Справа № 138/1902/21
Провадження №11-кп/801/964/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.07.2021 про заміну невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною ухвалою ОСОБА_7 , засудженому вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.08.20219 за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців 7 днів.
Суд мотивував прийняте рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 відбув 1/2 частини покарання, призначеного судом за вчинення злочину, за місцем відбування покарання фактично характеризується позитивно, став на шлях виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, з направленням його до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
На переконання прокурора висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що дані про особу засудженого ОСОБА_7 за весь період відбування ним покарання не свідчать про доведення його виправлення. Судом не взято до уваги тяжкість вчиненого засудженим злочину, відсутність заохочень за період 2020 року, відмову адміністрації установи в застосуванні до нього пільг, передбачених ст. 101 КВК України та 82 КК України, оскільки він не став на шлях виправлення.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, засудженого, який просив судове рішення залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 357 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, 23.06.2021 засуджений ОСОБА_7 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Основною вимогою щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі;
Згідно роз`яснень, наведених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, що засуджений став на шлях виправлення.
Як встановлено з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджено до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Станом на 02.07.2021 він відбув більше 1/2 строку покарання: 1 рік 6 місяців 23 дня, до повного відбуття покарання залишився 1 рік 6 місяців 7 днів. За час відбування покарання заходи стягнення до ОСОБА_7 не застосовувались, натомість він двічі заохочувався правами начальника установи за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки. Працевлаштований в установі днювальним дільниці карантину діагностики. За місцем відбування покарання ОСОБА_7 фактично характеризується позитивно.
Наведені обставини були предметом ретельного дослідження районного суду під час розгляду клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким і отримали належну правову оцінку.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, встановивши, що засуджений ОСОБА_7 відбув необхідні одну другу призначеного судом покарання та став на шлях виправлення, тобто дотримався умов, які є визначальними для заміни покарання на більш м`яке.
Доводи прокурора щодо тяжкості злочину, за вчинення якого відбуває покарання ОСОБА_7 , як на підставу для відмови у задоволенні клопотання, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки законом передбачена можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким за злочин такої категорії.
При цьому, можливість такої заміни покарання пов`язана не з тяжкістю злочину, а із строком уже відбутого покарання та поведінкою засудженої особи, яка беззаперечно свідчить про те, що така особа стала на шлях виправлення.
Також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду даного провадження доводи прокурора про недосягнення мети призначеного ОСОБА_7 покарання та не врахування судом першої інстанції всіх обставин справи.
За таких обставин рішення суду про можливість заміни покарання ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування або зміну судового рішення, колегією суддів не виявлено.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.07.2021, якою замінено ОСОБА_7 невідбуту частину покарання згідно вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.08.2019 у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі, залишити без змін.
Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4