Провадження № 1-кп/127/842/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження внесене 16.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області, громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 112-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 19 Конституції України, без фактичного здобуття вищої освіти у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, з метою призначення на посаду техніка роти військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , 16 вересня 2019 року, подав до ІНФОРМАЦІЯ_2 завідомо підроблений документ - оригінал диплому спеціаліста серії НОМЕР_2 від 15.06.1997, виданого від імені Київського національного університету імені Тараса Шевченка з недостовірними даними, у відповідності до якого ОСОБА_4 закінчив в 1997 році Київський національний університет імені Тараса Шевченка і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію «правознавець», за допомогою якого прапорщика ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 237 від 28.11.2019 року призначено на посаду техніка роти охорони, ВОС- 124945А, наявність вищої освіти для якої є обов`язковою.
До початку судового розгляду, 15.11.2021 року, між прокурором Військової спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472-473 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України та призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості. По суті обвинувачення ОСОБА_4 повідомив, що у вересні 2019 року для прийняття на посаду (технік роти на спец. об`єкті), яка передбачала наявність вищої освіти, подав до Вінницького районного комісаріату завідомо підроблений диплом Київського національного університету ім. Т.Шевченка, спеціальність «Правознавство». Після призначення на вказану посаду, в ході перевірки поданих документів, було встановлено, що диплом є підробленим. Вказане стало підставою для переведення його на посаду де він раніше працював. Розумів, що диплом є підробленим, оскільки не навчався у Київському національному університеті ім. Т.Шевченка. Наголосив, що провину у вчиненому визнає та щиро кається.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити вищевказану угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.
Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , просив ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання. Зазначив, що прокуратурою під час укладення угоди детально вивчено всі дані справи та особу обвинуваченого, і сторона обвинувачення переконана, що саме узгоджене покарання є достатнім та належним.
Заслухавши думку прокурора та показання обвинуваченого, позицію захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.
ОСОБА_4 добровільно повідомив суду всі обставини вчинення кримінального правопорушення, вказавши, що він внаслідок способу отримання зазначеного диплома, без проходження навчання, складення іспитів, тобто без дотримання визначеної законодавством процедури отримання вказаного документа про вищу освіту, розумів, що диплом є підробленим. Вказав на час, місце використання диплома, підтвердивши, що він дійсно подав його до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призначення на посаду техніка роти військової частини НОМЕР_1 , хоча достовірно знав спосіб його отримання. Надані показання доводять винуватість обвинуваченого. Наведені докази є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до службової характеристики від 28.01.2021 року ОСОБА_4 за час проходження військової служби зарекомендував себе порядним, відповідальним та грамотним військовослужбовцем.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. Ющенка» від 04.08.2021 року ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні в лікарні не перебував та за медичною допомогою не звертався.
Згідно медичної довідки від 06.01.2021 року військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 на обліку у нарколога та психіатра не перебував.
З вимоги про судимість від 30.07.2021 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.
Обвинувачений є учасником бойових дій, що підтверджено копією посвідчення на його ім`я.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисне кримінальне правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Про щире каяття обвинуваченого беззаперечно свідчать його показання в судовому засіданні, відповідно до яких він не лише повідомив про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а й висловив щирий жаль щодо його вчинення, неодноразово повідомляв про усвідомлення неприпустимості та протиправності його дій.
Про наявність другої пом`якшуючої обставини суд переконує факт того, що ОСОБА_4 добровільно, без примусу, з власної ініціативи звернувся до сторони обвинувачення з метою застосування до нього особливого порядку кримінального провадження.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором Військової спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 15.11.2021 року, укладена між прокурором Військової спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 підлягає затвердженню.
Таким чином суд приймає рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості покарання.
Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.11.2021 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Військової спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 16.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013.
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: