ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/1048/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2364/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

-захисника ОСОБА_8 ,

-потерпілої ОСОБА_9 ,

-представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 травня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.10.1998 року Київським районним судом м. Харкова за ст.17, ч.3 ст.81 КК України (1960 року) на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.45 КК України (1960 року), звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 05.03.2002 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 19.05.2008 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки;

- 07.08.2009 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 31.05.2012 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.5 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна,-

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як встановив суд, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово засудженим за корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв аналогічні кримінальні правопорушення за наступних обставин.
17 січня 2020 року приблизно о 12.00, ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, зайшов до третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , піднявся на 9 поверх, де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, за допомогою заздалегідь заготовленого металевого лому зламав замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_12 після чого зайшов у зазначену квартиру, тим самим незаконно проник до житла останньої.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 відшукав в квартирі речі, що належали ОСОБА_12 , а саме: ноутбук ТМ «Lenovo IdeaPad 330-151KB» з комплектуючими до нього, вартістю 8 300,00грн., який поклав до сумки, яку мав при собі, тим самим незаконно заволодів майном потерпілої.
Заволодівши у такий спосіб майном ОСОБА_12 , ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 8 300,00 грн.
Крім того, 21 січня 2020 року приблизно о 12.00, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, зайшов до третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , піднявся на 4 поверх, де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, за допомогою заздалегідь заготовленого металевого лому зламав замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_9 , після чого зайшов у зазначену квартиру, тим самим незаконно проник до житла останньої.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 відшукав в квартирі речі, що належали ОСОБА_9 , а саме: ноутбук ТМ «HP ZBook 17G2» з комплектуючими до нього, вартістю 12 250,00 грн., ноутбук ТМ «ASUS X 75V» з комплектуючими до нього, вартістю 5 250,00 грн., планшет ТМ «Apple Ipad4» у чорному чохлі, вартістю 3 950,00грн., які склав до сумки, яку мав при собі, тим самим незаконно заволодів майном потерпілої.
Заволодівши у такий спосіб майном ОСОБА_9 , ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину, тим самим отримав реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 21 450,00 грн.

В апеляційній скарзі захисник посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначив, що суд при призначенні покарання не врахував, що обвинувачений визнав факт крадіжок, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень , вибачився перед потерпілими, які не наполягали на суворому покаранні, має постійне місце проживання, одружений, має на утримані малолітню доньку та хворого батька. На думку захисника виправлення обвинуваченого можливо в разі звільнення його від відбування покарання з випробуванням. Просить вирок суду змінити та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, потерпілу та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому судом враховано характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий, а також враховано пом`якшуючу покарання обставину щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також думку потерпілих, у зв`язку з чим призначив обвинуваченому покарання за ч.3 ст.185 КК України в межах санкції статті.

Таким чином, судом першої інстанції враховані майже всі обставини, на які є посилання в апеляційної скарги захисника.

Разом з цим, враховуючи, що обвинувачений раніше п`ять разів судимий, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, колегія суддів погоджується з висновками суду про неможливість виправлення обвинуваченого в разі звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим і підстави для застосуванням ст.75 КК України, як про це просить у скарзі захисник - відсутні.

Посилання захисника на наявність в обвинуваченого батька похилого віку, то ця обставина сама по собі не можу були достатньою для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

До того ж, ця обставина існувала на момент вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та не стала для нього стримуючим фактором.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: