Справа № 379/705/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуюча - суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Вовнянка Таращанського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
про закриття кримінального провадження № 0000228 внесеного до ЄРДР 31 липня 2019 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
захисник ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4 ,
У Х В А Л И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000228 внесене до ЄРДР 31 липня 2019 року відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В підготовчому провадженні захисник ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про закриття вищезазначеного кримінального провадження.
Встановлені суддею обставини із посиланням на докази.
Відповідно обвинувального акту та доданого реєстру матеріалів досудового розслідування, дане кримінальне провадження №0000228 було розпочато, внесенням відомостей до ЄРДР 31 липня 2019 року.

Тобто, дана дата є днем початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, що підтверджується відомостями занесеними до Реєстру та копією витягу з ЄРДР.

19 березня 2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що підтверджується відомостями занесеними до Реєстру та копією повідомлення про підозру.

04 травня 2020 року нам, захиснику та підозрюваному ОСОБА_6 було повідомлено про завершення досудового слідства в межах даного кримінального провадження, що підтверджується відомостями занесеними до Реєстру.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Вищевказане повідомлення про підозру ОСОБА_6 не скасовувалось, що могло б впливати на початок перебігу граничного строку досудового розслідування. Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про цю обставину.

Отже, дата закінчення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до 19 травня 2020 року.

Дотримуючись строків досудового розслідування, до закінчення 24 години зазначеної дати, сторона обвинувачення на виконання вимог ст.110, 113, 219, 290, 291 КПК України, зобов`язана була завершити досудове розслідування, надати доступ до всіх матеріалів досудового розслідування, скласти і затвердити обвинувальний акт та звернутися з ним до суду.

Однак, до спливу цього граничного строку, стороною обвинувачення цього зроблено не було, а саме:

?не було забезпечено ОСОБА_6 реальної можливості ознайомитись із усіма матеріалами кримінального провадження, всі матеріали кримінального провадження не були відкриті у межах строку досудового розслідування;

?не було складено, затверджено та направлено до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у межах строку досудового розслідування.

Мотиви з яких виходить суддя при постановленні ухвали, і положення закону якими вона керувалась.
Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є джерелом права відповідно ч.1 ст.9 Конституції України, ч.2 ст.1 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 статті 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно ч.5 ст.28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрито.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, які враховуються при застосуванні Кримінального процесуального законодавства України відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, зазначив, що стаття 6 §1, котра надає кожній особі право на розгляд справи упродовж розумного строку, у кримінальній процесуальній сфері має на меті забезпечити, аби обвинувачений не залишався занадто довгий час під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена (Вемхофф проти Німеччини, §18; Карт проти Туреччини [ВП], §68).

Аналіз наведених норм національного законодавства, міжнародних стандартів та практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що дотримання процесуальних строків є однією з основних гарантій справедливого кримінального процесу, так як має вберегти особу від безпідставного, надміру тривалого перебування під загрозою можливого кримінального покарання та суттєвого обмеження прав та свобод, яких неминуче зазнає особа, перебуваючи у статусі підозрюваного або обвинуваченого.

Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог дотримання розумності строків, законодавцем визначено процесуальні строки, які водночас є різновидом процесуальних гарантій. Такий висновок має принципове значення для правильного розуміння і застосування кожної норми закону, яка містить вимогу про додержання визначеного строку.

Глава 7 КПК України розкриває зміст поняття процесуальні строки.

Так, відповідно до ст. 113 КПК У країни, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Частиною 1 ст.116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Отже, процесуальні строки є обов`язковим елементом поведінки відповідного суб`єкта кримінального провадження, та виступає як один з показників правомірності юридичної діяльності учасників процесу.

Будь-яка стадія кримінального провадження регламентована за допомогою строків. Досудове розслідування не є винятком. Ця стадія містить часові обмеження у своїй реалізації, має свій початок та закінчення.

Так, у постанові від 17 лютого 2021 року у справі №344/6630/17 колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду наголосила, що досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст.290 КПК; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

З метою гарантування прав і законних інтересів підозрюваного, законодавець у ч.3 ст.219 КПК України встановлює граничні строки закінчення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, якими фактично обмежує у часовому вимірі в прийнятті органом досудового розслідування процесуальних рішень чи вчиненні процесуальних дій, а відтак забезпечує швидке розслідування, яке в свою чергу є складовою завдання кримінального провадження.

Так, відповідно до наведеної норми, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. При цьому, строк досудового розслідування може бути продовжений (ч.4 ст.219 КПК України) Однак, якщо такий строк закінчився, то він поновленню не підлягає (п.2 ч.5 ст.294 КПК України).

У даному кримінальному провадженні, прокурором обрано таку форму закінчення досудового розслідування, як звернення (направлення) до суду з обвинувальним актом. Днем реалізації цієї форми є день звернення до суду з обвинувальним актом, і як наслідок, закінчення досудового розслідування.

Враховуючи вимоги ст.113, 116, 219 КПК України, звернення до суду з обвинувальним актом має відбутись в межах строків досудового розслідування, тобто до спливу граничного строку досудового розслідування.

Таке обґрунтування узгоджується з висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, який відмовляючи у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора у справі №133/1466/19 (провадження №51 -425ск20), у своїй ухвалі від 28 квітня 2021 року підтримав наступну позицію судів попередніх інстанцій: «якщо кінцева дата закінчення досудового розслідування чітко встановлена, то враховуючи вимоги ст.219 КПК України, звернення до суду з обвинувальним актом мало відбутись до вказаної дати».
Аналогічні висновки Верховного Суду мали місце і раніше, зокрема в ухвалах від 15 березня 2021 року у справі №676/6116/18 та від 13 жовтня 2020 року у справі №243/11589/19, що свідчить про правову визначеність та сталість судової практики з цього питання.

Відповідно до ч.5 ст.219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

За загальними правилами, установленими ч.ч.2-4 ст.290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, доступ до всіх матеріалів кримінального провадження, у тому числі й до будь-яких доказів, які самі собою або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості підозрюваного, або сприяти пом`якшенню покарання, а також забезпечити їм можливість робити копії або відображення матеріалів.

Вказані норми, які є імперативними, зобов`язують прокурора або слідчого за його дорученням надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні і створити належні умови для реалізації права на доступ до матеріалів кримінального провадження(постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №279/1513/17).

Звідси, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування починається саме з моменту надання прокурором чи слідчим доступу до матеріалів досудового розслідування, а саме: надання фактичного доступу або створення стороні захисту належних умов та надання достатніх можливостей для ознайомлення, а не з моменту прийняття процесуального рішення у вигляді повідомлення про завершення досудового розслідування.

Крім того, частиною 9 статті 290 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Пункт 10 ст.290 КПК України визначає коли особа вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів.

Щодо процесуального механізму підтвердження факту надання стороні доступу до матеріалів кримінального провадження висловлювався і Верховний Суд у постановах від 26 березня 2019 року у справі №752/3929/15-к, від 11 грудня 2019 року по справі №279/1513/17 та від 24 березня 2021 року у справі №520/2989/16-к, де зазначив, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, зокрема, потерпілий - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Отже, законодавець спираючись на основоположні засади кримінального провадження - забезпечення права на захист та розумність строків, чітко визначив сукупність проміжків часу, які не включаються у строки досудового розслідування. Верховний Суд своїми рішеннями створює єдину правозастосовну практику з цього питання, відповідно до якої повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування не є доказом своєчасного відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту. Початок перебігу строку ознайомлення з матеріалами, а відтак зупинення перебігу строків досудового розслідування на підставі ст.290 КПК України, починається саме з дня фактичного отримання доступу до них стороною захисту, про що остання письмово підтверджує протилежній стороні цей факт.

Відповідно до ст.219, 290 КПК України, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування розпочинається і здійснюється лише в межах строку досудового розслідування.

