справа № 363/2893/19
провадження № 1-кп/361/214/21
УХВАЛА
29 жовтня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря прокурора обвинуваченого захисника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001097 від 06 серпня 2018 року, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, такого, що не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України,
в с т а н о в и в :
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане вище кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 подала до суду клопотання, яке підтримала у судовому засіданні та у якому просила суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 04 листопада 2021 року, посилаючись на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає в можливості обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вказуючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість покарання, з метою уникнення від його відбування ОСОБА_4 , який не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працює, зареєстрований у місті Києві, проте там не проживає, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду. Враховуючи, що потерпілий та свідки у кримінальному провадженні судом ще не допитані, ОСОБА_4 може незаконно впливати на них з метою зміни показів. Наведені обставини свідчать про існування відносно обвинуваченого ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що перевірялись слідчими суддями та судом під час обрання та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 205 розділу ХІ Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, розглядається колегією у складі трьох суддів. На даний час, через перебування головуючого у справі на лікарняному, розгляд клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою колегією суддів є неможливим, тому розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 вирішується іншим суддею зі складу колегії суддів, який приймає участь у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення даного клопотання прокурора та продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою заперечували, просили суд обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, особисте зобов`язання, з огляду на недоведеність існування наведених прокурором ризиків, вказуючи, що обвинувачений потребує лікування та уже тривалий час перебуває під вартою.
Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, про дату час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд вони не повідомили, їхня неявка не перешкоджає вирішенню судом поданого прокурором клопотання, яке потребує негайного вирішення.
Вислухавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

06 вересня 2021 року ухвалою колегії суддів Броварського міськрайонного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою по 04 листопада 2021 року із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 190320 грн., мотивуючи існуванням на момент розгляду кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 20 травня 2010 року у справі Москаленко проти України зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

У рішенні від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України Європейський Суд з прав людини вказав на те, що тримання під вартою може бути виправданим за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканості.

Посилання прокурора на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України,що не може бути перевірено судом на даній стадії, є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Враховуючи, що термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 04 листопада 2021 року, відсутність можливості закінчення судового розгляду, необхідність перевірки судом обґрунтованості обвинувачення відносно ОСОБА_4 , виходячи з необхідності уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені судом під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, ступеня тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також тієї обставини, що підстави для застосованого обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, оскільки в ході розгляду даного клопотання прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки існують підстави вважати, що обвинувачений, будучи обізнаними про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, зокрема, позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинені діяння, а також незаконно впливати на потерпілого і свідків у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дає суду підстави вважати, що лише тримання під вартою може забезпечити дотримання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час судового розгляду, що зумовлює продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів та унеможливлює зміну йому запобіжного заходу на більш м`який, зокрема, на особисте зобов`язання.

Визначений раніше розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 та покладені на нього процесуальні обов`язки суд вважає необхідним залишити без змін.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 177, 183, 331, 369, 372, 376, п. 205 розділу ХІ Перехідних положень КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 27 грудня 2021 року та утримувати його в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Розмір застави, визначений ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2021 року в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 190320 (сто дев`яносто тисяч триста двадцять) грн., залишити без змін.
Ухвала суду підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1