н/п 1-кп/490/796/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2022 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000603, відомості про яке внесено 31.07.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Покровка, Оренбурзького р-ну, Оренбурзької області, раніше не судимої, з вищою освітою, заміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000603, відомості про яке внесено 31.07.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 висловили думку про можливість призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні на підставі наданого суду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000603.
Обвинувачена ОСОБА_4 заперечувала проти думки прокурора щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, у зв`язку з чим просила суд його повернути, оскільки вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. В обґрунтування свого клопотання зазначила, що вона не погоджується з правовою кваліфікацією її дій за ч.1 ст. 125 КК України, так як вважає, що вона діяла в межах необхідної оборони.
Крім того, в клопотанні про повернення даного обвинувального акту прокурору ОСОБА_4 вказала, що процесуальний статус громадянина ОСОБА_6 є не зрозумілим, оскільки в обвинувальному акті він зазначений як представник потерпілого.
Крім того, ОСОБА_4 вважає що, обвинувальний акт повністю дублює повідомлення про підозру, хоча повинен містити викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та прокурор порушив вимоги КПК України, оскільки самостійно склав обвинувальний акт без винесення відповідної постанови, що передбачено ст. 110 КПК України.
На думку обвинуваченої, зазначені обставини унеможливлюють повно, всебічно та неупереджено розглянути дане кримінальне провадження, тому просить суд повернути обвинувальний акт прокурору.
Захисник підтримала клопотання обвинуваченої.
Скориставшись правом репліки, представник потерпілого ОСОБА_7 зазначила, що вказаний процесуальний статус ОСОБА_6 в обвинувальному акті є несуттєвою розбіжністю, яку можна встановити під час судового розгляду, а прокурор зазначив, що у відповідності ч. 3 ст. 291 КПК України, має право самостійно підписувати обвинувальний акт.
Заслухавши думку сторін, дослідивши зміст наданого суду обвинувального акту, суд приходить до висновку про неможливість призначення судового розгляду за цим обвинувальним актом, з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
До загальних засад кримінального провадження згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, яка встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.
Виходячи з тлумачення кримінального процесуального закону, положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюються не лише на випадки, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.
Така позиція, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках, передбачених КПК України, узгоджується і з висновком у постанові Верховного Суду України № 5-11кс15 від 25 травня 2015 року.
Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити наступні відомості, зокрема анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Заявлені в клопотанні обвинуваченої підстави щодо змісту обвинувального акту, який повністю дублює текст повідомлення про підозру і не містить встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, те, що обвинувальний акт підписаний прокурором, а не дізнавачаем, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Разом із тим, згідно до вимог ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Таких відомостей прокурором в підготовчому судовому засіданні надано не було.
Крім того, відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000603, зазначені відомості «обвинуваченої ОСОБА_4 », «представника потерпілого ОСОБА_6 ». Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000603, доданого до обвинувального акту, ОСОБА_4 зазначена як «потерпіла», ОСОБА_6 значиться як: «потерпілий» та «підозрюваний».
Пунктом 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Таким чином, в підготовчому судовому засіданні не визначено правовий статус ОСОБА_6 , який зазначений в обвинувальтному акті прокурором як представник потерпілого, а в реєстрі матеріалів досудового розслдіування по кримінальному провадженню № 0000603 як потерпілий, та одночасно як підозрюваний.
Вказані недоліки є суттєвими порушеннями, які унеможливлюють повний, всебічний та неупереджений розгляд обвинувального акту по суті.
Отже, в даному випадку, обвинувальний акт містить істотні протиріччя між наведеними в ньому фактичними даними у їх сукупності та не дає можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про те, що позбавлений можливості усунути під час судового розгляду вищенаведені розбіжності, а тому обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення вказаних порушень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 291, 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000603, відомості про яке внесено 31.07.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1