єдиний унікальний номер справи 531/2786/21
номер провадження 1-кс/531/1024/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2021 року м. Карлівка

Слідчий суддя Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , власник майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Чутівського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні за №0000643 від 11.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000177 від 30.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 11.12.2021 до чергової частини СПД № 2 ВП №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що невідомі особи здійснюють незаконну порубку полезахисної лісосмуги, що знаходиться поблизу с. Рябківка, Полтавського (колишнього Чутівського) району, Полтавської області.
11.12.2021 дана заява зареєстрована в журналі ЄО заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення СПД № 2 ВП №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області під № 3220.
11.12.2021 слідчим СВ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0000643, попередня кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст.246 КК України.
З пояснень ОСОБА_7 , вказану полезахисну лісосмугу його попросив розчистити знайомий ОСОБА_4 , житель смт. Чутове, Полтавської області, при цьому запевнив його, що всі необхідні документи у нього в наявності та надав дозвіл ДП «Агентство місцевих доріг Полтавської області» на виконання робіт з приведення до експлуатаційного стану смуг відведення автомобільних доріг загального користування місцевого значення Полтавськогої області на території Скорохдівської ТГ, а саме О1724337 Скибівка-Филенкове та С172408 Рябківка-Велика Рублівка-Чутове. Зі слів ОСОБА_7 , він 11.12.2021 за допомогою власної ланцюгової бензинової пили «FORTE FGS59-18MG» в корпусі помаранчево-чорного кольору та ОСОБА_8 за допомогою власної ланцюгової бензинової пили «KENTAVR БП-5230ТНм Профі» в корпусі червоно-жовтого кольору, здійснювали розчищення полезахисної лісосмуги шляхом випилювання чагарників та дерев, які перебували в аварійному стані. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за проханням ОСОБА_4 здійснювали роботи з складання та завантаження спиляної деревини.
Староста Филенківського старостинського округу Скороходівіської ОТГ - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 повідомив, що йому відомо про те, що ОСОБА_4 разом із невідомими йому громадянами здійснювали розчищення лісопосадки біля а/д від с. Рябківка до а/д Чутове Велика Рублівка. До вказаного місця він неодноразово приїжджав та жодного разу не бачив спиляних дерев дуба. Особисто йому ОСОБА_4 показував дозвільні документи на розчищення вказаної лісопосадки. Дані документи були ідентичними тим, що йому надали напередодні в Скороходівській селищній раді. 11.12.2021 ОСОБА_11 проїжджав поблизу вищевказаної лісопосадки та побачив, що було випиляно дерева породи дуб. Хто саме здійснював спилювання він не бачив.
11.12.2021 слідчим СВ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 свіжоспиляна деревина породи «клен» та «дуб» різної довжини та діаметру, об`ємом близько 6м3 та дві ланцюгові бензинові пили «KENTAVR БП-5230ТНм Профі» в корпусі червоно-жовтого кольору, яка належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 та «FORTE FGS59-18MG» в корпусі помаранчево-чорного кольору, яка належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 визнано як речові докази у зв`язку з тим, що вони є предметом та знаряддями злочину та вилучено до СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.
Одночасно, свіжоспиляна деревина та ланцюгові бензинові пили, що вилучені до СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, в подальшому будуть об`єктами експертних досліджень, зокрема трасологічної експертизи.
Завданням арешту ланцюгової бензинової пили «KENTAVR БП-5230ТНм Профі» в корпусі червоно-жовтого кольору та ланцюгової бензинової пили «FORTE FGS59-18MG» в корпусі помаранчево-чорного кольору, є запобігання можливості їх відчуження, збереження до завершення досудового розслідування в якості речових доказів та прийняття відповідного процесуального рішення.
Підставою для арешту ланцюгової бензинової пили «KENTAVR БП-5230ТНм Профі» в корпусі червоно-жовтого кольору та ланцюгової бензинової пили «FORTE FGS59-18MG» в корпусі помаранчево-чорного кольору є те, що вони є знаряддями злочину, а їх відчуження може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, що в подальшому може негативно вплинути на хід досудового розслідування.
Підставою для арешту деревини є те, що вона є предметом злочинної діяльності та визнана речовим доказом в рамках кримінального провадження та в подальшому буде об`єктом експертних досліджень.
Метою накладення арешту на деревину є запобігання її приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або перетворення.
Слідчий в судовому засіданні не з`явився, надіславши клопотання про розгляд без їхньої участі.

Адвокат, ОСОБА_3 , в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, пояснивши це тим, що слідчим не надано жодних допустимих доказів що власником майна буде знищено чи пошкоджено майно; не встановлено факту спричинення шкоди та не зазначено конкретну мету арешту. Зауважив що вирубка деревини здійснювалась на законних підставах та є всі відповідні документи, тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Власник майна повністю підтримав позицію адвоката та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що в провадженні СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000643 від 11.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

З копії витягу з ЄРДР вбачається, що 11.12.2021 до чергової частини СПД № 2 ВП №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що невідомі особи здійснюють незаконну порубку полезахисної лісосмуги, що знаходиться поблизу с. Рябківка, Полтавського (колишнього Чутівського) району, Полтавської області.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна,застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини третьою статті 132 КПК України не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 7) арешт майна (ст. 131 КПК України).

Частиною п`ятою статті 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З урахуванням того, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Тобто, діюче кримінально процесуальне законодавство України передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються з числа визначених ст. 84 КПК України.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена, у цьому випадку слідством, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що висунуте ним.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які обумовлюють доречність застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати доцільність арешту майна доведеною поза розумним сумнівом, версія заявника має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії заявника. Наявність таких обставин, яким версія заявника не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії є підставою для розумного сумніву в доведеності доцільності застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

У цьому випадку, слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків з урахуванням того, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та у такому відстоюванні прав останні є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, в ході судового розгляду, з огляду на те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, установив, що у ракурсі наданих сторонами матеріалів, у справі з дотриманням стандарту «поза розумним сумнівом» не можливо говорити, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а саме передбачене абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

За змістом положень ст. 2 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, слідчий суддя, ураховуючи правову підставу для арешту майна,наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права та те, що порубка та перевезення здійснювались на законних підставах, що підтверджено відповідними документами.

Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

У клопотанні слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про накладення арешту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1