Номер провадження 1-кп/754/272/21
Справа №754/4793/20
У Х В А Л А
Іменем України

23 вересня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, в рамках об`єднанного кримінального провадження,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувають об`єднанні кримінальні провадження стосовно ОСОБА_3 №0000890 від 06.02.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч.4, 119 ч.1 КК України та №0000508 від 24.01.2020 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, де обвинувачений перебуває під вартою до 24.09.2021.

Станом на 23.09.2021 в кримінальному провадженні проводиться судовий розгляд та досліджуються докази сторони обвинувачення.

23.09.2021, в судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правлопорушень, одним з яких є особливо тяжкий злочин за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 є необхідним запобіжним заходом. Також, даний запобіжний захід буде запобігати здійснення тиску на потерпілу, як не допитана в судовому засіданні, переховуваню його від суду з метою уникнення відповідальності та вчиненню іншого кримінального правопорушення, а тому застосування менш суворого запобіжного заходу, не пов`язані з утриманням під вартою, є неможливим.

Сторона захисту заперечила проти продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та звернулась до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби, з посиланням на те, що родичі обвинуваченого уклали договір оренди квартири, що вказує на те, що обвинувачений має місце проживання. Також, вказують на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про які зазначає прокурор у клопотанні.

Суд, вислухавши сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст.331 ч.1 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

В порядку вказаною норми закону прокурор звернувся до суду з обгрунтованим клопотанням про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Розглядаючи дане клопотання судом враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Також, ЄСПЛ, неодноразово, у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.20110.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначені ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії.
Зі змісту обвинувальних актів вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч.4, 119 ч.1, 185 ч.2 КК України, одне з яких, передбачене ст. 187 ч.4 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, він не має реєстрації та постійного місця проживання в м. Києві, у зв`язку з чим існують ризики, що він може переховуватись від суду (ст.177 ч.1 п.1 КК України), незаконно впливати на потерпілу (ст.177 ч.1 п.3 КК України), яка не допитана в судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення (ст.177 ч.1 п.5 КК України). Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2020, де йому призначено покарання у виді позбавлення волі.

Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню його у місці попереднього ув`язнення.

Таким чином, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому даний вид запобіжного заходу - у виді тримання під вартою, буде запобігати ризикам здійснення тиску на потерпілу, яка не допитана в судовому засіданні, переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення відповідальності та вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Суд переконаний, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, а тому його слід продовжити на строк 60 днів.

За викладених обставин підстав для задоволення клопотання захисника та зміни обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби, суд не вбачає, а тому у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 331,350 КПК України, суд -

у х в а л и в :

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

У задовленні клопотання захисника про зміну стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби відмовити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 22 листопада 2021 року до 24:00 години.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`яти днів для її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 24.09.2021 о 13:30 год.

Суддя: ОСОБА_1