СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/754/21
Провадження №1-кп/547/103/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року смт Семенівка
Семенівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0000205, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.06.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Семенівка, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, маючого середню освіту, непрацюючого, раніше судимого:
- 05.05.1996 року Семенівським районним судом за ст. 140 ч. 3 КК України до 3-х років позбавлення волі;
- 18.10.2007 Семенівським районним судом Полтавської області за ст.121 ч. 2, ст. 69,ст. 309 ч. 1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 18.12.2013 Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 125 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт;
- 05.03.2014 Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 389 ч.2 КК України до покарання у вигляді арешту строком 3 місяці. На основі ст. 71,72 КК України приєднано 15 діб арешту по вироку від 18.12.2013 року. Кінцевим рахувати міру покарання у вигляді 3 місяців 15 діб арешту;
- 28.08.2014 Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 1, КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт;
- 21.11.2014 Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 389 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 3 місяців арешту. На основі ст. 71, 72 КК України приєднано 14 діб арешту по вироку від 28.08.2014. Остаточне покарання - 3 місяці 14 діб арешту;
- 12.08.2015 року Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 263 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.
- 19.02.2018 Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 11.04.2018 Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 3 місяці. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 06.02.2019 Хорольським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяці. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України приєднаний до вироку Семенівського районного суда від 11.04.2018 року з остаточним покаранням у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 9 місяців;
- 22.04.2019 Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 2, ч. 2 ст. 185 КК України. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Хорольського районного суду від 06.02.2019 року з остаточним покаранням у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць. Звільнений 21.05.2021 по відбуванню строку покарання.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
До Семенівського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000205 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена на досудовому розслідуванні 26.08.2021 між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 у ніч на 26.05.2021, йдучи на ділянці дороги поблизу Семенівського НВК №2 по вул. Тітова у смт Семенівка Кременчуцького району Полтавської області, діючи на підставі раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав дорожній знак 5.35.1 «Пішохідний перехід», демонтувавши його із землі.
Після цього, ОСОБА_4 із викраденим із місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв Комунальному підприємству Семенівської селищної ради «Комунальник» матеріальну шкоду (збитки) у сумі 777,00 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Повторно, ОСОБА_4 , 15.07.2021 року близько 19:00 години, проходячи повз приміщення Семенівської філії районного центру зайнятості Полтавського ОЦЗ за адресою: вул. Шевченка, 26/67, смт Семенівка Кременчуцького району Полтавської області, діючи на підставі виниклого умислу спрямовано на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав жіночий велосипед марки «Україна» сірого кольору, вартістю 1216,67 грн., який належать ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину разом із викраденим та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
26.08.2021 між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України. Сторони з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання не встановлено, даних про особу підозрюваного, узгодили покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком встановленим судом
Згідно з умовами даної угоди обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, тому просить затвердити угоду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтвердила правомірність та добровільність укладення її підзахисним угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
При вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд враховує, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні яких беззастережно визнав себе винуватим ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування обвинуваченого, його захисника та заслухавши прокурора, переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.
При призначенні покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкціях статей (санкцій частин статей) Особливої частини КК України, що передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, який, вчинений умисно, з корисливих мотивів, особу винного, що він на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий, негативно характеризується за місцем проживання.
Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлені.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.
На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах, визначених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України. Водночас суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть виправленню обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, та за якими належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати під час досудового розслідування відшкодовано повністю.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 107, 373, 374, 382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.08.2021 між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000205, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.08.2021 року покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1-річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ, а саме жіночий велосипед марки "Україна" сірого кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - передати потерпілому ОСОБА_6 .
Роз`яснити ОСОБА_4 його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 26.08.2021 та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.
Роз`яснити ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1