КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3289/21
Провадження № 1-кс/488/600/21
Ухвала
Іменем України
07.09.2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , дізнавача СД ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

Дізнавач СД ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 звернувся із відповідним клопотанням в межах досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403 від 05.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
В клопотанні порушується питання про накладення арешту на тимчасово вилучене 05 вересня 2021 року в ході проведення огляду місця події, майно, а саме - посвідчення водія серії № НОМЕР_1 , виданого ДАІ МВС-УВС 29.08.1998 р., на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою проведення подальшої судової експертизи.
Згідно даного клопотання, 05.09.2021 року до чергової частини відділення поліції №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт від працівника патрульної поліції ОСОБА_5 про те, що 05.09.2021 року о 12 год. 30 хв. за порушення ПДР України було зупинено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Vito», державний номер « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_3 , і під час перевірки документів водія було виявлено, що посвідчення водія має ознаки підробки.
05.09.2021 року з метою попередження втрати речових доказів співробітниками поліції відділення поліції №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області було проведено огляд місця події. В ході проведення вказаного огляду в присутності понятих було вилучено: посвідчення водія серії № НОМЕР_1 , виданого ДАІ МВС-УВС 29.08.1998 р., на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На думку дізнавача, вищевказане посвідчення водія може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. Крім того, в ході досудового розслідування необхідно провести технічну експертизу документу для встановлення факту підробки вказаного посвідчення водія.

Дізнавач ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання доповнивши клопотання тим, що вказане посвідчення водія має ознаки підробки, а саме: відсутність захисних елементів (голограми) видавництва та відсутність серії та номеру посвідчення водія на звороті документу.
Володілець майна ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Із матеріалів клопотання вбачається, що 05.09.2021 року в період з 13 год. 35 хв. по 14 год. 05 хв. в ході огляду місця події, було оглянуто та вилучено посвідчення водія серії № НОМЕР_1 , виданого ДАІ МВС-УВС 29.08.1998 р. на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке має ознаки підробки, а саме: відсутність захисних елементів (голограми) видавництва та відсутність серії та номеру посвідчення водія на звороті документу.
Так, за п.3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення.
Пункт 1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України допускають, що лише у випадку збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тобто таке майно являє собою матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що отримані фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, при цьому повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
Із матеріалів клопотання вбачається, що постановою від 06.09.2021 р. вказане посвідчення водія визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000403 від 05.09.2021року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного вище посвідчення водія. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
А відтак, існує необхідність накладення арешту на вилучене, в ході огляду місця події 05.09.2021 року, майно, для збереження в якості речових доказів, та яке в разі його несвоєчасного вилучення, може бути втрачено та спотворено.
Керуючись ст.ст.170, 173, ч.4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вилучене 05.09.2021 року майно, а саме: посвідчення водія серія № НОМЕР_1 , яке видане 29.08.1998 р. ДАІ МВС-УВС на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою проведення відповідних судових експертиз.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1