Справа № 182/7022/21
Провадження № 1-і/182/2/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.02.2022 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2021 за № 0000688 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Брянка, Брянківського району Луганської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п.4, 13 ч.2 ст. 115 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження від 22.08.2021 за № 0000688 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п.4, 13 ч.2 ст. 115 КК України, яке розглядається колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_6 , суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_1 .
Оскільки головуючий у справі - суддя ОСОБА_6 перебуває на лікарняному, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку абз. 5 п. 20-5 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України згідно протоколу розподілу справи між суддями від 01.02.2022 передано для розгляду судді ОСОБА_1 , як члену колегії суддів, яка розглядає вказане кримінальне провадження.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судове засідання не доставлений, на розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку відмовився, тому суд вважає можливим розглянути питання щодо продовження строків тримання під вартою за його відсутності. При цьому заперечень по суті клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду обвинувачений не надав.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 діб, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від органу слідства і суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання; ризик тиску на потерпілого, свідків. При цьому також просить врахувати, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи, в т.ч. і за умисне вбивство і новий злочин вчинено ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння.
Захисник обвинуваченого, оскільки наразі йому невідома думка його підзахисного, щодо питання продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладався на розсуд суду.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад в рішеннях „Осаковський проти України, „Марченко проти України).
При цьому суд враховує й позицію ЄСПЛ, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав (наприклад рішення від 8.10.1994 «Мюррей проти Сполученого Королівства», від 21.07.2011 «Нечипорук та Йонкало проти України» та інших), що «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Крім того, у справі "Москаленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що «органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років або виняткова міра покарання довічне позбавлення волі.
Судом також встановлено, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, а також до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання; ризик тиску на потерпілого та свідків, які ще не допитувались. Також суд враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , репутацію обвинуваченого - відсутність у нього законного джерела доходу та роботи, міцних соціальних зв`язків, а також те, що злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, було вчинено у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, суд приймає до уваги і той факт, що ОСОБА_4 раніше був неодноразово судимий за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи, в т.ч. і за умисне вбивство людини.
Тому судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наразі не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а підстав для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на вищевикладені обставини, суд не вбачає.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 04.02.2022, тому суд вважає за необхідне продовжити строки тримання під вартою щодо обвинуваченого. Тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню.
Оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , поєднаний із застосуванням насильства, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави йому не визначається.
Керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого задовольнити.
Продовжити щодо ОСОБА_4 , дата народження: рік НОМЕР_1 , місяць березень, число 04 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на 60 діб, тобто до 03 квітня 2022 р.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1