Справа № 177/1607/20
Провадження № 1-кп/177/25/22
У Х В А Л А
Іменем України
21 березня 2022 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474 від 14.10.2020 щодо ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 187 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників обвинувачених: адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження. Справа перебуває на стадії судового розгляду, здійснюється дослідження письмових матеріалів кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_5 14.03.2022 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , вказане клопотання 14.03.2022 не було розглянуто, у зв`язку з відсутністю технічної можливості прийняти участь в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , прокурор вказував на продовження та не зменшення ризиків визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, які були підставою для застосування та продовження цього ж запобіжного заходу та які продовжують існувати на даний час. Прокурор вважав, що інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 просив суд у задоволенні клопотання прокурора відмовити, вказуючи на необґрунтованість та не доведеність ризиків. Вважав за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід на більш м`який, а саме на домашній арешт, враховуючи наявні в нього міцні соціальні зв`язки.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора, надав суду письмову думку вказаного питання, вважав неможливим розгляд вказаного клопотання за відсутності обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого.

Представник потерпілого просила суд задовольнити клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2020 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався Криворізьким районним судом Дніпропетровської області під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, востаннє, зокрема ухвалою від 25.01.2022, до 25.03.2022 включно.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п.1-5 ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права обвинувачених, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та зміни такого запобіжного заходу на більш м`який, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, пов`язаного з застосування насильства до потерпілого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Відповідно, суд вважає, що під загрозою тяжкості можливого покарання, у разі доведення вини обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, він може переховуватися від суду, а отже ризик можливого переховування від суду не зменшився та продовжує існувати.

Обґрунтованим, з урахуванням обставин справи, суд вважає ризик можливого впливу на потерпілого, який хоч і був допитаний у судовому засіданні, але до якого у сторони захисту наявні додаткові питання. Так, обвинувачений обізнаний з місцем проживання потерпілого, а тому враховуючи повідомлення допитаних свідків про тиск на них з боку іншого обвинуваченого, з метою зміни показів, суд вважає обґрунтованим ризик можливого впливу на потерпілого.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_4 , станом на момент розгляду клопотання, належним чином не обґрунтовано.

Доводи захисника ОСОБА_8 щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, суд приймає до уваги, як і стан здоров`я останнього, однак вважає, що вказані обставини не спростовують ризик можливого переховування від суду та впливу на потерпілого. Більш того, в ДУ «Дніпропетровська виправна колонія № 89», ОСОБА_4 проходить відповідне лікування, що відповідає його медичному діагнозу.
Разом з тим, суд звертає увагу, що судовий розгляд справи триває відповідно до визначеного законом порядку, судом розпочато дослідження письмових матеріалів справи, однак об`єктивно завершити судовий розгляд до 25.03.2022 не має можливості.

Крім цього, суд звертає увагу на існуючу обстановку в Україні, зокрема те, що 24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. В ряді регіонів України тривають напружені бойові дії, на день розгляду вказаного клопотання ситуація в Україні є напруженою, військова агресія проти України суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях, зокрема контролю за дотриманням умов домашнього арешту, та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Вказане підвищує ризик можливого ухилення від явки до суду обвинуваченого, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, що перешкоджатиме розгляду справи в розумний строк та виконання завдань визначених ст. 2 КПК України.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, враховуючи введений в Україні воєнний стан, суд дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, а також особі обвинуваченого, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а тому суд вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки, на переконання суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження, тому строк дії запобіжного заходу має бути продовжено на 60 діб.

З вищевказаних підстав, не підлягає задоволенню клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Керуючись ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи висунуте ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні злочину з застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Доводи адвоката ОСОБА_7 щодо неможливості розгляду вказаного клопотання за відсутності потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_3 , суд розцінює критично, оскільки в судовому засіданні присутні їх відповідно представник та захисник, які висловили позицію щодо клопотання, вирішення якого не порушує прав ОСОБА_3 .

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту ОСОБА_4 - відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000474 від 14.10.2020, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19.05.2022, включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Копію ухвали негайно направити для вручення обвинуваченому ОСОБА_4

Суддя ОСОБА_1