№ 1-кс/756/2930/21
УХВАЛА
Іменем України

23 листопада 2021 року м. Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002396 від 31.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
УСТАНОВИВ:
До Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 31.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002396, про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002396, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, 30.10.2021 приблизно о 17 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 20-А, невстановлена особа грубо порушувала громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом,із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ЖЄО 57139 від 30.10.2021 року).
У ході досудового розслідування встановлено, що до вищевказаного кримінального правопорушення може бути причетний гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
31.10.2021 допитаний потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив про те, що 30.10.2021 приблизно о 16:50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , у нього стався словесний конфлікт з водієм автомобіля марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 . У подальшому потерпілий почув дуже гучний хлопок та побачив у дзеркало заднього виду водія вищевказаного автомобіля. У подальшому ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 , як чоловіка, який стріляв в його автомобіль.
31.10.2021 допитаний свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив про те, що він бачив 30.10.2021 приблизно о 17:50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , водія автомобіля марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 . Останній спілкувався з хазяїном закладу "Sanapiro", що за вищевказаною адресою. У подальшому ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 , як водія автомобіля марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 .
31.10.2021 допитаний свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який повідом про конфлікт, який стався 30.10.2021 приблизно о 17:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , між потерпілим ОСОБА_6 та водієм автомобіля марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 . Також в ході конфлікту водій автомобіля марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив декілька пострілів с предмету зовні схожого на пістолет по автомобілю потерпілого ОСОБА_6 . У подальшому ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 , як водія автомобіля марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 .
У ході розслідування було встановлено, що власником автомобіля марки «Lexus ES 350» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно відомостей «АРМОР» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має зареєстровану зброю а саме: карабін АКСМПУОС серія КІЮВ номер 8632Л; пістолет (спецзасіб) Т9 серія НОМЕР_2 номер НОМЕР_3 . Зазначена зброя зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
13.11.2021 на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10.11.2021 за адресою: м. Київ, вул. Сортувальна, 22 був проведений обшук, під час якого вилучено автомобіль марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був поміщений на території ВП 2 Оболонського УП ГУ НП у м. Києві. Вказаний автомобіль відповідною постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002396 від 31.10.2021.
З метою збереження речових доказів та слідів, які залишились на них, та з метою повного та всебічного проведення досудового розслідування, під час якого необхідно провести судові експертизи відносно речових доказів, на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно (речові докази), а саме: атвомобіль марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити. Окрім того, слідчий вказав, що судові експертизи із залученням вказаного автомобіля не планується проводити. Автомобіль був вилучений, оскільки ОСОБА_5 , будучи на цьому автомобілі, розпочав конфлікт, потім на ньому зник і був зупинений біля даного автомобіля.
Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні, яке відбувалось 17.11.2021, заперечував щодо задоволення клопотання.
Слідчим суддею 17.11.2021 було постановлено викликати у наступне судове засідання ОСОБА_5 для надання пояснень з приводу обставин події; адвоката ОСОБА_10 зобов`язано забезпечити його явку.
Разом з тим, у судове засідання, призначене на 23.11.2021, ОСОБА_5 не з`явився.
Заслухавши думку слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя встановив наступне.
Оболонським управлінням поліції ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 31.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002396. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Оболонської окружної прокуратури міста Києва. Кримінальне провадження здійснюється за фактом того, що 30.10.2021 приблизно о 17 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа грубо порушувала громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 12.11.2021 у кримінальному провадженні №0002396 від 31.10.2021 визнано в якості речового доказу: автомобіль «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 .
Так, згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Із приписів ч. 7 ст. 236 КПК України убачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що автомобіль «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено протоколом обшуку від 13.11.2021 - є тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні слідчий вказує на підставу накладення арешту на вказане майно необхідність збереження речових доказів та слідів, які залишились на них.
Слідчий суддя зауважує, що матеріали подані в обґрунтування клопотання містять постанову старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 12.11.2021, яка не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки фактично не містить мотивувальної частини, як того вимагають положення п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України. Проте, навіть наявність в матеріалах справи постанови прийнятої з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, не може слугувати достатньою підставою для накладення арешту, оскільки слідчий або прокурор мають довести слідчому судді підставу, мету та обґрунтування необхідності накладення арешту на майно.
Разом з цим, з інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує необхідність накладення арешту на майно не убачаються підстав вважати, що вилучений під час обшуку автомобіль має ознаки речових доказів саме у даному кримінальному провадженні, зокрема був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Так, згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Отже, слідчим у клопотанні та доданими доказами в його обгрунтування не доведено, що автомобіль «Лексус», д.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, зокрема, постанова слідчого від 12.11.2021 не містить жодних обґрунтувань, на якій підставі автомобіль визнано речовим доказом. Окрім того, слідчий у судовому засіданні вказав, що не планується проведення судової експертизи із залученням автомобіля.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності, як арешт майна, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на вказане у клопотанні майно.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 98, 110, 170, 173, 234, 236, 309, 392, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002396 від 31.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України відмовити.
Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1