У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жмеринці клопотання старшого слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, із початковою освітою, громадянина України, не військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 мотивуючи тим, що 17.03.2022 приблизно о 16:20 год.,під час дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_5 , перебував в магазині «Продукти», що розташований за адресою м. Жмеринка, Вінницької області, вул. Грушевського, 1/б, де на торгівельному прилавку побачив мобільний телефон, який ОСОБА_8 залишила на короткий проміжок часу без нагляду, та вирішив його викрасти.
У подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_8 , переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужої власності, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, діючи умисно, таємно, вчинив крадіжку вище вказаного мобільного телефону марки «Redmi» моделі «Note 8T»IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартість якого складає 6000 грн., та з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
17.03.2022 року о 20:46 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.
18.03.2022 року ОСОБА_5 в присутності адвоката ОСОБА_7 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину обґрунтовується, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; показами потерпілого; показами свідків; виявленими та вилученими речовими доказами під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження.
На думку слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до частини 4 статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, відносно ОСОБА_5 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він являється раніше не судимою особою, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Разом із цим, у вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 статті 177 КПК України, зокрема: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винного в інкримінованому кримінальному правопорушенні, в нього відсутнє законне джерело доходу, відсутнє постійне місце роботи, навчання; незаконного впливу на потерпілу, свідків чи експертів, оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно ОСОБА_5 хоча фактично не знайомий із свідками та потерпілою, однак враховуючи, що місце вчинення злочину є магазин, місце розташування якого відоме підозрюваному, а тому він матиме можливість здійснювати на них відповідний незаконний вплив; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки: особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки; особиста порука, оскільки в ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; застава, оскільки підозрюваний не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, а в разі сплати застави іншою особою він зможе продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від органів досудового розслідування та суду; домашній арешт, оскільки підозрюваний немає постійного місця проживання, проживає без реєстрації, свого житла не має. Також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваною покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.
Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.
У зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігти ризикам, які вказані у клопотанні неможливо, оскільки ОСОБА_5 не працює, не має стійких соціальних зв`язків, вчинив тяжкий злочин в умовах воєнного стану.
Старший слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала вказане клопотання та вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є доцільним та таким, що зможе запобігти ризикам, що вказані в клопотанні та на які посилається прокурор.
Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що заперечує з приводу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вину у вчиненому не визнає, він крадіжку не скоював, телефон який взяв із прилавку мав за мету повернути потерпілій. Просив застосувати до нього запобіжний захід домашній арешт по місцю проживання АДРЕСА_1 , тобто запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, або по можливості інший запобіжний захід.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 заперечував щодо застосування до його підзахисного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою проживання АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 проживає із батьками, цивільною дружиною та дітьми, або будь який інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали додані до клопотання слідчого, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч.1 п.4 ч.2 ст.183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При цьому відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує наявність доказів обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, що передбачені ч.4 ст.185 КК України, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; показами потерпілого; показами свідків; виявленими та вилученими речовими доказами під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження.
Також суд вбачає наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор: можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідків а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, не працює та немає стабільного доходу, що підтверджує можливість вчинення інших корисних кримінальних правопорушень та схильність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних злочинів і свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Крім того підозрюваний ОСОБА_5 на його захисник не надали суду відповідно документи, котрі б підтверджували право власності на помешкання АДРЕСА_1 , який має відповідати Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь яких інших документів власника домоволодіння, котрий би погодився на проживання підозрюваного у його помешканні із застосуванням запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваного.
З аналізу матеріалів кримінального провадження слідчий суддя вбачається, що неможливо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні та слідчим і прокурором під час розгляду клопотання.
Таким чином слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 а саме те, що він вчинив тяжкий злочин в умовах воєнного стану, вважаю за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 20 прожиткового мінімуму для працездатних осіб; оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання - з 20:46 годин 17 березня 2022 року.
Встановити строк дії ухвали до 15 травня 2022 року - включно.
Визначити розмір застави у межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000401, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, банк отримувача ДКСУ м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обовязки: прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; невідлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; утриматися від спілкування із потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення (застави) коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та суддю Жмеринського міськрайонного суду.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1