Справа № 331/5929/21
Провадження № 1-кп/331/639/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2021 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки
м.Запоріжжя, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, розлуче-
ної, яка не має місця реєстрації та проживає в АДРЕСА_1 ,
раніше засудженої,
- за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України

У провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя знаходиться кримінальне провад-ження з обвинувальними актами відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України.
Обвинуваченій ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого встановлено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26.10.2021 р. до 23 грудня 2021 року.
Прокурор вважає за доцільне продовжити відносно ОСОБА_7 дію запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу.
Захисник та обвинувачена ОСОБА_7 проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували.
Вирішуючи питання щодо продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд виходить з наступного.
Суд враховує вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. (справа «Харченко проти України»), де зазначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом до свободи особистості.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існу-вання презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпе-чення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу,
крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.
На теперішній час ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні середнього ступеню тяжкості злочинів, злочини учинила в період іспитового строку, що свідчить про її небажання ставати на шлях виправлення та схильність до вчинення інших злочинів, відомості про те, що стан її здоров`я перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, відсутні, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкри-мінуються обвинуваченій, та позбавляє її можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченій інших запобіжних заходів, крім тримання під вартою.
За таких обставин, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_7 на даний час утримується під вартою, але продовжують існувати ризики, передбачені пп.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 на 2 місяці до 22 лютого 2022 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 331 КПК України, суд у х в а л и в:
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, до 22 лютого 2022 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченій ОСОБА_7 , надіслати прокурору та Запорізь-кому слідчому ізолятору УДПтС України в Запорізькій області за місцем утримання обвинуваченої.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_8