Житомирський апеляційний суд
Справа №279/436/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 286 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000909 за апеляційною скаргою прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сокаль, Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, не інваліда, працюючого водієм ФОП АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 8172 грн. 50 коп. за проведення судових експертиз.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.11.2020 року на майно у кримінальному провадженні, а саме: на автомобіль марки «ВАЗ» 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки «VOLVO» д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом "HUMBAUR" д.н.з НОМЕР_3 .
Речові докази у провадженні, а саме: автомобіль марки «VOLVO» д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом "HUMBAUR" д.н.з НОМЕР_3 повернуто власнику ОСОБА_7 ; автомобіль марки «ВАЗ» 2101 д.н.з. НОМЕР_1 залишено у власності ОСОБА_9 ; диск ДВД з інформацією з камер зовнішнього спостереження на перехресті автодороги Київ-Ковель-Яготин та вул. Сергія Кемського м.Коростень залишено в матеріалах кримінального провадження,-
в с т а н о в и в:
За обставин встановлених судом та зазначених у вироку, ОСОБА_7 26 листопада 2020 року, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «VOLVO» державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом "HUMBAUR" державний номерний знак НОМЕР_3 , перевозячи в напівпричепі вантаж вагою 13500 кг., рухався по автодорозі Київ-Ковель- Яготин в напрямку Ковеля.
Рухаючись у вказаному напрямку 26.11.2020р. близько 20 год. 14 хв. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «VOLVO» д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом "HUMBAUR" д.н.з НОМЕР_3 по автодорозі Київ-Ковель-Яготин, на 155 км. наближаючись до перехрестя з вул.Сергія Кемського в м. Коростені в межах населеного пункту «Коростень», порушив вимоги пунктів 1.10 «Дорожні умови» та «Дорожня розмітка», 2.3 (б), 8.1, 8.7.3.Є, 8.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, в яких сказано:
-дорожні умови сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;
-дорожня обстановка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;
-«Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
-«Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками»;
-«Сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»;
-У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1,12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 , якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Таким чином, ОСОБА_7 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування транспортним засобом, не зупинився перед перехрещуванною проїзною частиною вул.Сергія Кемського м. Коростень, продовжив рух на червоний сигнал світлофора у напрямку смуги руху автомобіля «ВАЗ» 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який в свою чергу рухався по даній вулиці, в момент знаходження останнього від місця зіткнення на відстані, що не дозволяла водієві ОСОБА_11 уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом застосування своєчасного термінового гальмування чи безпечного об`їзду з моменту виникнення небезпеки для руху. Виїхавши на вказане перехрестя доріг, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «VOLVO» д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом "HUMBAUR" д.н.з НОМЕР_3 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 .
Внаслідок зіткнення водій автомобіля марки «ВАЗ» 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, політравми і був госпіталізований до реанімаційного відділення Коростенської районної лікарні, де від отриманих тілесних ушкоджень о 18 годині 10 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
Згідно висновку експерта у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої поєднаної травми голови і грудної клітки, що супроводжувалась відкритим лінійним переломом кісток основи і склепіння черепа, крововиливами в м`які тканини голови з внутрішньої поверхні в лівій тім`яній і потиличній областях, під твердою мозковою оболонкою, по конвексітальній поверхні півкуль мозку і в потилично тім`яній ділянці зліва на поверхні звивин, в мозочок, довгастий мозок, Вароліїв міст, підкоркові вузли (ядра основи) мозку; переломами 5,6,7,8 ребер зліва з крововиливами в плевру ребер в проекції переломів, крововиливами по реберним поверхням в плевру лівої легені, уламковими переломами тіла лівої лопатки зі зміщенням уламків і ускладнилась гіпостатичною пневмонією, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень у живої особи, як небезпечні для життя та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.
Своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 не оспорюючи фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, установлених судом, кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладанням обов`язків, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 8172 грн. 50 коп. за проведення судових експертиз. Арешт, накладений на майно скасувати. Вирішити питання про речові докази. Вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції не врахував особливості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, обставини та спосіб його вчинення, а також характер і ступінь тяжкості його наслідків. Зазначає, що не застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не сприятиме досягненню мети покарання.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в заперечення апеляційної скарги, думку потерпілої в підтримання апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За таких обставин, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та ніким з можливих апелянтів не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується матеріалами кримінального провадження, які були перевірені судом першої інстанції та яким була надана належна правова оцінка.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання судом першої інстанції враховано характер і ступень тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого.
Так, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 працює у ФОП ОСОБА_12 на посаді водія вантажного автомобіля з 24.11.2020 року по даний час відповідно до наказу №182 від 23.11.2020р., позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, одружений, має на утриманні дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до необережних злочинів, негативні характеризуючи дані стосовно обвинуваченого відсутні, частково відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції не встановлено.
Враховуючи наведене, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу обставину та відсутність обтяжуючих обставин, суд першої інстанції вважав за доцільне обрати обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами та дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та звільнив останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
З врахуванням наведеного, колегія судді погоджується з призначеним судом першої інстанції основним покаранням обвинуваченому ОСОБА_7 та вважає, що воно буде достатнім для перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, з урахуванням пом`якшуючої обставини.
Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись із незастосуванням судом першої інстанції додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

Наведене свідчить про те, що рішення суду щодо застосування чи не застосування додаткового покарання повинно бути належним чином мотивовано у вироку.

Проте, зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції мотивував не застосування додаткового покарання тим, що воно не є обов`язковим.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, дана дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку із грубим порушенням обвинуваченим ОСОБА_7 вимог пунктів 1.10, 2.3 (б), 8.1, 8.7.3. є, 8.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора.
Колегія суддів враховує, думку потерпілої, яка вважала необхідним позбавлення права керувати транспортними засобами обвинуваченого, те, що грубе порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, допущені обвинуваченим ОСОБА_7 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її тяжкими наслідками, а саме смертю людини, та вважає за необхідне застосувати додаткове покарання до обвинуваченого у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що не призначення обвинуваченому ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, тобто, судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

Разом з цим, у прохальній частині апеляційної скарги прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції з ухваленням нового вироку мотивуючи свої вимоги лише порушенням закону про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку суду в частині вирішення питання про речові докази та процесуальні витрати.

За таких обставин, апеляційний суд частково погоджується з вимогами апеляційної скарги прокурора та вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з наведених мотивів з ухваленням нового вироку у вказаній частині.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування основного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.
Визначити засудженому ОСОБА_7 іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Покласти на засудженого ОСОБА_7 на час іспитового строку обов`язки:
- періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: