В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2021 року за № 0000969 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньою спеціальною освітою, працюючого експедитором в ТОВ «Сузір`я», не є військовослужбовцем, має інвалідність ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, маючи на меті придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, в лютому 2016 року (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), перебуваючи на стихійному ринку в районі буд. АДРЕСА_2 , у невстановленої досудовим розслідуванням особи, придбав за 150 грн. без мети збуту 16 патронів з маркуванням «539 90» та 48 патронів з маркуванням «711 76».

Після цього, зберігаючи при собі без передбаченого законом дозволу, переніс вказані 16 патронів з маркуванням «539 90» та 48 патронів з маркуванням «711 76» до квартири АДРЕСА_3 , в якій проживають його родичі, де помістив у футляр для зберігання зброї, який знаходився у сейфі, та тим самим став зберігати бойові припаси без передбаченого законом дозволу до 2017 року.

У 2017 році родичі ОСОБА_3 переїхали до кв. АДРЕСА_4 , в яку з квартири АДРЕСА_3 перенесли сейф, в якому знаходився указаний футляр для зберігання зброї з бойовими припасами у виді 64 патронів, про існування яких родичі ОСОБА_3 не знали. Тим самим ОСОБА_3 продовжив їх зберігати за вище вказаною адресою без передбаченого законом дозволу до 02.06.2021.

02.06.2021 в період часу з 10 год. 55 хв. по 13 год. 42 хв. за адресою: АДРЕСА_5 співробітниками правоохоронних органів проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: 16 патронів з маркуванням «539 90», що є бойовими проміжними патронами зразка 1943 року калібру 7,62x39 мм, споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям, що виготовлені промисловим способом на Тульському патронному заводі, місто Тула, СРСР, які придатні до стрільби та належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, а також 48 патронів з маркуванням «711 76», що є бойовими проміжними патронами зразка 1943 року калібру 7,62x39 мм, споряджені кулями «УС» (зі зменшеною швидкістю кулі), що виготовлені промисловим способом на Климівському патронному заводі, місто Климівськ, СРСР, які придатні до стрільби та належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, які ОСОБА_3 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Будучи допитаним в судовому засіданні, ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, якими підтвердив вищевикладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому. Підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті. Зазначив, що дійсно ще в лютому 2016 року придбав на стихійному ринку в районі буд. АДРЕСА_2 за 150 грн. без мети збуту патрони зразка СРСР, які переніс до квартири АДРЕСА_3 , в якій проживають його родичі, де помістив у футляр для зберігання зброї, та зберігав у сейфі. В подальшому родичі переїхали до квартири АДРЕСА_6 цього ж будинку, куди перенесли сейф з його патронами, про зберігання яких він їх не повідомляв та під час проведення обшуку у житлі родичів їх було вилучено. Обвинувачений виразив готовність понести покарання за вчинений злочин у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даного злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При цьому, з урахуванням висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини, визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, працює експедитором ТОВ «Сузір`я», має задовільний стан здоров`я, не є військовослужбовцем, є інвалідом ІІ групи, спосіб життя, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 263 КК України у виді позбавлення волі, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Крім того, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, оскільки при призначенні покарання у виді позбавлення волі суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. При цьому, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, із покладенням на нього обов`язків, передбачених частинами 1, 2 ст. 76 КК України, які, на думку суду, необхідні і достатні для виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати вирішено відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено згідно з положеннями ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) щомісяця з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-криміналістичної експертизи дослідження зброї № СЕ-19/111-21/28595-БЛ від 18.06.2021 в сумі 4118,88 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні -

- 16 патронів з маркуванням «539 90», що є бойовими проміжними патронами зразка 1943 року калібру 7,62x39 мм спорядженні кулями «ПС» зі сталевим осердцям, що виготовлені промисловим способом на Тульському патронному заводі, місто Тула, СРСР, які придатні до стрільби та належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, а також 48 патронів з маркуванням «711 76», що є бойовими проміжними патронами зразка 1943 року калібру 7,62x39 мм спорядженні кулями «УС» (зі зменшеною швидкістю кулі), що виготовлені промисловим способом на Климівському патронному заводі, місто Климівськ, СРСР, які придатні до стрільби та належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та передані на зберігання до камери схову речових доказів ГУНП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя