Провадження №1-кп/127/694/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

представника служби у справі дітей Вінницької міської ради ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 клопотання прокурора про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000285 від 28.05.2021 року,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 , 27.05.2021, приблизно о 14 год 00 хв, перебуваючи в кафе «Пелікан», яке розташоване за адресою: вул. Станіславського 5, м. Вінниця, де проходила виробниче стажування, побачила в роздягальні жіночу сумку, яка належить ОСОБА_8 , в подальшому, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку портмоне ТМ «Вaеllеггу», моделі «Forever Mini», чорного кольору, яке знаходилось у сумці, вартість якого відповідно до висновку експерта №3568/21-21 від 17.06.2021, на момент вчинення крадіжки становила 251,10 грн. та грошові кошти, які знаходились в ньому у сумі 585 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 836,10 грн.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_4 заходів виховного характеру до досягнення нею повноліття, оскільки вона є неповнолітньою та вперше вчинила кримінальний проступок.
ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнала повністю, в судовому засіданні пояснила, що вона проходила практику в кафе «Пелікан» де здійснила крадіжку гаманця, в якому знаходились документи та грошові кошти. Повідомила, що викрадений гаманець разом із вмістом повернула, розуміла, що вчиняє крадіжку, зазначила, що більше такого не повториться та жалкує про вчинене.
Законний представник ОСОБА_5 суду пояснила, що є старшою сестрою ОСОБА_4 , про дану ситуацію сестра їй нічого не повідомила, коли їй стало відомо про те, що сестра вчинила крадіжку, вона проводила з нею бесіду та пояснювала, що так робити не можна і що можуть бути негативні наслідки. Також, зазначила, що на даний час сестра проживає разом з нею та вона готує документи, щоб оформити опіку на себе та виховувати сестру.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні, просив задовольнити клопотання прокурора та застосувати примусові заходи виховного характеру до ОСОБА_4 та надати їх можливість довести своє виправлення.
Представник служби у справі дітей Вінницької міської ради ОСОБА_7 , суду повідомила, що ОСОБА_4 , перебуває на обліку в даному органі з 2012 року, з того часу коли мати позбавили батьківських справ. Опіку над нею оформив дідусь, який неодноразово звертався до них за допомогою у вихованні ОСОБА_4 , з якою працювали спеціалісти, вона закінчила школу та вступила до коледжу. Просила суду, клопотання задовольнити, зазначила, що з нею будуть проведення відповідні бесіди, буде залучено психолога з метою з`ясування обставин, які стали причиною вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення та уникнення даних ситуацій в майбутньому.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч. 1 ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України, передбачено, що неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої.
Частиною 3 ст. 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий західвиховного характеруі якщо слід, то який саме.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:
- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;
- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України);
- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.
Проаналізувавши показання обвинуваченої, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України доведена у судовому засіданні в повному обсязі.
Як встановлено в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з сестрою ОСОБА_5 , яка згодна на обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої, а також передачу сестри їй під нагляд.
При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого правопорушення, суспільну небезпечність, наслідки діяння, характеристику на неповнолітню, умови життя та виховання, її ставлення до вчиненого та з огляду на вище наведене приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 , примусових заходів виховного характеру.
Відповідно до вимог статей 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути ОСОБА_4 процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової товарознавчої експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України, скасувавши арешт накладений на речові докази, згідно вимог частини 4 статті 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 174, 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні за №0000285 від 28.05.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України задовольнити.
Застосувати примусові заходи виховного характеру до неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вигляді застереження та обмеження дозвілля неповнолітньої ОСОБА_4 із встановленням особливих вимог до поведінки останньої, обмеживши її перебування поза місцем проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку, до досягнення нею повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 343,22 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження №3568/21-21 від 17.06.2021 року.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області №127/13761/21 від 01.06.2021 року скасувати.
Речовий доказ в кримінальному провадженні №0000285 червоний гаманець в якому знаходилися грошові кошти в сумі 585 грн. та документи, які були передані на відповідальне зберігання залишити власникові ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня її оголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді.

Суддя: ОСОБА_1