Справа №766/7630/20
У Х В А Л А

про продовження строку дії запобіжного заходу

21.02.2022 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегіально в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

представника потерпілої: ОСОБА_8

під час відкритого судового засідання з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0003716 від 12.11.2019 за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

13.05.2020 на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08.01.2020 раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді «домашнього арешту» змінено на «тримання під вартою».

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.01.2022 запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» змінено на запобіжний захід у вигляді «поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах , що виключають її небезпечну поведінку» строком до 12.03.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосовано судом запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Застосування передбачених заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом (ч. 3 ст. 508 КПК України).

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, а тому на обговорення учасників судового засідання судом поставлено питання доцільності продовження строку раніше обраного запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , оскільки даний строк спливає 12.03.2022, проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин завершити не можливо.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих ОСОБА_6 дій, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначених ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_6 в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого перебування ОСОБА_6 в умовах ізоляції, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді «поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку» ОСОБА_6 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що в теперішній час виявляє ознаки тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у формі важкого депресивного епізоду, про що свідчить висновок судово-психіатричного експерта №147 від 29.10.2021.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за санкцією якого можливе призначення покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років; факт порушення обвинуваченим умов обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту», що стало підставою для зміни його на «тримання під вартою»; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу і не перестали існувати, а тому застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі кримінального провадження не доцільне.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб (до 21 квітня 2022 року).

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 194, 199, 331, 369, 372, 376, 508 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку» відносно ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цюрупинськ, Херсонської області), обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строком на 60 днів до «21» квітня 2022 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3