не супроводжується протоколом.

У зв`язку із вищезазначеним, вважає, що судом першої інстанції було неповно проведено судовий розгляд та істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, а докази, які наявні в матеріалах даного кримінального провадження є непрямими на підставі яких, відповідно до положень ч. З ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом та на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Окрім того зазначає, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував те, що ОСОБА_8 хворіє на ряд хронічних захворювань, а також має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні дружину та малолітнього сина ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі прокурор прохає скасувати вирок суду в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 3 ст. 189 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього належного йому майна. В іншій частині вирок суду просить залишити без змін.

Зазначає, що суд безпідставно послався у вироці на участь у вчиненні злочину ОСОБА_11 оскільки, відносно нього кримінальне провадження не розглядалось, а матеріали відносно ОСОБА_8 під час досудового розслідування виділені в окреме провадження та обвинувальний акт відносно нього направлено до суду, а досудове розслідування відносно ОСОБА_11 було зупинене зв`язку з його розшуком. На даний час кримінальне провадження №0000572 від 27.03.2019 щодо ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 194, ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України розглядається Ленінським районним судом м. Полтави. Вказує, що дана обставина є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Також вказує на безпідставне виключення з обвинувачення за ч. 3 ст. 189 КК України кваліфікуючої ознаки «вчинення злочину групою осіб».

Спростовує висновок суду про ненадання прокурором доказів на підтвердження участі ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, оскільки потерпілий ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_24 прямо вказали, що вимагання вчинялось ОСОБА_8 та іншою особою спільно.

Зазначає, що виправдавши ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309 КК України та виключивши кваліфікуючу ознаку за ч. 3 ст. 189 КК України - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, судом зменшено обсяг обвинувачення, який зазначено в обвинувальному акті, однак, в порушення абз. 1 п. 2 ч. 3 ст. 374 КК України, судом у вироку не викладено обвинувачення, визнане ним доведеним, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Також зазначає, що ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні двох тяжких злочинів, один із яких вчинено із застосуванням ним зброї, що призвело до спричинення легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я потерпілого (вимагання). Вказаний злочин вчинявся зухвало, в громадських місцях та протягом тривалого часу. Пом`якшуючих покарання ОСОБА_8 обставин судом не встановлено. Тому вважає, що судом допущено невідповідність призначеного покарання тяжкості злочинів унаслідок м`якості.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в його інтересах, які підтримали подану захисником апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; виступ прокурора на підтримання поданої ним апеляційної скарги та заперечення проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону п.3 ч.1 ст.409 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
Суд апеляційної інстанції при виявленні відповідних порушень повинен виходити не лише із того, що вони фактично перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а й з потенційної можливості такого перешкоджання.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою, з-поміж іншого формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.
Згідно з частиною першою статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та інші обставини, визначені цією нормою.
Вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.
Аналіз мотивувальної частини вироку дає підстави стверджувати те, що у вироку викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав вастановленими та виклав в обвинувальному акті. При цьому суд, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, достовірно не встановив, а мотивувальна частина оскаржуваного вироку не містить формулювання обвинувачення за епізодами вимагання та незаконного придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, яке визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Відсутність викладення обставин злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_8 визнано винуватим, фактично робить неможливим з`ясування того, як суд першої інстанції сформулював обвинувачення, яке ним було визнано доведеним.
Окрім того, слушними є і доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо зазначення судом у вироку на участь у вчиненні злочинів ОСОБА_11 , кримінальне провадження щодо якого перебуває на розгляді в Ленінському районному суді м.Полтави.
Відповідно до положень ч.1 ст.337 КПК України - судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Всупереч зазначеного, суд першої інстанції вказав на вчинення ОСОБА_8 злочинів за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , обвинувальний акт щодо якого не був предметом судового розгляду в даному провадженні.
Отже, суд у вироку не формулював обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_8 та визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає, що порушення положень КПК України, які стосуються вимог до мотивувальної частини обвинувального вироку в частині формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним призвели до порушення права обвинуваченого на захист, яке гарантоване ст. 20 КПК України та п. «а» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. На думку колегії суддів, ці порушення вимог КПК України перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому колегія суддів визнає їх істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
За наявності зазначених вище істотних порушень вимог кримінального процесуального закону вирок Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 11 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 не може визнаватись законним та обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, оскільки сутність допущених судом першої інстанції порушень вимог КПК України позбавляє суд апеляційної інстанції можливості постановити своє рішення у даному провадженні і є безумовною підставою для скасування вироку.
Під час нового розгляду кримінального провадження місцевому суду необхідно провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення з урахуванням усіх обставин кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг захисника та прокурора, в тому числі й щодо наявності кваліфікуючої ознаки та м`якості призначеного обвинуваченому покарання та постановити рішення, яке буде відповідати вимогам закону.
Колегія суддів враховує, що оскільки як на час судового розгляду існували ризики, передбачені ст.177 КПК України, так і на момент апеляційного розгляду такі ризики не зменшилися, тому вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Отже, апеляційні скарги захисника та прокурора підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.05.2021 року скасувати, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, до 06.02.2022 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4