Справа № 203/3411/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська в порядку ст.303 КПК України надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 , в якій поставлено питання про скасування постанови старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 , від 12.05.2021 року, про закриття кримінального провадження №0000011; визнання дій слідчого щодо не надсилання цієї постанови незаконними, поновлення розслідування та направлення заявнику копії витягу з вказівкою на процесуальних прокурорів та слідчих. Також заявниця просила поновити строк на подачу скарги, посилаючись на поважність причин пропуску останнього. В обгрунтування скарги зазначено, що рішення про закриття кримінального провадження було прийнято слідчим без проведення необхідних слідчих дій, без збирання доказів, без допиту потерпілої.
В наданій в подальшому заяві ОСОБА_3 просила розглядати скаргу за її відсутності та задовольнити останню.
Слідчий в наданій заяві також просив розглядати скаргу без його участі.
Враховуючи подані скаржником та слідчим заяви про розгляд справи за їх відсутності та положення ст.26 КПК України, а також, що відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого та прокурора не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги по суті за відсутності останніх.
Перевіривши викладені в скарзі доводи та дослідивши матеріали за скаргою, а також надані слідчим копії матеріалів кримінального провадження №0000011, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктами 1,3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчий суддя враховує, що предметом оскарження є постанова слідчого про закриття кримінального правопорушення. Тому, відповідно до положень ч.1 ст.304 КПК України, строки на її оскарження обчислюються з моменту отримання заявником копії відповідної постанови.
Як вбачається зі скарги та додатків до неї, копію оскаржуваної постанови від 12.05.2021 року заявниця отримали разом із відповіддю прокурора 08.08.2021 року, а скаргу на вказану постанову було подано до суду 18.08.2021 року, тобто в межах визначених ч.1 ст.304 КПК України строків.
В зв`язку з цим, слідчий суддя не вбачає підстав для поновлення заявниці строків на оскарження, як вона просила про це в своїй скарзі, оскільки відповідні процесуальні строки нею фактично пропущено не було.
Перевіряючи доводи по суті скарги, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 2 ст.9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 1 ст.94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено під час розгляду скарги, 05.01.2021 року та 06.01.2021 року за заявами ОСОБА_3 до ЄРДР було внесено відомості з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.255, ч.2 ст.256, ч.1 ст.364, ч.1 ст.368-2, ч.1 ст.369-2, ч.1 ст.375 КК України, за фактами можливих неправомірних дій прокурорів Криворізької місцевої прокуратури №3, які виразились у зловживанні службовим становищем та вчиненні корупційних дій під час процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №000003; за фактом можливого створення злочинної організації керівниками ПАТ «Укрексімбанк» (м.Кривий Ріг) та ПАТ «Укрексімбанк (м.Дніпро); за фактом винесення завідомо неправосудного рішення та сприяння злочинній організації суддею Господарського суду Дніпропетровської області.
Постановою прокурора від 11.01.2021 року матеріали досудового розслідування у відкритих кримінальних провадженнях за зазначеними вище фактами було об`єднано в одне провадження №0000011.
Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 , від 12.05.2021 року, вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.256, ч.1 ст.364, ч.1 ст.368-2, ч.1 ст.369-2 КК України.
Крім того, постановою слідчого від 25.01.2021 року кримінальне провадження №0000011 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.
Постанова слідчого від 25.01.2021 року в рамках розглядаємої скарги не оскаржувалось.
Стосовно оскаржуваної постанови від 12.05.2021 року, слідчий суддя враховує, що остання була мотивована тим, що в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві та слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області перебувала низка кримінальних проваджень, відкритих за заявою ОСОБА_3 , які стосувались одних і тих саме фактів, у т.ч. кримінальне провадження №0000029 від 15.03.2019 року за фактом зловживання службовим становищем прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , за ч.2 ст.364 КК України; №0000210 від 08.12.2017 року відносно слідчого СВ Саксаганського ВП УВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за ч.1 ст.367 КК України; №0000078 від 23.07.2019 року відносно службових Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області та Криворізької місцевої прокуратури №3, за ч.2 ст.256, ч.1 ст.354, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.
У вказаних кримінальних провадженнях прийняті рішення про їх закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України та ці рішення не скасовані.
Факти, викладені заявницею ОСОБА_3 , які перевірені в ході проведення досудового розслідування у вищевказаних кримінальних провадженнях, стосуються тих саме фактів, які вказані заявницею в рамках кримінального провадження №0000011.
Посилаючись на вказані обставини, слідчий в оскаржуваній постанові від 12.05.2021 року прийшов до висновку про відсутність в діях службових осіб Криворізької місцевої прокуратури №3, ПАТ «Укрексімбанк» (м.Кривий Ріг) та ПАТ «Укрексімбанк» (м.Дніпро), а також суддів Господарського суду Дніпропетровської області, при вказаних заявницею ОСОБА_3 обставинах, складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.256, ч.1 ст.364, ч.1 ст.368-2, ч.1 ст.369-2 КК України.
Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що в рамках кримінального провадження №0000011 ОСОБА_3 щодо обставин вчинених на її думку кримінальних правопорушень допитана не була, а тому, викладені в оскаржуваній постанові від 12.05.2021 року висновки, що обставини, наведені ОСОБА_3 в заявах, що стали підставою для відкриття кримінального провадження №0000011, були раніше предметом перевірки у інших кримінальних провадженнях, посилання на які містяться в постанові, є передчасними.
Крім того, у зазначених кримінальних провадженнях не досліджувались обставини щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень службовими особами ПАТ «Укрексімбанк» (м.Кривий Ріг) та ПАТ «Укрексімбанк» (м.Дніпро), а також суддями Господарського суду Дніпропетровської області, про що зазначала ОСОБА_3 в своїх заявах у кримінальному провадженні №0000011.
За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 12.05.2021 року про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України прийнята передчасно, без всебічного та повного дослідження обставин кримінального провадження, належним чином не мотивована та необгрунтована, а тому не може бути залишена в силі та підлягає скасуванню, а скарга в цій частині - задоволенню.
Поряд з цим, слід відмовити в задоволенні скарги в частині визнання незаконними (протиправними) дій слідчого щодо не надсилання заявнику оскаржуваної постанови, поновлення розслідування та направлення витягу, оскільки вказані вимоги не узгоджується з приписами ч.2 ст.307 КПК України, якою визначено виключний перелік рішень слідчого судді у формі ухвали, які ним можуть бути прийняті за наслідками розгляду скарги, поданої в порядку ст.303 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,9,91,93,94,303,304,306,307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 , від 12 травня 2021 року, про закриття кримінального провадження кримінальне провадження №0000011.
В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1