Провадження № 1-кп/643/169/21
Справа № 643/9834/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2021 р. м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою юридичною освітою, з 01.08.2002 р. по 14.06.2005 р. та з 03.04.2014 р. по 23.03.2015 р. проходив військову службу у Збройних силах України, має офіцерське звання (капітан), з 30.03.2016 р. по 28.04.2017 р. займав посаду інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Харкові, є учасником бойовий дій, перебуваючи на військовій службі у Десантно-штурмових військах Збройних сил України протягом 2018-2019 р. приймав участь у бойових діях та нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції», медаллю Генерального штабу МО України «За участь в Операції об`єднаних сил», медаллю «Ветеран війни», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

За версією слідства ОСОБА_5 , 24.04.2017 р. близько 16:00 години, перебуваючи біля дитячого майданчику у дворі будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, буд. 60, який є загальнодоступним громадським місцем, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи діяти саме таким чином, з мотивів явної неповаги до суспільства, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, не маючи будь-яких законних підстав на застосування гладкоствольної вогнепальної зброї самозахисту «травматичного» пістолету моделі «Форт-12Р», зневажаючи відпочиваючих мешканців вказаного будинку, діючи з особливою зухвалістю, здійснив постріл гумовою кулею з пристрою «Форт-12Р», серія НОМЕР_1 , калібру 9 мм. у бік людей, які знаходились поруч, а саме: ОСОБА_6 та інших.

В судовому засіданні обвинувачений вину у інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив суду, що він не мав жодного наміру порушувати громадський порядок і особливо застосовувати вогнепальну зброю з метою порушувати такий порядок.

ОСОБА_5 показав, що 23.04.2017р. на його цивільну дружину, ОСОБА_7 , коли вона увечері поверталася додому, був здійснений напад невідомими чоловіками. Про цей випадок вона повідомила ОСОБА_5 , приблизно описала зовнішність одного з нападників. На наступний день ОСОБА_5 у дворі будинку по АДРЕСА_2 , побачив чоловіка, який зовнішністю був схожий на нападника, серед інших чоловіків, які грали в доміно за столом у дворі, прилеглому до будинку АДРЕСА_2 . З метою встановлення причетності даної особи до нападу на ОСОБА_7 він звернувся до цих чоловіків з питаннями. Між ними виникла словесна сварка, і коли четверо невідомих йому чоловіків, серед яких були ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , який був по прикметам схожий на нападника, піднялися із-за столу та почали рухатися в його сторону, то він розцінив їх дії як потенціальну фізичну загрозу для себе і дістав пістолет. До цього в його адресу висловлювалися образи, погрози, у т.ч. й застосування фізичної сили. Після цього він почав рухатися назад, щоб збільшити дистанцію між ним та зазначеними особами, але спіткнувся та впав. Умисно пострілу він не робив.

Допитаний в судовому засіданні 12.11.2018 р. потерпілий ОСОБА_6 показав, що він разом із своїм знайомим, ОСОБА_9 , сидів у альтанці, яка розташована у дворі за адресою: вул.Гвардійців Широнінців, 60. Разом із ними там були інші чоловіки, близько 6 осіб, вони грали у доміно. Також всі вживали алкоголь, горілку. До подій за участю ОСОБА_5 випили десь по 2-3 чарки. Підійшов ОСОБА_5 і сказав, що напередодні до його дівчини (дружини) чіплялися якісь чоловіки, і серед них був лисий чоловік. Він вважав, що це могли бути ми, оскільки серед нас був лисий ( ОСОБА_10 ). Ми відповіли, що це були не ми. Почалася словесна сварка. Коли ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , програли, то одночасно почали вставати, щоб звільнити місце іншим. Щоб їх випустити, встали й інші чоловіки. У цей же момент ОСОБА_5 , мабуть подумав, що ми йдемо до нього, дістав пістолет та почав відходити назад. Коли відходив, то перечепився, пролунав постріл, ОСОБА_5 впав. На думку ОСОБА_6 , ОСОБА_5 дістав пістолет, щоб захиститись. «Він якось одночасно спіткнувся та вистрелив. Він подумав, що ми до нього. Постріл - униз, в землю.» При цьому особисто йому ОСОБА_5 не погрожував. Фізичного впливу з боку ОСОБА_5 стосовно нього не було. Пістолет на нього ОСОБА_5 не направляв. Не бачив він, щоб взагалі на когось ОСОБА_5 направляв пістолет чи погрожував, руками не розмахував. Вищевикладені події, зі слів ОСОБА_11 , відбулися приблизно о 13-14:00 год., поліція прибула на місце десь о 16:00год., тобто через дві години, і до цього часу ОСОБА_5 сидів біля під`їзду, ніяких більше дій не вживав. Пістолет був ними відібраний у ОСОБА_5 відразу після пострілу і він особисто його прикопав рядом у землю, щоб нічого більше не трапилося.

