Справа № 591/8983/21
Провадження № 1-кп/591/295/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми угоду про примирення в кримінальному провадженні щодо обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-вироком Зарічного районного суду м.Суми від 10.06.2020 року за ст.126-1 КК України до покарання у виді 150 год. громадських робіт;

-вироком Зарічного районного суду м.Суми від 19.01.2021 року за ст.126-1 КК України до покарання у виді 150 год. громадських робіт;

-вироком Зарічного районного суду м.Суми від 15.07.2021 року за ст.126-1 КК України до покарання у виді 150 год. громадських робіт;

-вироком Зарічного районного суду м.Суми від 02.12.2021 року за ст.126-1 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць 1 день,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , з якою він проживає в одному помешканні, за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до психологічних страждань останньої. А саме, ОСОБА_7 , неодноразово (а саме: 17.07.2021, 01.08.2021, 03.11.2021 року), не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до своєї матері, ОСОБА_4 , дії, виражені у висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, образ, залякуванні та погроз фізичної розправи, тим самим завдав психологічному здоров`ю ОСОБА_4 шкоди. Постановами Зарічного районного суду м.Суми від 10.08.2021, 06.10.2021, 10.11.2021 ОСОБА_7 визнавався винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладались відповідні стягнення.

Але, незважаючи на те, що ОСОБА_7 , будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, знову вчинив протиправні дії по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 .

Так, 04.11.2021 ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив конфлікт з ОСОБА_4 , в ході якого виражався нецензурною лайкою у бік матері, висловлював словесні образи, вимагав кошти, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, оскільки умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.

22.02.2022 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення, відповідно до якої обвинувачений визнав в повному обсязі свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_7 у виді 150 годин громадських робіт.

Під час судового засідання потерпіла та обвинувачений підтвердили, що угода про примирення від 22.02.2022 року між ними укладена добровільно, така угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а також та обставина, що обвинувачений є фактично єдиним, хто утримує та забезпечує потерпілу. Тому просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник та представник потерпілої також підтвердили обставини добровільності сторін при укладенні угоди. Просили затвердити угоду та призначити покарання, що узгоджено сторонами з огляду на стан здоров`я та похилий вік потерпілої, яку утримує обвинувачений.

Суд проаналізував надані обвинувальний акт, угоду про примирення та документи, що характеризують особу обвинуваченого, вислухавши учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії ОСОБА_7 обґрунтовано кваліфіковано за ст.126-1 КК України. Згідно з положеннями ст. 12 КК України, злочин за ст.126-1 КК України відноситься до категорії нетяжких. Обвинувачений свою вину у скоєнні такого кримінального правопорушення за обставин, як вони зазначені в обвинувальному акті та угоді про примирення, визнає. Встановлено, що укладення угоди між сторонами про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання відповідає вимогам чинного законодавства та не суперечить інтересам потерпілої. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 22.02.2022 року.

Крім того, відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України з ОСОБА_7 на користь держави необхідно стягнути судові витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, на суму 12012,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373-374,469,471, 473-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 22.02.2022 року укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0002536.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді 150 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 12012,70 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з моменту проголошення вироку, через Зарічний районний суд м.Суми до Сумського апеляційного суду:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1