ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/908/21 Номер провадження 11-сс/814/696/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 із внесеними доповненнями в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 липня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224 від 30.04.2021 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панасівка Козельщинського р-ну Полтавської обл., не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 136 КК України, продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів.
Строк дії ухвали закінчується 26 вересня 2021 року.
Визначено ОСОБА_10 заставу у розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 229900 гривень.

Згідно матеріалів провадження, 29.04.2021 року о 22 годині, ОСОБА_10 , перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де разом із своїми неповнолітніми знайомими ОСОБА_12 , 2005 р.н., ОСОБА_13 , 2005 р.н., ОСОБА_14 , 2003 р.н. та ОСОБА_15 вживав алкогольні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_10 помітив, що неповнолітня ОСОБА_15 , все більш п`яніє, перестає усвідомлювати свої дії та належним чином керувати ними.

ОСОБА_16 , усвідомлюючи безпорадній стан неповнолітньої ОСОБА_15 внаслідок алкогольного сп`яніння, достовірно володіючи інформацією про її неповнолітній вік, почав наполегливо словесно підбурювати іншого неповнолітнього ОСОБА_12 , до вчинення кримінального правопорушення, а саме скориставшись безпораднім станом, вчинити з ОСОБА_15 дії сексуального характеру без її добровільної згоди.

Коли неповнолітня ОСОБА_15 , внаслідок вживання алкогольних напоїв, перестала усвідомлювати свої дії та належним чином керувати ними, втратила орієнтацію у часі та просторі, самостійно пересуватися не могла, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 перенесли останню до автомобіля BA3-2103, днз НОМЕР_1 , який на той час перебував на подвір`ї вищезазначеного домоволодіння, та поклали на заднє сидіння салону.

Після цього, ОСОБА_10 , достовірно знаючи про безпорадній стан неповнолітньої ОСОБА_15 , який виник внаслідок вживання алкогольних напоїв, зазначаючи, що остання ніяким чином не вчинить супротиву та не буде пам`ятати про вчинені проти неї протиправні дії сексуального характеру, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, що посягають на основні принципи суспільної моральності у сфері належного морального розвитку і виховання неповнолітніх, передбачаючи можливість настання суспільно- небезпечних наслідків, які полягають у згубному впливанні на неповнолітнього, спричиненні шкоди його інтелектуальному і моральному розвитку, з метою самоствердження та отримання ОСОБА_12 сексуального досвіду, шляхом умовляння, переконавши тим самим та викликавши у неповнолітнього бажання вчинити правопорушення, діючі умисно схилив неповнолітнього ОСОБА_12 до вчинення відносно потерпілої ОСОБА_15 дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та анальним проникненням в тіло з використанням геніталій, без її добровільної згоди.

Таким чином ОСОБА_10 втягнув неповнолітнього ОСОБА_12 у протиправну діяльність, а саме у вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та анальним проникненням в тіло ОСОБА_15 з використанням геніталій без її добровільної згоди, тобто підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України.

Окрім того, ОСОБА_10 29.04.2021 року о 22 годині перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де разом із своїми неповнолітніми знайомими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , 2005 р.н., ОСОБА_14 , 2003 р.н. та ОСОБА_15 2005 р.н., вживав алкогольні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_10 помітив, що неповнолітня ОСОБА_15 , стає все більш нетверезою, перестає усвідомлювати свої дії та належним чином керувати ними.

Після цього у ОСОБА_10 виник умисел на підбурення неповнолітнього ОСОБА_12 до вчинення з неповнолітньою ОСОБА_15 дій сексуального характеру пов`язані з вагінальним та анальним проникненням в тіло ОСОБА_15 з використанням геніталій використовуючи безпорадний стан ОСОБА_15 , викликаного алкогольним сп`янінням.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на підбурення неповнолітнього ОСОБА_12 до вчинення дій сексуального характеру з неповнолітньою ОСОБА_15 . ОСОБА_10 шляхом умовляння викликав у неповнолітнього ОСОБА_12 бажання вчинити з неповнолітньою ОСОБА_15 дії сексуального характеру пов`язані з вагінальним та анальним проникненням в тіло ОСОБА_15 з використанням геніталій без її добровільної згоди, оскільки остання перебувала в безпорадному стані, викликаного вживання алкоголю.

У подальшому ОСОБА_12 залишившись на подвір`ї сам та внаслідок вмовлянь ОСОБА_10 у нього виник умисел вступити з ОСОБА_15 статеві зносини пов`язані із вагінальним та анальним проникненням проти волі останньої.

Продовжуючи свої дії, спрямованні на вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_12 29.04.2021 року після 23 год., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, сівши на заднє сидіння салону автомобіля ВАЗ-2103, д.н.з. НОМЕР_1 , ігноруючи встановлені правила поведінки в суспільстві, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи негативні наслідки, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, силоміць стяг з неї лосини та нижню білизну.

Продовжуючи свої злочинні дії, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаний із вагінальним та анальним проникненням в її тіло, з використанням геніталій, не маючи при цьому добровільної згоди потерпілої ОСОБА_15 , використовуючи безпорадний стан потерпілої, викликаний алкогольним сп`янінням, ОСОБА_12 розстібнув брюки, одягнені на ньому та вступив з нею у статевий зв`язок пов`язаний із вагінальним та анальним проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої ОСОБА_15 без її добровільної згоди, задовільнивши в такий спосіб свою статеву пристрасть.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у підбурюванні неповнолітнього ОСОБА_12 до вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з проникненням в тіло ОСОБА_15 з використанням геніталій без добровільної згоди останньої, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч. 3 ст. 152 КК України.

Окрім того, 29.04.2021 року о 22 годині, ОСОБА_10 , перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де разом із своїми неповнолітніми знайомими ОСОБА_12 , 2005 р.н., ОСОБА_13 , 2005 р.н., ОСОБА_14 , 2003 р.н. та ОСОБА_15 , 2005 р.н., вживав алкогольні напої.

У ході вживання алкогольних напоїв неповнолітня ОСОБА_15 сильно сп`яніла та втратила координацію руху та орієнтацію у просторі, внаслідок чого декілька разів падала на землю та отримала тілесні ушкодження в область голови та тулуба.

Після цього ОСОБА_10 разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перенесли потерпілу ОСОБА_15 до салону автомобіля BA3-2103, д.н.з. НОМЕР_1 та поклали її на заднє сидіння.

В подальшому ОСОБА_10 перебуваючи на подвір`ї будинку за адресою АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що неповнолітня ОСОБА_15 , враховуючи її неповнолітній вік перебуває в небезпечному для життя стані викликаного алкогольним отруєнням та тіло останньої перебуває в обмеженій для самостійного руху місці, а саме на задньому сидінні салону автомобіля у горизонтальному положенні маючи можливість повідомити про небезпечний для життя стан, проявив байдужість до права людини на життя та не повідомив про стан останньої заклади охорони здоров`я та медичних працівників для забезпечення надання необхідної своєчасної допомоги потерпілій, залишив її у безпорадному стані. У подальшому, внаслідок отруєння алкоголем, в організмі ОСОБА_15 розвинулись несумісні із життям процеси, внаслідок чого остання померла за вищевказаною адресою.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 320 від 24.05.2021 року, смерть ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала в результаті отруєння алкоголем, а саме етиловим спиртом, токсичний вплив якого на організм в цілому викликав розвиток несумісних із життям процесів в її організмі, які призвели до необоротних наслідків і смерті останньої.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 320/2 від 26.05.2021 та №320/3 від 27.05.2021 року при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги спрямованої на виведення отрути з організму ОСОБА_15 , проведення дезінтоксикаційної терапії для зниження токсичного впливу отрути на організм та проведення відновлювальної терапії для забезпечення нормального функціонування життєво важливих функції органів, можливо було б запобігти неблагоприємним наслідкам, а саме смерті ОСОБА_15 .

Таким чином, своєю бездіяльністю, яка виразилась у неповідомленні про небезпечний для життя стан потерпілої ОСОБА_15 належним установам чи особам, що спричинило настання смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України.

31.05.2021 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 136 КК України.

16.06.2021 Полтавським апеляційним судом ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 45 днів, до 30.07.2021 року.

26.07.2021 Комсомольським міським судом строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців, тобто до 05.11.2021.

