Справа №538/2185/21
Провадження по справі №1-кп/538/24/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лохвиця Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області, українка, громадянка України, освіта повна середня, не працює, не одружена, на утриманні осіб не має, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима: 21.12.2007 Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим терміном строком на 1 рік; 14.10.2010 Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України строком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 24.10.2014 Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим терміном строком на 2 роки; 17.01.2017 Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки. Знята з обліку 21.02.2019 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2021 близько 10 години ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, відчинивши двері сараю та переконавшись, що в даному господарському приміщенні відсутні господар чи інші особи, які могли б її викрити, проникла до нього та викрала звідти шість чавунів, три з яких об`ємом 10 літрів та 3 по 20 літрів кожен, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117/-21/14270-ТВ від 24.11.2021 сума матеріальних збитків становить 1800,00 грн. Окрім цього, вийшовши з сараю, ОСОБА_4 помітила поблизу будівлі літньої кухні ручну пилу, металевий молот, сокиру та масло для двохтактних моторів, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, заволоділа вказаним майном, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-21/14361-ТВ від 26.11.2021 та довідок виданих ФОП ОСОБА_6 від 26.11.2021, сума матеріальних збитків потерпілій становить 393 гривні 34 копійок. Після цього, ОСОБА_4 винесла за межі території господарства потерпілої ОСОБА_5 та розпорядилась вищевказаними речами на власний розсуд, тим самим спричинивши збитків потерпілій на загальну суму 2193 гривень 34 копійок

Прокурором Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину, дала суду пояснення за змістом ідентичні обвинувальному акту, щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні. З правовою кваліфікацією своїх дій за ч. 3 ст. 185 КК України згодна, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорює.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить суд слухати справу за її відсутності, претензій до обвинуваченої не має.

Враховуючи пояснення обвинуваченої ОСОБА_4 , а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, дослідженням даних, які характеризують її особу, доказів щодо судової експертизи, речових доказів, досудової доповіді.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченої, суд находить її вину повністю доказаною, а її дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винної й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше судима, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно.

Згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинувачену у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середній, відділ з питань пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів,що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобіганню вчинення повторних кримінальних правопорушень, не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка помякшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєнні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків, той факт, що матеріальна шкода відшкодована шляхом часткового повернення викраденого майна потерпілій, пом`якшуючи покарання обставини, у сукупності із даними, що характеризують особу ОСОБА_4 , її відношення до скоєного злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілого, та вважає, що покарання треба визначити в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності- призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Зважаючи на усю сукупність вказаних вище обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченої, того факту, що злочин, у вчиненні якого вона обвинувачуються, відноситься до категорії тяжких, ставлення обвинуваченої до вчиненого нею діяння, вона в повній мірі усвідомила протиправність своїх дій, а також його наслідки, щирого каяття, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за їх поведінкою в період іспитового строку, у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Суд не вбачає підстав до застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1 КК України.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

По кримінальному провадженню цивільний позов не заявлено.

На підставі ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 2059,44 грн., що підтверджується довідкою.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Іспитовий строк ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відраховувати з моменту оголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять гривень ) 44 копійки.

Речові докази по справі, а саме: два чавуни об`ємом 10 та 20 літрів, сокира, молот та мастило для двохтактних двигунів, які знаходяться на зберіганні ВП №2 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області- повернути ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1