Дані свідчення повністю підтверджують те, що повідомив ОСОБА_6 під час слідчого експерименту, протокол та відеозапис якого долучено до матеріалів справи та досліджено у судовому засіданні. Також під час слідчого експерименту не запитання слідчого ОСОБА_6 неодноразово повідомив, що на його думку, після того як він та інші чоловіки піднялися із-за столу в напрямку ОСОБА_5 , останній міг подумати, що вони збираються зробити йому щось погане (побити) і дістав пістолет, перезарядив його, спіткнувся, вистрелив у землю і впав. Постріл був направлений у землю.

Потерпілий також повідомив суду, що не вважає себе потерпілим, надав письмову заяву про те, що йому не завдано жодної шкоди (ні фізичної, ні моральної, ні майнової).

Покази ОСОБА_12 в частині вжиття усіма, хто знаходився в альтанці, горілки до подій за участю ОСОБА_5 та покази ОСОБА_5 щодо погроз застосування фізичної сили на його адресу з боку ОСОБА_8 , повністю кореспондуються та підтверджуються із дослідженим у судовому засіданні аудіозаписом дзвінків ОСОБА_8 за телефоном «102», оскільки в ході цих телефонних розмов ОСОБА_8 неодноразово повторював фразу «я йому ( ОСОБА_5 ) зламаю голову!». Ці висловлювання не залишають жодного сумніву щодо стану алкогольного сп`яніння чоловіків, які грали у альтанці у доміно, та їх агресивного настрою стосовно ОСОБА_5 .

За клопотанням сторони обвинувачення,, крім потерпілого, були допитані свідки: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21

- ОСОБА_13 , оперуповноважений КР ГУНП в області, який надав у судовому засіданні 12.11.2018р. покази, про те, що він виїжджав на виклик до дому АДРЕСА_2 24.04.2017 р., так як знаходився у складі СОГ, бачив ОСОБА_5 , який по зовнішньому вигляду знаходився у стані алкогольного сп`яніння, під час приїзду на місце там знаходилась патрульна поліція, ОСОБА_5 хотіли відвезти на обслідування, чи відвезли не знає, під час прибуття на місце там знаходилось близько 14 осіб.

- ОСОБА_14 , інспектор-криміналіст Московського РВ ГУНП в області, який надав у судовому засіданні 12.11.2018 р. покази, що виїжджав на виклик до дому № 60 по вул. Гвардійців Широнінців у м. Харкові 24.04.2017 р., знаходився у складі СОГ, коли приїхали там був екіпаж патрульної поліції, в якому знаходився ОСОБА_5 , свідки показали місце де була стрілянина, встановили на столі патрон (не використаний), близько 2 метрів від бесідки виявили гільзу, далі ближче до під`їзду виявили пістолет (Форт-12РМ) зі зведеним курком, на який вказали свідки, магазин від пістолету (пустий) видав ОСОБА_5 , вважає що обвинувачений знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

- ОСОБА_15 , водій у складі СОГ Московського РВ ГУНП в області, який надав у судовому засіданні 21.02.2019 р. покази, що виїхали на виклик за фактом стрілянини, на місці було багато людей, ОСОБА_5 сидів на лавці, бачив пістолет на клумбі біля під`їзді в грязі, щось розказував обурено патрульним. Він особисто нікого не допитував, пояснень не відбирав, нікого не затримував.

