Справа № 159/4980/20
Провадження № 1-кп/159/112/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
03 вересня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 200 301 100 002 68 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кричевич Ковельського району Волинської обл., без визначеного місця проживання, фактичного мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, без освіти, не працюючого, неодруженого, раніше притягався до кримінальної відповідальності, а саме: 17.06.20 р. Ковельським міськрайсудом Волинської обл. за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 р. з іспитовим строком 2 р.;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні захисник подала суду клопотання про зміну запобіжного захоуд на нічний домашній арешт, мотивуючи тим, що обвинувачений тривалий час утримується під вартою, вказані попередньо ризики перестали існувати, так як потерпіла допитана судом, обвинувачений фактично проживає у будинку свого батька разом із своїми дітьми.

Обвинувачений підтримує клопотання захисника та зазначає, що він, дійсно, проживає спільно із своїм батьком та іншими свідками у справі, які, однак, часто відлучаються на заробітки тощо, де може перебувати під домашнім арештом.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечила, зазначивши, що є потрба у повторному допиті потерпілої, всі свідки, у т. ч. - з числа родини обвинуваченого - ще не допитані судом. Ризики існують та більш м"який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Перерва у судовому засіданні оголошена до 09.09.21 р..

Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176 - 178 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою - має застосовуватись лише за крайньої необхідності і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Суд враховує, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, що належить до категорії особливо тяжких, за що передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 р.; на даний час він є особою, яка вже притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину і інкримінований новий злочин є таким, що вчинений під час іспитового строку, тобто, він має схильність до вчинення правопорушень; він не працює та не має доходу, хоча є працездатного віку та стверджує, що має утриманців: 5 - ро неповнолітніх дітей на утриманні, хоча сам не має ні доходу, ні визначеного місця проживання.

Попри твердження захисника про те, що обвинувачений фактично проживає у будинку своїх батьків, де може перебувати під домашнім арештом, суд, однак, враховує, що частина не допитаних судом на даний час свідків, у т. ч. - неповнолітня, проживає там же або поряд на тій же вулиці.

З часу застосування щодо обвинуваченого такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою ризики, що були встановлені попередньо, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та зазначені прокурором у клопотанні, дійсно, зменшились, так як допитана судом потерпіла, незначна кількість свідків.

Тому суд вважає, що на даний час перебування обвинуваченого під домашнім арештом не убезпечить тих ризиків, що ще збереглись.

З огляду на наведене вище, у задоволенні клопотання захисника слід відмовити з огляду на його передчасність.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 192, 194, 42, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника відмовити.

Копію даної ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п"яти) днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1