Провадження № 1-кп/161/924/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 22 вересня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 18.05.2021, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, проживає в АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працює, неодружений, в силу ст.89 КК України несудимий,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 18.05.2021 близько 06.00год., знаходячись поблизу Торчинського відділення Волинського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, смт.Торчин, вул.Незалежності, буд.84, діючи з прямим умислом, керуючись метою нанесення удару іншій людині, в ході словесного конфлікту, який виник на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_6 , усвідомлюючи кримінальну протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку грудної клітки ОСОБА_6 , чим завдав останній фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.
ОСОБА_3 інкримінується умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.
Крім цього, він же, 18.05.2021 близько 06.00год., знаходячись поблизу Торчинського відділення Волинського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, смт.Торчин, вул.Незалежності, буд.84, діючи з прямим умислом, керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, в ході словесного конфлікту, що виник на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_5 , умисно наніс останньому один удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя, після чого, у той час, коли потерпілий перебував на землі, ОСОБА_3 умисно наніс один удар правою ногою у ділянку обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-шкірного крововиливу з садном на тім`яно-лобно-скроневій ділянці голови справа, синця на правій вушній мушлі, садна на задньо-боковій поверхні шиї справа, які згідно висновку судово-медичного експерта №324 від 19.05.2021 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_3 інкримінується нанесення легких тілесних ушкоджень, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних проступках, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку грудної клітки ОСОБА_6 , та умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя, після чого, у той час, коли потерпілий перебував на землі, умисно наніс один удар правою ногою у ділянку обличчя потерпілого. Повідомив, що у вчиненому щиро розкаявся, перед потерпілим вибачився, просив суд суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив факт нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, а також нанесення удару потерпілій ОСОБА_6 , за обставин, які викладені в обвинувальному акті, не наполягав на призначенні суворого покарання, оскільки обвинувачений просив вибачення.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразилися в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України.
Окрім цього, він же, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у нанесенні легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України несудимий, повністю визнав свою винуватість, має постійне місце проживання, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкціями закону, за якими визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді громадських робіт на мінімальний строк за ч.1 ст.126 КК України, а за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт ближче до мінімальної межі.
Остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, суд призначає шляхом часткового складання призначених покарань.
Підстави для призначення покарання за ч.1 ст.126, ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу чи виправних робіт відсутні з огляду на те, що обвинувачений офіційно не працює.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.126 КК України у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин;
-за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий