ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2020 року за №0003405 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Котовськ Одеської області, офіційно непрацюючої, неодруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:
17.12.2020 приблизно о 02:50 год, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , гуляла по вулиці за адресою: АДРЕСА_3 , де разом із своєю знайомою відпочивала, розпиваючи спиртне на парапеті біля продуктового магазину «ZaEdu». Далі до вказаних осіб підійшов ОСОБА_7 , який попросив в ОСОБА_6 мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що остання йому відмовила, та після цього між останніми раптово виник конфлікт, який переріс в незначну бійку, у ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_6 дістала з кишені своєї куртки складний ніж та усвідомлюючи характер свого суспільно-небезпечного діяння та наслідки його настання, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей - життя та здоров`я особи, утримуючи вказаний ніж в правій руці нанесла потерпілому ОСОБА_7 два удари клинком ножа, чим спричинила йому колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки зліва, проникаюче в ліву плевральну порожнину, яке супроводжувалось лівобічним гемопневмотораксом, згідно з п. 2.1.3 «й» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та колото-різане поранення лівої клубової області, спричинивши короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 (шість), але не більше як 21 день, згідно п.п. 2.3.3 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитана в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнала, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаялась.

При цьому ОСОБА_6 дала суду показання про те, що у вказані в обвинувальному акті дату, час та місці, вона разом зі своє ю знайомою відпочивала, в цей час до них підійшов ОСОБА_7 , який попросив телефон для дзвінка. У зв`язку з її відмовою, між нею та ОСОБА_7 раптово виник конфлікт, який переріс у бійку та в ході якого ОСОБА_6 дістала ніж нанесла ОСОБА_7 два удари ножем, який був у неї у кішені.

Потерпілий ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілого.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої ОСОБА_6 , дослідженням проведених у кримінальному провадженні судових експертиз, а також доказів, що стосуються особи обвинуваченої. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Згідно висновку експерта №167 від 08.02.2021 року на підставі даних судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження: колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки зліва, проникаюче в ліву плевральну порожнину, яке супроводжувалось лівобічним гемопневмотораксом ( потраплянням в ліву плевральну порожнину повітря та крові); колото-різане поранення лівої клубової області.

Вказані тілесні ушкодження спричинені ударною дією колюче-ріжучого предмета, яким міг бути ніж.

Враховуючи дані медичної документації слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 16.12.2020 року.

Колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки зліва, проникаюче в ліву плевральну порожнину, яке супроводжувалось лівобічним гемопневмотораксом, згідно з п 2.1.3 «й» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.06.1995 р., відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

Колото-різане поранення лівої клубової області спричинило короткочасний розлад здоров`я строком понад 6-ть, але не більше як 21 день і за цією ознакою, згідно п.п. 2.3.3 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, допитавши обвинувачену, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні нею злочину, та кваліфікує її дії за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_6 вчинила умисний злочин, направлений проти життя та здоров`я людини, який у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: м. Котовськ, Одеської області, тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 . Не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога. На утриманні має малолітню дитину. Раніше не судима.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Крім того судом враховується, що потерпілий в рамках наявного кримінального провадження до обвинуваченої претензії матеріального та морального характеру не заявляв.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_6 необхідно для її виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у нижніх межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винній.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до положень ч.1 ст.79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

Зазначене звільнення є спеціальним видом звільнення від відбування покарання з випробуванням, і допустимість його застосування лише до вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, визнається обов`язковою умовою такого звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При вирішенні питання щодо можливості звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.79 КК України суд виходить з того, що значення інституту звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають малолітніх дітей, полягає у тому, що за його допомогою держава намагається задовольнити передусім інтереси дитини.

Завдяки інституту звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають малолітніх дітей, суд дає ОСОБА_6 можливість виправитися без ізоляції від суспільства, та інших реальних обмежень, характерних для позбавлення волі. ОСОБА_6 має піклуватися про свою малолітню дитину, займатися її вихованням постійно, оскільки для жінки, суспільства і держави важливим та особливо цінним є фізичне і моральне здоров`я дитини. Звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у відповідності до ст.79 КК України сприятиме побудові здорового соціального фундаменту для майбутнього життя її малолітньої дитини.

Приймаючи таке рішення, суд виходить з того, що завдяки цьому інституту, закон ставить інтереси дитини, її виховання, вище, ніж негайне виконання покарання, вище за реалізацію цілей кримінальної відповідальності.

Отже, у такий спосіб суд, звільняючи ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, виходить перш за все з інтересів її дитини дбаючи про її майбутнє, нормальний розвиток яких, може постраждати через відбування їх матір`ю реального покарання, адже у малолітньому віці особливо важливим є материнське виховання, тому що саме в цей період відбувається становлення моральної самосвідомості дитини.

За таких обставин, суд приходить до глибокого переконання, що в такий спосіб будуть досягнуті не лише спеціальні самостійні цілі кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , а й врегульовані суспільні відносини, що складаються між матір`ю і дітьми, жінкою і державою, тобто буде досягнуто загальноправових цілей регулювання суспільних відносин і забезпечення правопорядку в державі.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги характер вини обвинуваченої, мотив і мету злочину, поведінку потерпілого, яка передувала вчиненню ОСОБА_6 злочину, а також інші обставини, встановлені у даному кримінальному провадженні, суд вважає за можливе у відповідності до ст.79 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

На переконання суду таке звільнення від відбування покарання надасть можливість обвинуваченій виправитися без ізоляції від суспільства та задовольнить передусім інтереси її дітини.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винної та запобігання вчиненню нею нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_6 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешти, накладені у даному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси (єдиний унікальний номер справи 522/23125/20) від 18.01.2021 року, слід скасувати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази: визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановами слідчого СВ Відділення поліції №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 17.12.2020 року, зокрема речові докази: куртку темно синього кольору XXL «LEGEA», з слідами бурого кольору, яку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України Головне слідче управління INZ № 4019539», штани чорного кольору з слідами речовини бурого кольору, футболку яскраво зеленого кольору 3XL «PAYPER» зі слідами речовини бурого кольору на якій наявні механічні пошкодження, які поміщені до спеціального пакету «Національна поліція України Головне слідче управління INZ № 4019538», слід повернути потерпілому ОСОБА_7 ; порожню пляшку з під коньяку «BOLGRAD», об`ємом 0,5 л., поміщену до паперового конверту коричневого кольору; порожню пляшку синього кольору з під пива «BLANCH» об`ємом 0,5 л, поміщену до паперового конверту коричневого кольору; вологу серветку просякнуту речовиною блідо-бурого кольору, поміщену до паперового конверту коричневого кольору; два змиви, поміщені до двох окремих паперових конвертів коричневого кольору, слід знищити. Речові докази, визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановами слідчого СВ Відділення поліції №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 22.12.2020 року, зокрема: штани чорного кольору марки «DSQUARED» з чорним ременем та металевою пряжкою; жіночі кросівки «BS-X» червоного кольору з білою підошвою та куртку світло-рожевого кольору «Van Qils» - слід повернути обвинуваченій ОСОБА_6 . Визнаний постановою слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 16.02.2021 року речовим доказом цифровий диск «Videx DVD-R 16x 4.7 GB 120 min» з відеозаписом "D02_4048», слід зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
ОСОБА_6 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити їй покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75, 79 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Арешти, накладені у даному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси (єдиний унікальний номер справи 522/23125/20) від 18.01.2021 року скасувати.

Речові докази по справі:
- куртку темно синього кольору XXL «LEGEA», з слідами бурого кольору, яку поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України Головне слідче управління INZ № 4019539», штани чорного кольору з слідами речовини бурого кольору, футболку яскраво зеленого кольору 3XL «PAYPER» зі слідами речовини бурого кольору на якій наявні механічні пошкодження, які поміщені до спеціального пакету «Національна поліція України Головне слідче управління INZ № 4019538», повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- порожню пляшку з під коньяку «BOLGRAD», об`ємом 0,5 л., поміщену до паперового конверту коричневого кольору; порожню пляшку синього кольору з під пива «BLANCH» об`ємом 0,5 л, поміщену до паперового конверту коричневого кольору; вологу серветку просякнуту речовиною блідо-бурого кольору, поміщену до паперового конверту коричневого кольору; два змиви, поміщені до двох окремих паперових конвертів коричневого кольору, знищити;

- штани чорного кольору марки «DSQUARED» з чорним ременем та металевою пряжкою; жіночі кросівки «BS-X» червоного кольору з білою підошвою та куртку світло-рожевого кольору «Van Qils», повернути обвинуваченій ОСОБА_6 ;

- цифровий диск «Videx DVD-R 16x 4.7 GB 120 min» з відеозаписом "D02_4048», зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

28.10.2021

Єдиний унікальний номер справи: №522/3093/21
Номер провадження № 1-кп/522/1083/21
Головуючий суддя ОСОБА_1