Провадження 1-кс/201/3591/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000713 від 04.09.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що у провадженні слідчого відділу відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000713 від 04.09.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Так, до відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла заява від адвоката ОСОБА_4 , свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю ДП 3739 від 02.07.2018, який діє в інтересах ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа нерухомим майном, а саме житловою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході досудового розслідування кримінального провадження, установлено, що ОСОБА_5 та її матір ОСОБА_6 , відповідно до Обмінного ордеру №034153 від 22.10.1987, виданого Виконкомом Мінської міської ради у результаті здійснення процедури обміну житлом, у зв`язку із службовою необхідністю ОСОБА_6 , отримали у постійне безоплатне користування квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наданої Довідки про реєстрацію місця проживання №1/4638 від 30.06.2021 місце проживання ОСОБА_5 за вказаною адресою зареєстровано з 1998 року.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 показала, що, її мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 08.08.2020 року), а вона продовжила проживати за вказаною адресою та ініціювала процедуру безоплатної приватизації вказаного житла.

Однак, 19.06.2021, повернувшись з робочого відрядження, прибувши за місцем реєстрації виявила, що замки на вхідних дверях квартири АДРЕСА_2 - змінені. Згідно інформації, отриманої від уповноважених осіб ОСМД, у вказаній квартирі змінилися власники.

В наданих під час досудового розслідування показаннях ОСОБА_5 стверджує, що дана квартира не була приватизована жодною особою, перебувала у комунальній власності, ніхто крім неї зареєстрований за даною адресою не був. Також, до ОСОБА_5 ніхто з приводу приватизації, купівлі-продажу вказаної квартири або інших правочинів з переоформлення квартири не звертався.

У ході досудового розслідування встановлено, що об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 взагалі не був приватизований жодною особою.

Так, згідно листа від КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» № 14149 від 22.10.2021 «станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі відомості щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні».

Згідно листа від Дніпровської обласної державної адміністрації, управління взаємодії з правоохоронними органами та оборонної роботи №П-93 від 28.07.2021 «за архівними даними приватизаційних справ відсутня інформація щодо передачі у власність громадянам шляхом приватизації квартири АДРЕСА_2 ».

Згідно листа від Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради №3112-4759 від 18.10.2021, установлено, що будинок АДРЕСА_3 , переданий до комунальної власності територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради, на підставі рішення Дніпровської міської ради від 19.11.2003, № 11/13.

За архівними даними приватизаційних справ департаменту, відсутня інформація щодо передачі у власність громадянам шляхом приватизації квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 11.06.2021, на підставі договору купівлі-продажу квартири зареєстрованому в реєстрі за №243, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (продавець) передав у власність ОСОБА_9 (покупцю) квартиру АДРЕСА_2 . Ринкова вартість квартири була визначена в 430 100 грн.

У договорі зазначено, що квартира, яка відчужується, належить продавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири посвідченого Державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 від 26.07.2006 за реєстровим №1-4534.

Відповідно до показань ОСОБА_5 , про існування такого договору їй стало відомо лише після 19.06.2021, до того ж а ні вона, а ні її померла мати ніколи не знали особу на ім`я ОСОБА_8 .

Згідно з отриманої відповіді від завідувача Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 19.10.2021, № 1428/01-21, установлено, що в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори є запис від 26.07.2006, за реєстровим № 1-4534, проте він стосується іншої квартири та ОСОБА_8 не є стороною договору.

У подальшому, 20.07.2021, ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого в реєстрі за №3915, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , передав у власність квартиру за вказаною адресою ОСОБА_13 за 986 400 грн.

У ході досудового розслідування встановлено, що згідно довідки №1/4638 від 30.06.2021 виданого Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР на ім`я ОСОБА_5 , остання 30.06.2021 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, згідно довідки №1/7693 від 02.09.2021, виданої тим же органом, ОСОБА_5 станом на 02.09.2021, вже не значиться зареєстрованою за жодною адресою.

Згідно показань ОСОБА_5 вона не вчиняла дій, направлених на зняття з реєстрації за вказаною адресою, то ж це було зроблено невстановленою особою, яка злочинним шляхом набула права власності на вказану квартиру.

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку, що невстановлена особа, заволоділа чужим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_2 , яка перебувала у комунальній власності територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради, шляхом обману, використавши підроблений Договір купівлі-продажу квартири посвідченого Державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 від 26.07.2006 за реєстровим №1-4534, спричинивши матеріальної шкоди у великих розмірах.

У ході розслідування кримінального провадження, визнано речовим доказом квартиру АДРЕСА_2 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 04.09.2021 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000713 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що з метою збереження речового доказу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як заборону відчуження майна, яке є предметом злочину, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт, заборонивши відчуження, розпорядження на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , УНЗР: 729, країна громадянства: Україна. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Доручити забезпечити виконання ухвали про арешт майна прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 та старшому слідчому слідчого відділу відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 .

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до

ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1