Номер провадження: 11-сс/813/1377/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2021 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000745 від 02 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначено до 02 листопада 2021 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а саме слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Прокурор стверджує, що слідчий суддя не врахував передбачені ст.178 КПК України обставини, зокрема, що ОСОБА_6 тривалий час не проживає за місцем реєстрації; тільки зі слів підозрюваного останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; офіційно не працевлаштований, а підприємство, на якому ОСОБА_6 працює, з його слів, розташовано за межами України, де підозрюваний і проживає.

Також, на думку прокурора, слідчий суддя не врахував відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

Апелянт вказує на те, що слідчий суддя дійшов неправильного висновку про відсутність ризиків, передбачених п.2) ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного джерела прибутку, на теперішній час з місця вчинення кримінального правопорушення не вилучені всі відеозаписи.

Позиції учасників апеляційного провадження

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив задовольнити її у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальний процесуальним законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався визначений у передбаченому законом порядку суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Згідно із ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи обставини того, що прокурор у своїй апеляційній скарзі не ставить під сумнів висновки слідчого судді щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, а іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді не оскаржується, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині.
Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_6 зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованому йому злочині.
Таким чином, у цьому кримінальному провадженні наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Одночасно, апеляційний суд вважає обґрунтованим ризик незаконного тиску на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки після отримання процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 має процесуальну можливість на ознайомлення з матеріалами справи, відтак, достеменно знати анкетні відомості свідків, потерпілого зокрема, їхні адреси проживання, роботи.
Апеляційний суд звертає увагу, що згідно із ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, з метою виконання завдань кримінального процесуального закону, вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу на потерпілого та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
При цьому, апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляційної скарги прокурора та погоджується із висновок слідчого судді про відсутність ризиків, передбачених п.2), 4) ч.1 ст.177 КПК України, оскільки процесуальні поведінка ОСОБА_6 не дає підстав стверджувати про його намір на знищення, приховування та спотворення речей та документів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Водночас, саме на орган досудового розслідування та прокурора кримінальним процесуальним законом покладено обов`язок щодо своєчасного та оперативного збирання доказів у кримінальному провадженні.
Відтак, апеляційний суд визнає необґрунтованим посилання прокурора не необхідність вилучення відеозаписів з місця вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на факт того, що з моменту подій у кримінальному провадженні, які мали місце 01 вересня 2021 року, минуло достатньо часу для вжиття заходів, направлених на вилучення, збереження речових доказів, зокрема, відеозаписів з місця вчинення злочину.
Крім того, прокурор не довів, у чому полягає можливість підозрюваного на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, тому ризик, передбачений п.4) ч.1 ст.177 КПК України, також є необґрунтованим.
Разом з тим, за результатами дослідження матеріалів за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов переконання, що правильним є висновок слідчого судді щодо відсутності ризику, передбаченого п.5) ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 , в силу ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимостей, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення в клопотанні слідчого необґрунтована та прокурором у судовому засіданні слідчого судді та апеляційного суду не доведена.
Також апеляційний суд констатує, що слідчим суддею виконано вимоги ст.178 КПК України та враховано, що: ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, проживання, роботи, усталений спосіб життя, постійне джерело прибитку.
При цьому, апеляційний суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 самостійно з`явився у судове засідання апеляційного суду, відомостей щодо порушення покладених на нього обов`язків щодо виконання умов застосування обраного запобіжного заходу апеляційному суду не надано.
За таких обставин та враховуючи те, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризиків, передбаченого п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, недоведеності ризиків, передбачених п.2),4),5) ч.1 ст.177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси обґрунтовано прийшов до переконання, що у цьому випадку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на цьому етапі кримінального провадження.
Відповідно до положень п.1) ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Таким чином, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора належить залишити без задоволення, ухвалу слідчого суді Київського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2021 року без змін.
Керуючись статтями 177, 178, 181, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4