Проте, всупереч наведеним нормам, єдиними задокументованими датами ознайомлення сторони захисту з матеріалами провадження є 19 травня 2020 року та 16 червня 2020 року, які б теоретично могли не включатися у строки досудового розслідування, що підтверджується відомостями занесеними до Реєстру та протоколом про надання доступу від 19 травня 2020 року та протоколом про надання доступу від 16 червня 2020 року.

19 травня 2020 року є єдиною задокументованою датою ознайомлення сторони захисту з матеріалами провадження в межах строку досудового розслідування.

Увесь період очікування виклику до слідчого, який тривав з 20 травня 2020 року по 16 червня 2020 року, тобто майже 1 місяць, для отримання копії обвинувального акту та інших двох документів, які складались поза межами строків досудового слідства не може бути враховано в строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, оскільки відповідно до ч.5 ст.219 КПК України саме строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не включається в строки, передбачені ст.219 КПК, а не будь-який інших період очікування виклику для ознайомлення з ними з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування.

Згідно тексту обвинувального акту та супровідного листа прокуратури Київської області обвинувальний акт надійшов до суду 22 червня 2020 року.

Таким чином, підсумовуючи викладене, зазначаю, що і відкриття матеріалів стороні захисту, і складання обвинувального акта (що визначає завершення досудового розслідування), і подальше його направлення до суду (що визначає закінчення досудового розслідування), повинні відбуватися виключно у межах строку досудового розслідування.

Вказана правова позиція в повній мірі узгоджується із усталеною судовою практикою, зокрема, ухвалами Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 13 жовтня 2020 року у справі №243/11589/19, від 15 березня 2021 року у справі №676/6116/18, від 28 квітня 2021 року у справі №133/1466/19, що свідчить про правову визначеність з цього питання.

Не дотримання процесуальних строків є суттєвим порушенням кримінального процесуального закону та прав підозрюваного, у тому числі й основоположного - права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950.

Вчинення зазначених процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень поза мажами строку досудового розслідування є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.І ст.284 КК України у підготовчому судовому засіданні.

Аналогічної правової позиції щодо закриття кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України дотримується Верховний Суд у наступних судових рішеннях: ухвала від 21 грудня 2019 року по справі № 761/17633/19; ухвала від 26 травня 2020 року по справі № 712/6375/18; постанова від 26 травня 2020 року у справі № 556/1381/18; ухвала від 13 жовтня 2020 року у справі № 243/11589/19; постанова від 25 листопада 2020 року по справі № 201/10434/19; постанова від 17 лютого 2021 року у справі № 344/6630/17; ухвала від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20; постанова від 21 квітня 2021 року по справі № 991/6516/20.

Отже, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 , не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи. Строк досудового розслідування закінчився 19 травня 2020 року. Ознайомлення сторони захисту відбулося 19 травня 2020 року, а складення, вручення та направлення обвинувального акту після закінчення строків досудового розслідування, що вже не мало ніякого правового значення для обчислення строків у порядку ч.3, 5 ст.219 КПК України, оскільки зупинення перебігу строків досудового розслідування у зв`язку з ознайомленням з матеріалами провадження можливе лише в межах строків досудового розслідування, а не після їх закінчення. Обвинувальний акт складений 16 червня 2020 року, затверджений 16 червня 2020 року та скерований і надійшов до суду лише 22 червня 2020 року, тобто поза межами строку визначеного ст.219 КПК України.

Висновки судді.

Таким чином, вирішуючи вимоги клопотання на засадах диспозитивності кримінального судочинства, беручи до уваги наведені норми та матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується дане клопотання та які беззаперечно вказують на складення обвинувального акту, його затвердження та направлення до суду після закінчення строку досудового розслідування, вважаю, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 219, 284, 314, 315 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:
клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000228 внесеного до ЄРДР 31 липня 2019 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, задовольнити.
Кримінальне провадження № 0000228 внесене до ЄРДР 31 липня 2019 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом семи днів, з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.
Повний текст ухвали проголошено 22 лютого 2021 року о 13:45 год.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина ДУБАНОВСЬКА