"17" січня 2022 р. Справа № 363/198/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року слідчий суддя Вишгородський районний суд Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000056, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною другою статті 190 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українка, уродженка м. Луганськ, не працює, заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2022 року слідчим суддею отримано вказане клопотання, яке відповідає вимогам статті 184 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що 15 січня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Славутичі Вишгородського району Київської області, точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, під час спілкування по мобільному телефону, вступила із невстановленою досудовим розслідуванням особою в попередню змову на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 .

У подальшому, діючи за попередньою змовою, узгоджено між собою, невстановлена досудовим розслідуванням особа 15 січня 2022 року, близько 16 години, зателефонувала до потерпілої ОСОБА_8 на стаціонарний міський телефон та представившись лікарем, повідомила неправдиву інформацію про те, що її доньку збив автомобіль, вона у важкому стані з переломом нижніх кінцівок та хребта, і їй потрібні гроші на операцію в сумі

8000 доларів США, які необхідно буде передати лікарю, котрий прийде до місця проживання потерпілої.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману та керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , представившись лікарем, шляхом обману отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти долар США станом на 15 січня

2022 року становить 83211,6 гривень, які нібито необхідні на операцію доньки потерпілої ОСОБА_9 .

Заволодівши вищевказаними грошовими коштами, шляхом обману, за попередньою змовою з невстановленою особою, ОСОБА_4 покинула квартиру

АДРЕСА_3 , тобто виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, а саме через те, що була затримана на третьому поверсі вказаного будинку мешканцем сусідньої квартири ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною другою статті 190 КК України.

15 січня 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
16 січня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною другою статті 190 КК України, за який передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі та строк до трьох років.
Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучено до клопотання.
В обґрунтування доводів щодо застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України слідчим зазначено про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме:
підозрювана ОСОБА_4 без обрання до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначений ризик має місце з огляду на те, що підозрювана фактично проживає на території іншої області, а також має зареєстроване місце проживання в м. Луганську, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 року №79-р), а відтак може безперешкодно виїхати та переховуватись на непідконтрольній території;

підозрювана ОСОБА_4 буде незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюється у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, та з метою уникнення кримінальної відповідальності спільно з невстановленою особою може вчиняти психологічний та фізичний тиск на потерпілу та свідків, про що свідчать показання потерпілої ОСОБА_8 з приводу телефонних дзвінків та погроз, які мали місце 15 січня 2022 року;

підозрювана ОСОБА_4 без обрання до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе продовжити злочинну діяльність пов`язану із незаконними заволодіннями чужим майном шляхом обману (шахрайство), оскільки не має постійного місця роботи та законного джерела доходів, до м. Славутича приїхала на одну добу, про що свідчать показання свідка ОСОБА_11 (власниця орендованого підозрюваною житла), а відтак ОСОБА_4 може продовжувати вчиняти злочини проти власності з метою отримання доходу.

Зважаючи на обставини, які підтверджують наявність зазначених ризиків, слідчий вважає, що незастосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, або застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

У зв`язку із зазначеним у клопотанні, слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та утримувати її в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначивши, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризам того, що підозрювана впливатиме на потерпілу та свідків, зважаючи на те, що такі погрози надходили потерпілій після вчинення злочину, підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки зареєстрована у м. Луганськ, що на окупованій території України, а фактично проживає у іншій області, у м. Славутич приїхала на один день та без перешкодо орендувала квартиру з метою вчинення злочинних дій, підозрювана має непогашену судимість за вчинення тяжкого злочину. Прокурор також зазначив, що нині перевіряється інформація про причетність ОСОБА_12 до вчинення інших злочинів, в тому числі у такий самий спосіб.
Підозрювана та її захисник заперечували проти клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати цілодобовий домашній арешт за місцем проживання, посилаючись на те, що підозрювана хворіє на перебуває на обліку у лікаря та зобов`язується зявлятися за вимогою слідчого чи суду. Захисник зазначила, що ризики про які зазначає слідчий та прокурор не підтверджують, підозрювана, хоча і зареєстрована у м. Луганськ, з 2019 року вона проживає у Дніпропетровській області у
м. Павлоград, заміжня та більше 10 років не вчиняла нових злочинів, нині підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні
№ 0000056, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною другою статті 190 КК України.
15 січня 2022 року о 19:00 ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
16 січня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною другою статті 190 КК України.
На підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 15 січня 2022 року;

протоколом огляду місця події від 15 січня 2022 року , відповідно до якого слідчим за місцем проживання потерпілої було виявлено заяву, власноруч написану потерпілою ОСОБА_8 , про поміщення її доньки ОСОБА_9 на лікування до клініки Шалімова та зафіксовано наявність банкнот номіналом по 100 доларів США у кількості 30 штук;

рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Вишгородського РУП ОСОБА_13 від 15 січня 2022 року;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 16 січня 2022 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16 січня 2022 року;

протоколами огляду речей від 16 січня 2022 року, а саме мобільних телефонів потерпілої та підозрюваної;

протоколом затримання ОСОБА_4 від 15 січня 2022 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16 січня 2022 року;

повідомленням про підозру від 16 січня 2022 року;

вимогою про судимість ОСОБА_4 , зокрема за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 199 КК України.

Дослідивши надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні. Крім цього, факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною другою статті 190 КК України у судовому засіданні не заперечувала підозрювана ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15,

частиною другою статті 190 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі та строк до трьох років.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 2 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається із клопотання, а також усних пояснень прокурора наданих у судовому засіданні, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
На сьогодні у кримінальному провадженні № 0000056, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15,
частиною другою статті 190 КК України, розпочато та проводиться досудове розслідування та існує необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що потребує додаткового часу, в тому числі перевіряється інформація щодо можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення аналогічних злочинів, які на сьогодні досить часто вчиняються.
На думку слідчого судді, наведене свідчить, що слідчий та прокурор довели обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою (пункти 1, 3, 5
частини першої статті 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, враховуючи особу ОСОБА_4 , яка хоча і заміжня, не має на утриманні осіб, які потребують її опіки, офіційно не працює, місце її проживання зареєстроване у АДРЕСА_1 , що знаходиться на окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, підозрювана з 2019 року фактично проживає у АДРЕСА_2 , раніше судима та має непогашену судимість у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчинила новий злочин, не має достатнього стримуючого стороннього впливу та вагомих гарантій, які б переважали настання згаданих ризиків, дисциплінували її поведінку. Приймаючи таку позицію, суд враховує показання підозрюваної та захисника, але крім їх показань у судовому засіданні інших доказів стороною захисту надано не було, в тому числі щодо стану її здоров`я.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваної під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 , нині, є недостатнім.

В той же час, під час судового засідання не встановлено обставин можливості застосування до підозрюваної ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, оскільки стороною захисту не надано суду доказів, кому саме належить житлове приміщення у якому з 2019 року фактично проживає ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), не надано доказів того, хто ще проживає у цьому помешканні в тому числі її чоловік, оскільки як убачається із акту сусідів та Голови ОСББ, лише ОСОБА_4 проживає за вказаною адресою.

Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження внесеного 0000056, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною другою статті 190 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 на шістдесят днів підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що строк тримання під вартою 60 днів рахується з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , а саме з 15 січня 2022 року з 19:00.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Ураховуючи відсутність обставин, передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваній ОСОБА_4 розмір застави у кримінальному провадженні у розмірі максимальної межі, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, та покласти на ОСОБА_4 , у разі внесення застави, зазначені частиною п`ятою статті 194 КПК України обов`язки.
Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193-197, 199, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 березня 2022 року та утримувати її в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок девять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп.

У разі внесення застави застоводавцем (підозрюваним, або іншою фізичною чи юридичною особою) негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та покласти на неї наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись із міста Павлоград Дніпропетровської області, у якому вона фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування з потерпілою та свідками у цьому кримінальному проваджені;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити до 17 березня 2022 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 19 січня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1