- ОСОБА_16 , слідчий у складі СОГ Московського РВ ГУНП в області, який надав у судовому засіданні 21.02.2019 покази, що виїжджав на вул. Гвардійців Широнінців на виклик за інформацією, що з будинку чоловік стріляє у бік людей, у службовому автомобілі патрульної поліції знаходився ОСОБА_5 , перебував на його погляд у стані алкогольного сп`янінні, проводив огляд місця події, виявлено на столі гільзу, на вулиці патрони, у квітнику виявлено пістолет із металу чорного кольору зі зведеним курком без магазину, ОСОБА_5 надав пустий магазин слідчому. На скільки пам`ятає був у кайданках які на нього оділи співробітники патрульної поліції.

- ОСОБА_19 , інспектор поліції, який надав у судовому засіданні 02.07.2019 р. покази, що з ОСОБА_5 знайомий, так як ОСОБА_5 він був інструктором з тактичної підготовки. У квітні 2017р. патрулювали Московський район екіпажем 508 з напарником ОСОБА_20 . Отримали виклик про допомогу екіпажу 510 ( ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ) за адресою: вул.Гвардійців Широнінців, 60. Побачили СОГ та екіпаж 510. У бік ОСОБА_24 лунали й нецензурні погрози, тому його посадили у службовий автомобіль. Бачив як слідчий вилучав магазин до пістолету з набоями. ОСОБА_5 був спокійний, супротиву не виявляв, посадили до авто, пояснень не відбирали, охороняли порядок на місці. Потім слідчий попросив підійти із ОСОБА_24 до нього, підписати документ. Слідчий сказав, що він його не затримує, він може бути вільний.

- ОСОБА_20 , інспектор УПП, який надав покази в суді 02.07.2019р. аналогічні показам ОСОБА_19

- ОСОБА_25 інспектор УПП, який надав покази в суді 13.10.2021 р. аналогічні показам ОСОБА_19 та

ОСОБА_20

- ОСОБА_17 , який надав у судовому засіданні 03.07.2020 р. покази про те, що раніше мешкали в одному будинку, зі слів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обвинувачений поліз до них дратися можливо щось було з пістолетом, точніше не пам`ятає, бачив ОСОБА_5 на лавочці біля підїзду дому АДРЕСА_2 , під руки його тримали ОСОБА_8 та ОСОБА_6

- ОСОБА_18 , який надав у судовому засіданні 03.07.2020 р. покази про те, що він на дворі не був, а був на роботі під час цих подій.

Жодний з цих свідків не був безпосереднім учасником або очевидцем подій, які відбулися у дворі будинку до приїзду співробітників поліції, і ніяким чином покази цих свідків не підтверджують ті обставини, які викладені в обвинувальному акті, а саме, що ОСОБА_5 грубо порушуючи громадський порядок, не маючі законних підстав для застосування зброї, зневажаючи відпочиваючих мешканців будинку, діючі з особливою зухвалістю, здійснив постріл у бік людей, а саме, ОСОБА_6 та інших.

Крім зазначених доказів сторона обвинувачення посилається на наступні письмові докази, які надані в судовому засіданні:

- заява ОСОБА_6 від 24.04.2017, в якій останній просить застосувати заходи до невідомого, який погрожував йому пістолетом та здійснив із нього постріл;

-протокол огляду місця події від 24.04.2017 з фототаблицею, за участю ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено гільзу, патрон та пістолет «Форт 12», магазин від пістолету, який ОСОБА_5 добровільно видав;

-протокол огляду місця події від 24.05.2017 з фототаблицею, яким оглянуто ділянку місцевості, на якій відбулись хуліганській дії;

-витяг з АРМОРУ, відповідно до якого «Форт 12» серія НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 ;

-висновок судово-балістичної експертизи № 231 від 05.07.2017, про те, що наданий на дослідження пістолет є гладкоствольною вогнепальною зброєю самозахисту «травматичним» пістолетом моделі «Форт-12РМ» умовного калібра 9 мм, заводські серія та номер НОМЕР_1 , приддатний для стрільби штатними травматичними патронами 9 mm Р.А.; наданий на дослідження патрон, виготовлений по типу травматичних патронів 9 mm Р.А до категорії боєприпасів не відноситься; надана на дослідження гільза патрону 9 mm Р.А. вистрілена з даного пістолету;

-протокол огляду інформації на електронному носії від 11.07.2017 та цифровою копією повідомлень на спецлінію «102», щодо викликів патрульної поліції на місце події;

-протокол проведення слідчого експерименту від 21.07.2017 за участю ОСОБА_6 , який показав як відбувались хуліганські дії ОСОБА_5 24.04.2017.

Всі ці досліджені письмові докази, які підтверджують сам факт конфлікту, який мав місце між обвинуваченим та іншими особами біля будинку № 60 по вул.Гвардійців Широнінців в м.Харкові, об`єктивно не підтверджують, що ОСОБА_5 грубо порушуючи громадський порядок, не маючі законних підстав для застосування зброї, зневажаючи відпочиваючих мешканців будинку, діючі з особливою зухвалістю, здійснив постріл у бік людей, а саме, ОСОБА_6 та інших.

Якщо оцінювати такий доказ, як заява ОСОБА_6 , в якій зазначено, що невідомий погрожував йому пістолетом, а потім здійснив постріл, то ця заява не підтверджена самим потерпілим у судовому засіданні, так як під присягою ОСОБА_6 показав суду, що ОСОБА_5 не погрожував ані пістолетом, ані якимось іншим шляхом будь-кому із присутніх під час конфлікту, а постріл ОСОБА_5 здійснив у землю після того як спіткнувся. Такі ж самі свідчення потерпілий надавав під час слідчого експерименту,

З протоколу огляду інформації на електронному носії від 11.07.2017 та цифрової копії повідомлень на спецлінію «102», щодо викликів патрульної поліції на місце події вбачається, що на спецлінію за даним конфліктом було чотири дзвінки, в яких повідомлялося, що невідомий чоловік погрожує зброєю і продовжує стрілянину, але дані обставини спростовані в судовому засіданні як показами самого обвинуваченого так і показами потерпілого ОСОБА_6 як в судовому засіданні так і під час слідчого експерименту.

Незважаючи на ці об`єктивні данні, стороною обвинувачення було пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у вчинені умисного грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалість із здійсненням пострілу у бік людей.

Крім того, стороною обвинувачення надані в якості письмових доказів: накази про призначення та звільнення ОСОБА_5 з служби в органах поліції, функціональні обов`язки ОСОБА_5 на посаді інспектора УПП у м.Харкові ДПП. Разом з тим, наведені вище документи, не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: подію кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 та винуватість останнього, оскільки не містять ніяких фактичних даних про зазначені обставини. Тому зазначені вище документи не є належними доказами у розуміння ст. 85 КПК України.

Також суд вважає, що не знайшла свого підтвердження в ході дослідження всіх вищеперерахованих доказів та обставина, що ОСОБА_5 перебував під час конфлікту у стані алкогольного сп`яніння, так як об`єктивних та достовірних доказів, а саме, судово-медичних даних про перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння суду не надано. Покази окремих свідків щодо перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння носять оціночних характер та є виключно їх суб`єктивними судженнями, особистими думками які при відсутності інших об`єктивних судово-медичних даних, отриманих у встановленому законом порядку, не можуть бути враховані для визначення стану алкогольного сп`яніння у обвинуваченого, що відповідає положенням ч.6 ст. 95 КПК України.

Таким чином, вивчивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, заслухавши покази самого обвинуваченого, суд приходить до висновків, що обставини обвинувачення, які викладені в обвинувальному акті, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині не доведена, в зв`язку з чим ОСОБА_5 підлягає виправданню з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 373 КПК України.

