ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/114/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/25/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 січня 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб щодо підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено і застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: с. Верещаки, Лановецького району, Тернопільської області.

Також, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 відповідні процесуальні обов`язки згідно ч.5 ст.194 КПК України, в тому числі заборонено підозрюваному ОСОБА_7 в період з 21-ої год. до 06.00 год. залишати житло без дозволу слідчого, суду (за виключенням відвідування медичних закладів за необхідності).

Строк дії запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків визначено по 04.03.2022 року.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 січня 2022 року та постановити нову ухвалу якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачений КПК України. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі з метою уникнення відповідальності може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а тому існує необхідність у застосуванні до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідно не можливості обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржену ухвалу і постановити нову, підозрюваного та його захисника, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу прокурора безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів з`ясувала наступне.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу із 06 листопада 2021 року по 07 листопада 2021 року у ОСОБА_7 , який раніше вчинив умисний корисливий злочини проти власності, судимість за який не знята та не погашена, перебуваючи на території СТО, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у підсобне приміщення. Реалізуючи вказаний об`єднаний єдиний злочинний умисел, ОСОБА_7 у період часу із 21:01 год. 06 листопада 2021 року по 16:37 год. 07 листопада 2021 року, безперешкодно увійшов на територію СТО, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , підійшов до підсобного приміщення, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 , яке використовується як сховище для зберігання речей, зазделегідь знаючи про місцезнаходження ключа, взяв біля каменя ключ, відчинив підсобне приміщення та проник всередину приміщення, де діючи умисно, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно, повторно викрав переноску білого кольору 5х1,5, вартістю 2500 грн., дриль торговельної марки «Crown» електричний мережевий 750 Вт, з швидко затискним патроном та додатковою ручкою вартістю 1015 грн., перфоратор торговельної марки «Dnipro-M», моделі «ВН-174» вартістю 1903,29 грн., циркулярну ручну пилу торговельної марки «DWT» вартістю 1451,40 грн., кутову шліфувальну машинку торговельної марки «Dnipro-M», моделі «GS-140SE» (2021) вартістю 1769,07 грн., кутову шліфувальну машинку торговельної марки «Crown» вартістю 2352 грн., дриль акумуляторну (шуруповерт) торговельної марки «Dnipro-M» моделі «CD-182Q» вартістю 1329, 33 грн. Надалі ОСОБА_7 із вищевказаними електроінструментами покинув підсобне приміщення, що за адресою АДРЕСА_1 , чим спричинив ФОП ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 12320,09 грн. 05 січня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

05 січня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Згідно оскарженої ухвали, при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, яке є тяжким злочином, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років і те, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак, стороною обвинувачення не доведено і не обґрунтовано неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, для запобігання ризикам.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому не підлягають перевірці під час апеляційного розгляду.

Викладені в апеляційній скарзі доводи містять лише твердження прокурора про недостатність застосування домашнього арешту для запобігання ризикам і не обґрунтовані конкретними обставинами провадження, а тому не спростовують висновків слідчого судді.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя правильно застосував вимоги ч.4 ст.194 КПК України, відповідно до якої якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків згідно ст.177 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор оскаржує вид застосованого слідчим суддею запобіжного заходу і просить його змінити на більш суворий у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, мотивуючи тим, що судом не було враховано обсяг наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та стверджує, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе їм запобігти, однак не наводить жодних конкретних обставин, на підставі яких він прийшов до такого переконання.

Натомість, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали суд першої інстанції правильно врахував сукупність встановлених ризиків і відомостей про особу підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, а також те, що у нього на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, яких він самостійно виховує та забезпечує матеріально, а тому прийняв правильне рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

З огляду на викладене та враховуючи, що апеляційна скарга прокурора не містить вказівки на конкретні і підтверджені доказами обставини, які би обґрунтовували його твердження про незаконність ухвали слідчого судді, яку він просить скасувати, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 січня 2022 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді