Житомирський апеляційний суд
Справа №369/1294/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 29 вересня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004138 від 25.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.160 КК України, повернуто прокурору,-

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання. Вважає, ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що висновок суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є помилковим, оскільки в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення. Вказує, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.ст. 314, 315 КПК України вийшов за межі судового розгляду на даній стадії судового провадження та вдався до оцінки тих обставин, які мають бути досліджені під час судового розгляду обвинувального акту по суті й не можуть досліджуватися на стадії підготовчого судового засідання.

В запереченні на апеляційну скаргу, яке надійшло від захисника ОСОБА_8 , йдеться про безпідставність доводів апелянта та про залишення ухвали суду без зміни.

В ухвалі суду зазначено, що до Богунського районного суду м.Житомира надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0004138 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.160 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання, підтримане обвинуваченою, про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки зміст обвинувального акту носить загальний характер, не є конкретним та не містить обов`язкових обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зокрема, в обвинувальному акті відсутні будь-які дані про місце вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у наданні ОСОБА_7 обіцянки виборцям надання неправомірної вигоди, при цьому обвинувальний акт не містить будь-які відомості щодо вказаних осіб. Також відсутні відомості про осіб, які разом з ОСОБА_7 , на думку обвинувачення, за попередньою змовою вчинили кримінальне правопорушення. Крім того, в обвинувальному акті не міститься будь-якої інформації про обставини зазначеної попередньої змови з невстановленими особами, тобто обвинувачення є неконкретним. Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.4 ст. 160 КК України. Проте, обвинувачення не містить будь-яких даних за яких саме кандидатів повинні були голосувати виборці з метою подальшого отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди.

Задовольняючи клопотання захисника, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить обставин, які відповідно до вимог ст.91 КПК України підлягають доказуванню, а саме не містить відомостей про час та місце вчинення кримінального правопорушення. Окрім того, обвинувальний акт не містить відомостей про осіб, які за попередньою змовою з ОСОБА_7 вчинили інкримінований злочин, а також відомостей про кандидатів, за яких повинні були голосувати виборці з метою отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, що суперечить диспозиції ч.4 ст.160 КК України, кваліфікації кримінального правопорушення.
Тому суд першої інстанції дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору для належного оформлення у відповідності до положень ст. 291 КПК України.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 283 КПК України обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.
Згідно ч.3 ст. 314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України є суттєвою та не дає можливості для призначення провадження до розгляду.
Згідно ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_7 вбачається, що у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення.
Також, в обвинувальному акті зазначені анкетні дані обвинуваченої, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, який склав обвинувальний акт; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. Обвинувальний акт підписаний та затверджений прокурором із зазначенням його посади та прізвища. До обвинувального акта додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинуваченої та захисника про отримання його копії.
Перелік вимог кримінального процесуального закону щодо складання обвинувального акта регламентується ст. 291 КПК України і цей перелік є вичерпним.
Отже, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст. 291 КПК України.

Перевіривши підстави, з яких обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто прокурору, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.
Посилання суду першої інстанції на те, що формулювання обвинувачення викладене в обвинувальному акті не містить час та місце вчинення кримінального правопорушення не відповідає дійсності.
Зокрема, в обвинувальному акті зазначено, що « ОСОБА_7 , спільно із невстановленими досудовим розслідуванням особами, на протязі липня та серпня 2020 року організували діяльність, направлену на підбір громадян України з числа мешканців міста Житомира для їх централізованого переправлення до Київської області для подальшої участі в голосуванні на місцевих виборах 25.10.2020.

В свою чергу, громадянка ОСОБА_7 , згідно відведеній їй ролі, організувала збирання копій паспортів громадян України, а також обіцяла останнім про отримання ними грошової винагороди в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень по завершенню голосування, за конкретних кандидатів на місцевих виборах, які будуть повідомленні цим громадянам пізніше.

Продовжуючи свою злочину діяльність, направлену на перешкоджання потрапити кандидатам до органів місцевого самоврядування, які б могли отримати підтримку більшості виборців, ОСОБА_7 протягом 23.10.2020-24.10.2020 телефонувала вказаним громадянам та повідомляла про необхідність збору 25.10.2020 о 05 годині 30 хвилин на площі Перемоги в м. Житомир з метою виїзду до м. Києва для голосування.

25.10.2020 о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , діючи узгоджено з невстановленими досудовим розслідуванням особами, зустріла вказаних громадян на площі Перемоги в м. Житомир та шляхом транспортування двома автобусами вони направились до м. Києва, куди прибули приблизно о 08 годині 00 хвилин для подальшої участі у голосуванні на виборчі дільниці Києво-Святошинського району Київської області, а саме на виборчу дільницю №321433, що за адресою: с. Софіївська Борщагівка, вул. Зелена, 12, виборчу дільницю №320622, що за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Ярослава Мудрого, 1-а, виборчу дільницю №321416, що за адресою: с. Чайки, вул. Коцюбинського, 7, виборчу дільницю №321427, що за адресою: с. Софіївська Борщагівка, проспект. Героїв Небесної Сотні, 16, виборчу дільницю №320626, що за адресою: с. Софіївська Борщагівка, пров. Шкільний, 5».

Також, колегія суддів вважає необґрунтованим є твердження суду про те, що обвинувальний акт не містить даних за яких саме кандидатів повинні були голосувати виборці з метою подальшого отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, що суперечить диспозиції ч. 4 ст. 160 КК України, оскільки кримінальним законом встановлено відповідальність за підкуп виборців за голосування за будь-яких кандидатів, незалежно від їх політичних поглядів чи передвиборчих програм.

Вказання судом на те, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про осіб, які за попередньою змовою з ОСОБА_10 вчинили кримінальне правопорушення яке інкримінується останній, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та повернув прокурору обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні.
Крім того, як вбачається зі змісту ухвали, в порушення вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання фактично вдався в оцінку обвинувального акта на предмет правильності та обсягу встановлених обставин кримінального правопорушення, які мають бути досліджені під час судового розгляду обвинувального акту по суті.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - направленню на новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 29 вересня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004138 від 25.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.160 КК України, повернуто прокурору Києво-Святошинської окружної прокуратури скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: