У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 03.06.2021 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003792 від 27.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 03.06.2021 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003792 від 27.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Скарга мотивована тим, що дізнавачем сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за номером 0003792 від 27.11.2019 року за ч. 1 ст. 358 КК України за заявою скаржниці.
21.09.2021 року при зверненні до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області з метою ознайомлення з матеріалами справи скаржницю повідомили, що кримінальне провадження за її заявою закрито. Тоді ж вона довідалася, що Постанова про закриття датована ще 03.06.2021року і отримала копію постанови, про що міститься відмітка у матеріалах провадження.
Вказує, що дізнавач не надав потерпілій документ, на якому міститься її підпис та дата отримання постанови про закриття провадження, а зміст Постанови зводиться до посилання на Висновок експерта № 9637 від 03.06.2021 року згідно якого підпис та рукописний запис ОСОБА_6 у заяві про скасування заповіту від 28.01.2013 року належить саме йому.
Вважає оскаржувану постанову безпідставною, необгрунтованою, такою, що не відповідає вимогам кримінально процесуального закону та вказує, що досудове розслідування даного злочину проводилось за фактом підробки підпису діда скаржниці - ОСОБА_6 у заяві про скасування його заповіту від 04.12.2012 року № 54105145, складеної та засвідченої 28.01.2013 року приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_7 .
Зазначає, що наслідком цього стало те, що спадщину за дідом отримав ОСОБА_8 - дядько скаржниці, позбавивши останню такого права.
З метою встановлення обставин правопорушення, в ході досудового розслідування даного злочину дізнавачем ОСОБА_5 призначалось дві судово-почеркознавчі експертизи: за наслідками проведення першої експертизи (Висновок експерта №4/436 від 30.11.2020 року Закарпатського НДЕКЦ) було встановлено, що підпис на заяві про скасування заповіту виконаний не спадкодавцем ОСОБА_6 , а іншою особою. Зазначає, що експертом досліджувались оригінали його заяви про скасування заповіту, оригінал нового заповіту, оригінал доручення, підписаного їм; За наслідками проведення другої експертизи (Висновок експерта №9637 від 03.06.2021 року Закарпатського відділення Львівського НДІ судових експертиз) було встановлено, що підписи на заяві про скасування заповіту та у новому заповіті неначе виконані саме спадкодавцем ОСОБА_6 , однак, на дослідження експерту надавались копії довіреності від 13.02.2013р. № 379, копії заяви від 13.02.2013р., виконані ОСОБА_6 , та копія його паспорту.
Вказує, що з метою виявлення повних, об`єктивних обставин справи, задля встановлення істини приналежності чи неприналежності спадкодавцю підписів, за наявності таких суперечливих доказів, дізнавачу необхідно було постановити рішення про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи, яка б остаточно вирішила поставлені перед нею питання. Дізнавач цього не зробив та закрив кримінальне провадження.
Крім того зазначає, що при проведенні першої експертизи, експерт, крім іншого, мав у розпорядженні оригінали експертизи СМЕ, за результатами якої було встановлено, що у ОСОБА_6 внаслідок інвалідності 1 групи був тремор рук, що перешкоджало йому розбірливо писати, та експертизу, в якій встановлено, що він не бачив і не міг самостійно прочитати заяву про скасування заповіту, тобто, ці документи свідчать про те, що вже в січні 2013 р. ОСОБА_6 не міг ні читати ні писати, А у другому висновку експерт почеркознавець стверджує, що після цього в лютому 2013 року ОСОБА_6 каліграфічним почерком попідписував купу документів.
При проведенні другої експертизи таких документів в наявності у експерта не було, зрозуміло, що друга експертиза не повна, оскільки експерт не мав можливості врахувати стан здоров`я та можливості ОСОБА_6 .
Вказує, що оскаржувану постанову скаржник отримала 21.09.2021 року при ознайомленні з матеріалами провадження, однак, розписавшись на примірнику, що залишився у дізнавача, останній не дав їй можливості сфотографувати його, тому змушені клопотати суд про витребування матеріалів всього провадження задля того щоб суд мав можливість безпосередньо встановити дотримання строку подання скарги.

За таких обставин, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП Г`УНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 03.06.2021 року про закриття кримінального провадження та повернути матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0003792 від 27.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України для продовження досудового розслідування.
У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилася, про час і місце розгляду скарги була належним чином повідомлена. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Дізнавач, рішення якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду був завчасно і належним чином повідомлений. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши матеріали поданої скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувало кримінальне провадження №0003792 від 27.11.2019 року за ч. 1 ст. 358 КК України, відомості про яке було внесене до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_4 від 26.11.2019 року.

Відповідно до Висновку експерта №4/436 від 30.11.2020 року проведеного Закарпатським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України на підставі постанови інспектора СД лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 23.11.2020 про призначення судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0003792 від 27.11.2019 року, який міститься в матеріалах кримінального провадження №0003792 від 27.11.2019 року за ч. 1 ст. 358 КК України, що підпис від імені ОСОБА_6 на заяві про скасування заповіту №54105145 вчиненого ним 04.12.12 р. що складена та засвідчена 28.01.2013 р приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстром №152 виконаний не громадянином ОСОБА_6 , а іншою особою.

Відповідно до Висновку експерта №9637 від 03.06.2021 року проведеного Закарпатським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України на підставі постанови дізнавача ОСОБА_5 від 25.05.2021 про призначення судово-почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0003792, який міститься в матеріалах кримінального провадження №0003792 від 27.11.2019 року за ч. 1 ст. 358 КК України, що підпис та рукописний запис « ОСОБА_6 » від імені ОСОБА_6 у заяві про скасування заповіту від 28.01.2013 за реєстровим номером №152, виконані ОСОБА_6 . Підпис та рукописний запис «Мазюта» від імені ОСОБА_6 у заповіті від 04.12.2012 року за реєстрованими номерами №1571, 1572, 1573, виконані ОСОБА_6 . Підписи та рукописні записи від імені ОСОБА_6 у заповіті від 04.12.2012 року за реєстровими номерами №1571, 1572, 1573 та заяві про скасування заповіту від 28.01.2013 за реєстровим номером №152, виконані однією особою.

Постановою дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 від 03.06.2021 року кримінальне провадження №0003792 від 27.11.2019 року за ч. 1 ст. 358 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу злочину.
Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови, дізнавач зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.11.2019 року в ЧЧ Ужгородського ВП ГУНП через секретаріат надійшла заява ОСОБА_4 , про те що 4.12.2012 року її дід ОСОБА_6 оформив заповіт яким все належне йому майно заповів заявниці. 2.08.2013 року дід помер, але пізніше заявниці стало відомо що нотаріус ОСОБА_7 28.01.2013 року виготовила від імені діда заяву про скасування заповіту, і на підставі вказаної заяви дядько заявниці, ОСОБА_8 через короткий час оформив всю спадщину діда на себе в якості спадкоємця. Однак заявниці і достеменно відомо що дід не тільки не підписував такої заяви про скасування заповіту, але і фізично не міг поставити в заяві та у нотаріальному реєстрі правочинів такий чіткий та розбірливий підпис, який міститься в заяві від 28.01.2013 року від імені діда. Тобто підпис в заяві діда поставила інша особа, підробивши таким чином заяву, яка надала право вступити в спадщину ОСОБА_8 і позбавила такого права саму заявницю.
Згідно висновку експерта №9637 від 03.06.2021 року підпис та рукописний запис « ОСОБА_6 » від імені ОСОБА_6 у заяві про скасування заповіту від 28.01.2013 за реєстровим номером № 152, виконані ОСОБА_6 .
Підпис та рукописний запис «Мазюта » від імені ОСОБА_6 у заповіті від 04.12.2012 за реєстровими номероми № 1571, 1572, 1573 виконані ОСОБА_6 .
Підписи та рукописні записи від імені ОСОБА_6 у заповіті від 04.12.2012 за реєстровими номерами № 1571, 1572, 1573, та у заяві про скасування заповіту від 28.01.2013 за реєстровим номером № 152, виконані однією особою.
Ст. 358 ч. 1 КК України кваліфікуючою ознакою якої є: об`єкт цього злочину за своїм змістом аналогічний об`єктові злочину, передбаченого ст. 357. 2. Предметом злочину є: 1) посвідчення або інший документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією незалежно від форми власності, громадянином-підприємцем, приватним: нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків; 2) печатки, штампи, бланки підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, інші офіційні печатки, штампи, бланки.
Зазначає, що матеріали, які зібрані в ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадження встановлено, що згідно вищезазначеному висновку не вбачається склад кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України.
Одночасно із цим, дізнавачаем не зазначено про те, що у справі раніше проведено ще одну судово-почеркознавчу експертизу, за наслідками якої складено висновок №4/436 від 30.11.2020 року, відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_6 на заяві про скасування заповіту №54105145 вчиненого ним 04.12.12 р. що складена та засвідчена 28.01.2013 р приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстром №152 виконаний не громадянином ОСОБА_6 , а іншою особою.

Отже, дізнавач здобув протилежні за змістом докази, один з яких підтверджує подію злочину та спростовує його висновок про відсутність в діянні невстановленої особи ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, які встановлені в ході досудового слідства і підтверджуються матеріалами справи. Зокрема, в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, і випливає із системного тлумачення положень ст. 284 КПК України в їх нерозривному зв`язку із нормами, які містяться у ст.ст. 2, 3, 7, 9, 91-94, 110 КПК України.
Згідно з ч. 1, п. 7 ч. 2 та ч. 4 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав,передбачених ст. 284 цього Кодексу. Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Статтею 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Внаслідок того, що оскаржена постанова не містить обґрунтувань на предмет відхилення доказу у вигляді висновку почеркознавчої експертизи №4/436 від 30.11.2020 року, вона є передчасною та підлягає скасуванню.
Скасування постанови про закриття кримінального провадження є підставою для відновлення досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 303, 305, 307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 03.06.2021 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003792 від 27.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.
Постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 03.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу злочину скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1