В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000386 від 13.10.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, яка не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого- ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

20.09.2021 року о 17.00 год., більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 неподалік котельні, переслідуючи корисливий намір, зловживаючи довірою раніше знайомого ОСОБА_5 , що виразилося у проханні надати їй мобільний телефон для користування, достовірно знаючи, що в майбутньому повертати мобільний телефон не буде, маючи мету ним заволодіти, умисно схилила ОСОБА_5 щоб він, будучи помилково впевненим у правомірності та доброзичливості дій ОСОБА_3 , добровільно передав їй свій мобільний телефон «Samsung F02, нам`ять ROM 2 GB, RAM 32 GB, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 . Після цього з метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_3 під приводом скористуватися телефоном для прослуховування музики, направилася разом з ОСОБА_5 по вул. Репіна, м. Павлограда, в подальшому попрощалася з останнім та направилася в сторону вулиці Некрасова, м. Павлоград, Дніпропетровської області тим самим з місця події зникла, та розпорядилася чужим майном на свій розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , зловживаючи довірою заволоділа майном ОСОБА_5 , заподіявши останньому матеріальну шкоду на суму 2429,10 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі, та суду пояснила, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, вона повністю згодна. Додала, що дійсно 20.09.2021 року в м. Павлоград на вул. Репіна, вона шляхом обману заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_5 , який надав їй телефон за її проханням послухати музику. У скоєному вона щиро кається, та шкоду зобов`язалась потерпілому відшкодувати протягом 2 місяців.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав покази ОСОБА_3 додав, що на сьогодняшній день шкоду йому не відшкодовано, та щодо міри покарання обвинуваченій, то він покладається на розсуд суду.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що про обставини крадіжки телефону він дізнався від свого брата ОСОБА_5 , який є інвалідом 2 групи. На сьогодняшній день шкода його братові не відшкодована та він просить призначити обвинуваченій покарання на розсуд суду.

Допитавши обвинувачену, потерпілого та представника потерпілого, суд вважає, що ОСОБА_3 винна у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Її дії кваліфікуються за ч.1 ст. 190 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.

Обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше не судима, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнала у повному обсязі, шкоду не відшкодувала.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, обставини справи, особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 190 КК України саме у вигляді громадських робіт, що буде відповідати принципу справедливості покарання, мети виправлення засудженої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Суд також вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості правопорушення, та не буде становити «особистий надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи". За цих же обставин, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченій покарання більш м`якого, ніж передбачено статтею та законом.

Саме виконання громадських робіт на благо суспільства, зможуть змусити обвинувачену усвідомити необхідність правомірної поведінки, та саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, що унеможливлювали б призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, не встановлено.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп. слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон «Samsung F02, нам`ять ROM 2 GB, RAM 32 GB, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який повернуто потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .