Номер провадження:1-кс/521/5768/21
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
08 листопада 2021 року

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , здійснив судовий контроль за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні № 00000287 від 19.01.2015 року, за ч. 3 ст. 190 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
1.1.Слідчим суддею проводився розгляд клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси про арешт майна, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради; квартиру АДРЕСА_2 яка належить на праві приватної власності територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради.

1.2.Клопотання розглядалось за ініціативою слідчого.

2.Встановлені слідчим суддею обставини і докази.
2.1.В провадженні Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження щодо невстановленої слідством особи, яка разом із ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, переслідуючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману заволоділи житловими об`єктами нерухомості, що належить територіальній громаді м.Одеси, тим самим спричинив шкоду Одеській міській раді.

2.2.Окрім того, 23.10.2019 до ЧЧ Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області надійшла ухвала слідчого судді Малиновськогорайонного суду міста Одеси по справі No521/15927/19 від 04.10.2019, про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом звернення громадянина ОСОБА_5 за фактом здійснення шахрайських дій щодо майна територіальної громади.

2.3.Органом досудового розслідування, встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належала на праві власності ОСОБА_6 на підставі дубліката свідоцтва № 3-11297 від 23.01.1998. Однак відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 4-2492 від 24.09.2013 ОСОБА_4 1982 р.н. отримала у спадок вказану квартиру після смерті ОСОБА_6 1966 р.н. Проте, відповідно до свідчень сусідів ОСОБА_4 , не являлась родичкою померлого, не проживала разом із ним та не вела з ним спільного побуту.

2.4.В ході досудового слідства встановлено, що окрім зазначеної квартири у спадкове майно входила також квартира АДРЕСА_1 .

2.5.Далі, ОСОБА_4 вступила у спадщину 11.09.2013, а купівля-продаж квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 відбулась наступного дня 12.09.2013.

2.6.Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.02.2016 року ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження №0007406 від 13.12.2013 за фактами підробки документів та заволодіння нерухомим майном ОСОБА_8 .

2.7.Окрім того, в ході допиту обвинуваченої в судовому засіданні остання пояснила, що нею було дано довіреність ОСОБА_9 на здійснення всіх дій, пов`язаних з прийняттям спадщини і розпорядження спадковим майном. Пізніше таку ж довіреність із тією ж митою вона дала ОСОБА_10 . Також ОСОБА_4 , повідомила, що під час розгляду її позову в Приморському районному суді вона дала неправдиві свідчення щодо проживання однією сім`єю з ОСОБА_8 , хоча насправді не була з ним знайома і перебувала у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Успадкованою в результаті всіх цих дій, квартирою ОСОБА_8 розпорядилась ОСОБА_11 , не виконавши обіцянку щодо матеріальної винагороди.

2.8.На думку слідчого існують достатні підстави вважати, що існує реальна загроза переоформлення зазначених квартир на інших осіб, так як особи, які фактично розпоряджались вказаними квартирами не притягнуті до теперішнього часу до кримінальної відповідальності та можуть розпоряджатися майном, яке набуто злочинним шляхом та яке належить територіальній громаді міста Одеси.

2.9.У зв`язку з викладеними обставинами у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті майна як на предмет правопорушення, з метою збереження речових доказів.
3.Явка учасників кримінального провадження. Сповіщення.
3.1.Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

3.2.Особи у володінні яких перебуваються вищевказані квартири, слідчим суддею не сповіщалась, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК, оскільки це було необхідним з метою забезпечення арешту майну.
4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався слідчий суддя.
4.1.Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

4.2.Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна /ч. 1 ст. 170 КПК/.

4.3.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, відчуження /ч. 2 ст. 170 КПК/.

4.4.Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, серед іншого, є збереження речових доказів. Частина 3 статті 170 КПК також передбачає, що у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

4.5.Слідчим суддею встановлено, що дійсно існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК.

4.6. В теперішній час органом досудового розслідування здійснюється збір доказів та встановлюються обставини, щодо яких внесені відомості до ЄРДР за 00000287.

4.7. Окрім того, існує реальна загроза переоформлення зазначених квартир на інших осіб, так як особи, які фактично розпоряджались вказаними квартирами не притягнуті до теперішнього часу до кримінальної відповідальності та можуть розпоряджатися майном, яке набуто злочинним шляхом та яке належить територіальній громаді міста Одеси.

4.8.Відповідно слідчий з метою виконання вимоги ч. 2 ст. 170 КПК звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням про арешт майна.

4.9.При вирішені питання про арешт майна /квартир/ слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

4.10.Відповідно правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що арешт нерухомого майна зможе забезпечити збереження речових доказів.

4.11.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, відчуження.

4.12.Оскільки вчинений злочин відноситься до категорій злочинів проти власності з метою недопущення відчуження майна, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна /квартир/ у вигляді заборони розпоряджатись вказаним майном.

4.13.Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту прав та законних інтересів особи потерпілої від злочину.

4.14.Після проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, власник майна має право звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

4.15.Постановляючи ухвалу, слідчий суддя керується ст. ст. 132, 170, 173 КПК України.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки слідчого судді.
1.1.Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси про арешт майна, за кримінальним провадженням № 00000287 від 19.01.2015 року, за ч. 3 ст. 190 КК задовольнити.

1.2.Накласти арешт на майно, асаме:

-квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради 1.

- квартиру №40, яка розташована в м.Одесі на вул. Ак. Філатова, 26, яка належить на праві приватної власності територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, 1.

1.3.Заборонити розпоряджатись вказаним майном.

1.4.Попередити особу, у володінні якого знаходиться зазначене майно про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачене ст. 388 КК України.
1.5.Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
2.1.Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

2.2.Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1