У Х В А Л А
про дозвіл на затримання з метою приводу

28 січня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у закритому підготовчому засіданні, у кримінальному провадженні № 0000056, яке внесене до ЄРДР 20 червня 2019 року, відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КПК України,

У С Т А Н О В И В :

прокурором ОСОБА_3 , заявлене клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та надання дозволу на затримання з метою приводу.

Воно мотивоване таким.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України.

Згідно із ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України є тяжким злочином, за який передбачене покарання, у тому числі, і у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судові засідання не з`являється, про їх час та місце повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, його місце знаходження, наразі, невідоме.

Вказане свідчить, що обвинувачений ОСОБА_5 ухиляється від суду.

Отже, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобігти йому, з огляду на строк та множинні факти ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від суду, можливо виключно застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для розгляду якого, обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно затримати, з метою приводу.

Захисник ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується за ч. 4 ст. 407 КК України, за таких фактичних обставин.

« ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду сапера відділення керованого мінування 1 інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти інженерно-саперного батальйону, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, о 08:00 год. 05 червня 2019 року, без поважних причин, не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, до 11 листопада 2020 року».

В обвинувальному акті, місцем реєстрації ОСОБА_5 вказано: АДРЕСА_2 .

Відповідно до розписки від 11 листопада 2020 року, ОСОБА_5 отримав обвинувальний акт.

Згідно із заявкою на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення від 11 листопада 2020 року, ОСОБА_5 просив надсилати судові повістки у вигляді SMS-повідомлень на його мобільний номер телефону НОМЕР_2 .

Підготовче засідання від 14 січня 2021 року, відкладене, через неявку обвинуваченого ОСОБА_5 , який судовий виклик не отримав.

Підготовче засідання від 05 травня 2021 року, відкладене, через неявку обвинуваченого ОСОБА_5 , який судовий виклик отримав (а.с. 44), причини неявки не повідомив.

Згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року, вирішено здійснити привід обвинуваченого ОСОБА_5 .

Підготовче засідання від 07 липня 2021 року, відкладене, через неявку обвинуваченого ОСОБА_5 , який судовий виклик отримав (а.с. 56), причини неявки не повідомив.

Підготовче засідання від 28 липня 2021 року, відкладене, через неявку обвинуваченого ОСОБА_5 , який судовий виклик отримав (а.с. 64, 72), причини неявки не повідомив.

Підготовче засідання від 06 серпня 2021 року, відкладене, через неявку обвинуваченого ОСОБА_5 , який судовий виклик не отримав.

Підготовче засідання від 02 листопада 2021 року, відкладене, через неявку обвинуваченого ОСОБА_5 , який судовий виклик отримав (а.с. 79), причини неявки не повідомив.

Згідно із відповіддю комунального підприємства «ГЕЙКІВСЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ З НАДАННЯ ПСИХІАТРИЧНОЇ ДОПОМОГИ» ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» від 30 листопада 2021 року № 445, ОСОБА_5 , перебував на стаціонарному лікуванні у період з 09 липня 2021 року до 20 липня 2021 року, з діагнозом: легка розумова відсталість.

Підготовче засідання від 17 грудня 2021 року, відкладене, через неявку обвинуваченого ОСОБА_5 , який судовий виклик отримав (а.с. 93), причини неявки не повідомив.

Згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2021 року, вирішено здійснити привід обвинуваченого ОСОБА_5 .

В підготовче засідання від 28 січня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, судовий виклик отримав (а.с. 103), причини неявки не повідомив.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 189 КПК України, при вирішенні питання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, прокурор має довести, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що:

1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Отже, слідча суддя, для надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, на підставі наданих доказів, має установити, чи є достатні підстави вважати, що до обвинуваченого може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою та він переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкцією ч. 4 ст. 407 КПК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років позбавлення волі.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд зазначає, що питання обґрунтованості підозри на стадії підготовчого провадження не вирішується, це є предметом судового розгляду, за результатами якого суд ухвалює вирок або постановляє ухвалу по суті пред`явленого обвинувачення.

Отже, для застосування запобіжного заходу, на цій стадії достатнім є доведення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 посилався на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає його доведеним.

Вказаний висновок зроблений з огляду на множинні факти неявки обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчі засідання від 05 травня 2021 року, 07 липня 2021 року, 28 липня 2021 року, 02 листопада 2021 року, 17 грудня 2021 року, 28 січня 2022 року.

При цьому, судом з`ясовано, що лише одне з них обумовлене поважною причиною - перебування на стаціонарному лікуванні.

Суд вважає, що зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 за більш ніж рік, жодного разу не повідомив, причини, чому він не може з`явитися для розгляду обвинувального акта відносно нього, запобігти установленому ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, іншими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою неможливо.

Отже, викладене, свідчить про те, що наявні підстави, передбачені ст. 189 КК України, для надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою приводу.

Згідно із ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Отже, розгляд клопотання, про застосування запобіжного заходу, без участі обвинуваченого не передбачений.

Відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Отже, ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого має обмежений строк дії, який перевищує строк розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В зв`язку із цим, на даний час, підстав для розгляду клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, немає.

Керуючись ст. 189-191, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - залишити без розгляду.

Клопотання прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу, - задовольнити.

Надати працівникам відділення поліції № 6 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою приводу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказати, що обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

В разі затримання, доставити обвинуваченого ОСОБА_5 , протягом 36 годин з моменту затримання, до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за адресою: вул. Першотравнева, буд. 4 «а», м. Біла Церква, Київська область, 09108.

Про затримання ОСОБА_5 повідомити прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , за адресою: вул. Шолом-Алейхема, буд. 36, м. Біла Церква, тел.: , (04563) 5 96 91.

Згідно із ч. 5 ст. 191 КПК України, службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Встановити строк дії ухвали шість місяців, а саме з 28 січня 2022 року до 28 липня 2022 року, включно.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала втрачає силу з моменту: приводу обвинуваченого до суду, або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або добровільного з`явлення обвинуваченого до суду.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1