Номер провадження 1/754/3/21
Справа №754/4925/13-к
ПОСТАНОВА
Іменем України

28 жовтня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: - ОСОБА_3 ,
підсудного: - ОСОБА_4 ,
захисника: - адвоката ОСОБА_5 ,
попередньо розглянувши кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Деснянського районного суду м. Києва знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст. 190 КК України.
Органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він восени 2008 року з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману звернувся до директора ПСП АФ «Соснівська» ОСОБА_6 з проханням надати йому в борг готівкові гроші в загальній сумі 65 000 доларів США, запевнивши, що дані гроші поверне без затримки на першу вимогу.
Будучи введеним в оману та не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_4 , ОСОБА_6 погодився надати йому грошові кошти у вказаній сумі трьома частинами. Так, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6 та шляхом його обману щодо повернення боргу, з самого початку не маючи намір повертати борг, 3 жовтня 2008 року отримав від потерпілого 30 000 доларів США, що становить 146 091 грн., 24 жовтня 2008 року 20 000 доларів, що становить 103 000 грн., та 27 листопада 2008 року отримав 15 000 доларів США, що становить 101 127 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , реалізовуючи свої злочинні наміри, незаконно заволодів 65 000 доларів США, що становить 350 218 грн., тобто в особливо великому розмірі, які належали потерпілому.
Заволодівши грошовими коштами на суму 350 218 грн., ОСОБА_4 розпорядився ними за власним розсудом, після чого припинив контакти з потерпілим ОСОБА_7 , став ухилятися від зустрічей та телефонних переговорів.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність направити кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 за частиною четвертою статті 190 КК України на додаткове розслідування з мотивів неправильності і неповноти досудового слідства виходячи з наступного.
Підсудний ОСОБА_4 , показав в суді, що ніколи не отримував від потерпілого ОСОБА_6 гроші в борг. Останній передавав гроші його компаньйону і товаришу ОСОБА_8 для вирішення питання працевлаштування сина ОСОБА_6 на посаду судді. В 2009 році ОСОБА_8 помер і ОСОБА_6 став вимагати від нього, як від особи, у якої з померлим був спільний бізнес, повернення грошей за ОСОБА_8 .
Згідно статті 281 КПК України (в редакції 1960 року) кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування у разі неповноти чи неправильності досудового слідства, якщо вони не можуть бути усунені в судовому засіданні.
Виходячи з вимог кримінально - процесуального закону істотними порушенням кримінально - процесуального закону є таке порушення, яке перешкодило слідчому об`єктивно, повно та всебічно розслідувати справу, зібрати докази на підставі та в порядку, передбаченому КПК України, винести законне та обґрунтоване рішення.
Під час судового розгляду підсудний в судовому засіданні вказав зовсім інші обставини події, яка відбувалась у 2008 році, а саме те, що він ніколи не отримував від потерпілого ОСОБА_6 гроші в борг.
Суд не може ретельно перевірити та дати цьому оцінку, а також встановити об`єктивні обставини, викладені в обвинуваченні з підстав, викладених нижче.
Як встановлено судом, версія обвинувачення фактично ґрунтується лише на показах потерпілого, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , тому судом вирішено допитати потерпілого та вказаних свідків в судовому засіданні.
Однак, вказані потерпілий та свідки на неодноразові виклики до суду не з`являлись, в зв`язку з чим суд неодноразово виносив постанови про їх примусовий привід. Проте, постанови суду від 29.04.2021 року, 26.07.2021 року та 20.09.2021 року про примусовий привід потерпілого та свідків, виконані не були.
Фактично суд позбавлений можливості допитати вказаних осіб по суті справи і тим самим усунути протиріччя, виявлені в ході досудового і судового слідства, які полягають у різниці їх показань і показань підсудного стосовно фактичних обставин справи.
У відповідності зі статтею 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Згідно статті 22 КПК України слідчий не вправі перекладати обов`язок доказування на обвинуваченого.
З урахуванням зазначених вимог законодавства орган досудового слідства в рамках даної кримінальної справи зобов`язаний був належним чином перевірити версії обвинуваченого щодо його невинності, прийняти законне рішення стосовно наявності усіх ознак злочину у діях підсудного або відсутності таких ознак.
У зв`язку з цим справа підлягає направленню на додаткове розслідування, під час якого необхідно провести оперативно-розшукові заходи, направлені на встановлення фактичного на даний час місця проживання потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , для подальшого забезпечення участі вказаних осіб під час розгляду справи судом.
Згідно статті 16-1 КПК України (в редакції 1960 року) на суд покладається функція розгляду справи, недопустимим є покладення на нього функцій, які властиві слідчим органам.
Враховуючи викладене, суд вважає, що за таких обставин усі процесуальні можливості усунути сумніви та протиріччя у цій справі, судом вичерпані; у зв`язку з чим справу необхідно направити на додаткове розслідування для перевірки зазначених обставин.
На підставі викладеного, керуючись статтями 16-1, 22, 64, 281 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -
П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України повернути Конотопському міжрайонному прокурору Сумської області для організації проведення додаткового розслідування.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити у вигляді підписки про невиїзд.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1