Так, стаття 296 КК України передбачає відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За частиною 4 статті 296 КК України відповідальність настає за ці дії, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму ВСУ № 10 від 22.12.2006 р. при розгляді кримінальних справ зазначеної категорії суди, пред`являючи високі вимоги щодо якості дізнання і досудового слідства, не повинні перебирати на себе функцію обвинувачення чи

функцію захисту, а мають спрямовувати процес таким чином, щоб усі обставини справи були

розглянуті всебічно, повно й об`єктивно, а вирок ґрунтувався лише на доказах, ретельно досліджених у судовому засіданні. Зокрема, необхідно встановлювати всі фактичні обставини

справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці охоронювані законом цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті ст. 296 КК України визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними. Така позиція щодо кримінально-правової оцінки діяння, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 (справа№288/1158/16-к).

Вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян (п.9 ГІПВСУ від 22.12.2006р. №10).

За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведені такі обов`язкові ознаки складу інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, як мотив явної неповаги до суспільства та особлива зухвалість.

Суд вважає, що жодний з наданих суду доказів, не свідчить, що ОСОБА_5 до конфлікту або під час конфлікту мав на своїй меті домінувати над іншими чи протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність або іншими чином виразити явну неповагу до встановлених у суспільстві правил та норм поведінки.

Крім того, суд звертає увагу на подальшу поведінку ОСОБА_5 , який після того, як був здійснений постріл при падінні, не вчиняв будь-яких активних дій по супротиву як ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , які забрали у нього пістолет і затримали до приїзду поліції, такі і під час тривалого очікування приїзду поліції (близько двох годин) та в подальшому.

Також судом встановлено, що конфлікт між ОСОБА_5 та іншими особами не мав характерних ознак зухвалого виклику соціальному оточенню, і як повідомив обвинувачений, якщоб ОСОБА_6 та інші адекватно відповіли йому, що вони не мають відношення до нападу на його цивільну дружину, то він би припинив спілкування з ними, але ж вони у відповідь почали агресивно поводитися, що викликало його занепокоєння та необхідність оборонятися, коли вони разом піднялися та почали рухатися в його напрямку.

Самі по собі дії обвинуваченого, направлені на з`ясування тих питань, які він ставив собі на меті, заради встановлення особи, яка нанесла образу його цивільній дружині, і подальший конфлікт на цьому підґрунті, не утворює складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України.

Не доведено на думку суду і спрямованість умислу обвинуваченого на застосування зброї з прямим умислом, направленим на вчинення хуліганських дій та застосування зброї з метою заподіяння тілесних ушкоджень, як не доведено і те, що використання пістолета створювало реальну загрозу для життя та здоров`я громадян.

За відсутності доведеності такої ознаки об`єктивної сторони злочину як особлива зухвалість та такої ознаки суб`єктивної сторони кримінального правопорушення як мотив хуліганства явна неповага до суспільства, при тому, що хуліганство може вчинятися лише з прямим умислом на вчинення дій, які б охоплювалися об`єктивною стороною злочину, не можливо вважати, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 є склад злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, та інше. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Це положення передбачено й пунктом 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, в якому зазначено, що кожен обвинувачений в скоєнні кримінального злочину вважається невинним до тих пір, поки його винність не буде встановлена в законному порядку.

Також однією із засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Надані стороною обвинувачення докази таким критеріям не відповідають, оскільки містять сумніви, що виключають можливість прийняття рішення поза розумними сумнівами про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Арешт на майно обвинуваченого накладався на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 25.04.2017 р., а саме: на 1 патрон з гумовою кулею, 1 гільзу, 1 магазин від пістолету, пістолет «Форт 12».

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати суд відповідно до ст.124 КПК України не стягує з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, та виправдати.

Скасувати арешт, накладений на майно обвинуваченого на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 25.04.2017 р., а саме: на 1 патрон з гумовою кулею, 1 гільзу, 1 магазин від пістолету, пістолет «Форт 12», та повернути зазначене майно ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1