28.07.2021 слідчий СВ ВП 3 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_11 за погодженням з прокурором Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

29.07.2021 Комсомольським міським судом Полтавської області ОСОБА_10 продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, до 26 вересня 2021 року, із визначенням застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 229400 грн.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не забезпечать запобігання встановленого ризику, а також є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в триманні підозрюваного під вартою. При цьому, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_10 слідчий суддя, враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

В апеляційній скарзі із внесеними доповненнями захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 .
Вказує на недоведеність існування ризиків, відсутності обґрунтованості підозри, на штучне збільшення епізодів (ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 152 та ч. 1 ст. 304 КК України), що також, впливає на обгрунтованість підозри. Крім того, зазначає, про недоведеність того, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_10 та не зможе запобігти ризикам, оскільки ОСОБА_10 співпрацює зі слідством та судом, до застосування домашнього арешту перебував в статусі свідка і виконував всі покладені на нього обов`язки.
Також, вказує на не застосування судом першої інстанції вимог ст. 199 КПК України, оскільки підставою для продовження строків досудового розслідування стало отримання висновків експертиз, тимчасового доступу до речей і документів операторів мобільного зв`язку та інше, що жодним чином не виправдовує подальше тримання ОСОБА_10 під вартою.
Зазначає, що судом не враховано наявність у ОСОБА_10 численних захворювань, які потребують постійного контролю та лікування, суттєво впливають на особливості його психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці, які мають юридичне значення; наявність міцних соціальних зв`язків, позитивних характеристик за місцем навчання та проживання, працевлаштування, співпраці зі слідством та судом.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість рішення слідчого судді, пояснення потерпілої та її представника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
З матеріалів судового провадження убачається, що розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 , в супереч доводам захисника, слідчий суддя вищевказані вимоги закону виконав в повній мірі, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Доводи апелянта про недоведеність підозри спростовуються таким.
З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать дані, відображені зокрема в: витягу з ЄРДР за 0000224; протоколі огляду від 30.04.2021; протоколі огляду місця де знаходився ОСОБА_10 разом з ОСОБА_15 ; лікарському свідоцтві про смерть №383 від 20.05.2021, висновку експерта №320, №320/1, №320/2, постанові про залучення до провадження потерпілого від 06.05.2021, протоколі допиту потерпілого від 06.05.2021; свідоцтві про смерть ОСОБА_15 ; свідоцтві про народження ОСОБА_15 ; протоколі прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення; протоколах допиту неповнолітніх свідків; протоколах додаткового допиту неповнолітніх свідків; протоколах допиту підозрюваного від 27.05.2021; ухвалі Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.05.2021 про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_12 ; протоколах проведення слідчого експерименту; протоколах допиту свідків; протоколах додаткового допиту свідка; протоколах проведення слідчого експерименту, інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.
Твердження захисника про недоведеність ризику, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Так, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочинів, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, оскільки тяжкість злочину має свій раціональний зміст і свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Отже, на думку колегії суддів, вказаний вище ризик не зменшився та виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.
Більш м`які запобіжні заходи щодо ОСОБА_10 , зокрема і домашній арешт, неможливо застосувати, оскільки вони передбачають перебування підозрюваного на волі, що не виключає можливість негативно впливати підозрюваного на повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні.
Посилання апелянта на наявність міцних соціальних зв`язків, позитивних характеристик за місцем навчання та проживання, працевлаштування, співпраці зі слідством та судом не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Посилання захисника на наявність у ОСОБА_10 численних захворювань, які потребують постійного контролю та лікування, як на підставу для зміни йому запобіжного заходу є безпідставними, так як в матеріалах провадження відсутні дані про неможливість ОСОБА_10 за станом здоров`я утримуватися під вартою. Окрім того, таких даних не надано ні обвинуваченим, ні його захисником в ході апеляційного розгляду. Отже, попри твердження апелянта, матеріали справи не містять об`єктивних даних про те, що стан здоров`я ОСОБА_10 не дозволяє утримувати його під вартою.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає висновки слідчого судді щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , в межах строку досудового розслідування, вірним та не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Керуючись статтями 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 із внесеними доповненнями в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду від 29 липня 2021 року щодо ОСОБА_10 , - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4