ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/57/22 Справа № 174/936/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000476 за апеляційною скаргою прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, освіта базова середня, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Вказане рішення мотивоване тим, що за інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України можливе призначення покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років. ОСОБА_7 раніше не судимою особою, що беззаперечно підтверджується матеріалами справи. У зв`язку із відсутністю ОСОБА_7 за місцем реєстрації та проживання, а також відсутністю відомостей про точне його місцезнаходження, повідомлення про підозру, відповідно до вимог ст. 135 КПК України, було вручено його матері, що підтверджується розпискою.
Слідчий суддя зазначив, що повідомлена ОСОБА_7 підозра, на час розгляду клопотання, є обґрунтованою, оскільки існують факти та інформація, які переконують у тому, що він міг вчинити зазначений вище злочин. Такими матеріалами (доказами) у кримінальному проваджені є протоколи допиту в якості потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколи допитів свідків, протоколи проведення слідчих експериментів.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що прокурор не надано актуальних даних про перетин ОСОБА_7 кордону. Однак, зі змісту довідки про розшук підозрюваного ОСОБА_7 від 03.12.2021 року не вбачається, в який період проводились заходи. Допит матері, яка є близьким родичем, слідчий суддя беззаперечно не може прийняти як належний, достатній та допустимий доказ перебування Денисенко поза межами України. Відомостей, що з дати винесення постанови про міжнародний розшук обставини наведені в клопотанні не змінились слідчому судді не надано. А відтак слідчим та прокурором не доведено, що ОСОБА_7 дійсно відсутній за межами України на час розгляду клопотання, тому на думку слідчого судді обрання за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного може порушити його права.
Слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що висновки слідчого судді, викладені у судовому рішення не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , 19.02.2016 року, близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи в алкогольному сп`янінні, знаходячись з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в приміщенні кафе «у Петровича» по АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, безпричинно, з хуліганських мотивів, скориставшись нікчемним приводом і явною фізичною перевагою, проявляючи п`яну завзятість, знаючи, що знаходяться в громадському місці, влаштували бійку з відвідувачами даного кафе, а саме з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в ході якої, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно пошкодили натяжну стелю в загальній залі кафе та вхідні двері до туалету, зірвавши своїми діями роботу кафе та заподіявши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 12 350 грн.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України.
В ході досудового розслідування місце знаходження підозрюваного ОСОБА_7 не встановлено, за постійним місцем мешкання тобто за місцем реєстрації не проживає, як повідомила його мати ОСОБА_15 під час допиту від 19.07.2016, він з березня 2016 року знаходиться в Тюменській області Російської Федерації, де працює, за якою адресою він там проживає їй не відомо. Однак, згідно листа Державної прикордонної служби України від 20.10.2017 ОСОБА_7 17.05.2016 виїхав за межі України через пропускний пункт Рава-Руська.
03 серпня 2016 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. В той же день вказане письмове повідомлення про підозру, в порядку ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, оголошено та вручено матері підозрюваного ОСОБА_15 , у зв`язку із відсутністю останнього за місцем мешкання та реєстрації. Таким чином, слідчим виконано вимоги ч. 2 ст. 135 КПК України щодо вручення повідомлення про підозру дорослому члену сім`ї особи (підозрюваного ОСОБА_7 ), яка з нею проживає, тобто останній набув статусу підозрюваного у відповідності до вимог ст. 276-278 КПК України.
Прокурор вказує, що слідчим суддею не враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування.
Так, умисне довготривале переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування унеможливлює проведення з ним будь-яких слідчих дій, призводить до можливого погіршення у пам`яті потерпілих, так і свідків даного кримінального провадження важливих для слідства деталей подій та його обставин, що підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовану ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні слідчого СВ ВП № 4 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000061, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, та № 20000017, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
За наявності достатніх підстав вважати, що вказані кримінальні правопорушення вчинені одними і тими ж особами, постановою прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_16 від 15.08.2016 кримінальні провадження № 0000061 та № 20000017 об`єднано в одне провадження та присвоєно номер № 0000061.
27.11.2017 кримінальне провадження за № 0000061 відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в порядку ст. 291 КПК України направлено до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з обвинувальним актом для розгляду по суті.
Разом з тим, під час проведення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні місце знаходження підозрюваного ОСОБА_7 не встановлено, у зв`язку з чим 24.11.2017 прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_16 матеріали кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 виділено до нового кримінального провадження № 000476.
За версією органу досудового розслідування, 19.02.2016 року у результаті протиправних дій ОСОБА_7 та інших осіб матеріали відносно яких виділені в окреме провадження потерпілому було припинено нормальну діяльність кафе «у ОСОБА_17 », з пошкодженням у вищевказаному кафе натяжної стелі у загальній залі, вхідних дверей до туалету та побиттям посуду, чим заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_12 в розмірі 9 672,62 грн.
Усвідомивши скоєне ОСОБА_7 та інші особи матеріали відносно яких виділені в окреме провадження з місця скоєння злочину втекли.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_7 та інших осіб матеріали відносно яких виділені в окреме провадження потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичного експерта № 19-Е від 26.02.2016, спричинено пошкодження у вигляді синців на шкірі верхніх та нижніх повік обох очей, які відносяться до легких тілесних пошкоджень, могли бути утворені від не менш ніж двократної дії тупого твердого предмету або предметів з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі о такий (такі).
В наслідок умисних дій ОСОБА_7 та інших осіб матеріали відносно яких виділені в окреме провадження потерпілому ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичного експерта № 2680-Е від 09.07.2016, спричинено тілесні пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відносяться до легки тілесних пошкоджень, як такі що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).
В ході досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 не встановлено, за постійним місцем мешкання, тобто за місцем реєстрації, не проживає, як повідомила його мати ОСОБА_15 під час допиту від 19.07.2016, він з березня 2016 року знаходиться в Тюменській області Російської Федерації, де працює, за якою адресою він там проживає їй не відомо. Однак, згідно листа Державної прикордонної служби України від 20.10.2017 ОСОБА_7 17.05.2016 виїхав за межі України через пропускний пункт Рава-Руська.
03.08.2016 складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. В той же день вказане письмове повідомлення про підозру, в порядку ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, оголошено та вручено матері підозрюваного ОСОБА_15 , у зв`язку із відсутністю останнього за місцем мешкання та реєстрації.
Постановою прокурора від 24.11.2017 виділене кримінальне провадження № 0000476 зупинено, у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_7
08.11.2018 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області останній раз винесено ухвалу щодо дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 для участі у розгляді клопотання про застосовування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, термін дії якої завершився 07.05.2019.
29.01.2021 слідчим СВ Вільногірського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області відновлено досудове слідство у вказаному кримінальному провадженні з метою проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: винесення постанови про оголошення ОСОБА_7 в міжнародний розшук та звернення до суду з клопотаннями про затримання останнього з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
15.04.2021 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.
12.02.2021 року від СПК ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт, про те, що ОСОБА_7 на теперішній час перебуває на території республіки Польща, м. Варшава, де працює та спільно проживає з ОСОБА_18 , що підтверджується фотознімками з зазначенням «геолокації» та отриманими відповідями щодо відомостей про осіб, які перетнули державний кордон, у тому числі іноземців та їх паспортних документів, що зареєстровані в пунктах пропуску через державний кордон, наявних АРМ «Веб-оператор запитів/відповідей»; « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на попередньо надані запити. Інформація також підтверджується поясненнями знайомих, а також матері ОСОБА_7 ОСОБА_15
20.04.2021 року надійшов черговий лист-відповідь від Державного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України, про те, що у період з 13.04.2016 року по 13.04.2021 року громадянином ОСОБА_7 зафіксовано виїзд 17.05.2016 року в пункті перетину Рава-Руська (Львівська область, кордон з республікою Польща).
Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того у клопотанні міститься посилання на те, що він може незаконно впливати на інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також та обставина, що 29.01.2021 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
З огляду на те, що прокурор звернувся із клопотанням про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного, слідчий суддя має перевірити наявність підстав передбачених ст. 177 КПК України та наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або оголошений у міжнародний розшук.
Слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо слідчим та прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук.
Як передбачено ч.3 ст. 187 КПК України, з метою забезпечення розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою за судовим викликом. Якщо ж ухвалу про привід не було виконано, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України можливе призначення покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років. ОСОБА_7 раніше не судимою особою, що беззаперечно підтверджується матеріалами справи.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що необхідно встановити чи наявні законодавчо визначені підстави, які обумовлюють необхідність розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, до яких належать, зокрема, факт набуття особою процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, так і факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук та фактично відсутній за межами України (виїхав). Зазначено, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Порядок здійснення повідомлень передбачений ст. 135 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).
У зв`язку із відсутністю ОСОБА_7 за місцем реєстрації та проживання, а також відсутністю відомостей про точне його місцезнаходження, повідомлення про підозру, відповідно до вимог ст. 135 КПК України, було вручено його матері, що підтверджується розпискою.
Зазначене дає підстави вважати, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих та необхідних заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 03.08.2016 року у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а тому, на переконання слідчого судді, останній набув процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 000476 від 24.11.2017 року.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що повідомлена ОСОБА_7 підозра, на час розгляду клопотання, є обґрунтованою, оскільки існують факти та інформація, які переконують у тому, що він міг вчинити зазначений вище злочин. Такими матеріалами (доказами) у кримінальному проваджені є протоколи допиту в якості потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколи допитів свідків, протоколи проведення слідчих експериментів.
Положення ч. 6 ст. 193 КПК України не зобов`язують при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного доводити факт перебування особи в розшуку, йдеться лише про оголошення в міжнародний розшук.
Чинний КПК України у жодній нормі не розкриває поняття «міжнародний розшук» та не визначає момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук. Водночас в абз. 1 ч. 1 ст. 281 КПК України вказано, що «якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного». За правилами ч. 2 ст. 281 КПК України «про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань».
Таким чином, для того, щоб підозрюваний вважався у розумінні ч. 2 ст. 281 КПК України оголошеним у розшук має бути наявна постава про оголошення особи в розшук.
Матеріали провадження не містять відомостей щодо місцезнаходження ОСОБА_7 та його відсутністю на території України, постановою від 15.04.2021 року ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук. На час розгляду клопотання у суді першої інстанції, з часу отримання інформації про перетин ОСОБА_7 кордону станом на 13.04.2021 року пройшло майже 8 місяців і до суду не надано актуальних відомостей. Актуальних даних не надано і в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до законодавчих норм, рішення про оголошення особи у міжнародний розшук на підставі запиту НЦБ Інтерполу в Україні приймає Генеральний секретаріат Інтерполу або Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни.
Проте, в наданих матеріалах справи відсутні відомості про прийняття рішення Генеральним секретаріатом Інтерполу чи НЦБ Інтерполу про оголошення підозрюваного ОСОБА_19 саме у міжнародний розшук.
Згідно п. 4.4 Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні в попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом від 9.01.97 №3/1/2/5/2/2 встановлено, що підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу, надісланий до НЦБ Інтерполу. Останнє вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими правилами, надсилає запит до генерального секретаріату міжнародної організації або в НЦБ Інтерполу відповідної країни. Відтак, факт винесення слідчим чи прокурором постанови про оголошення підозрюваного в розшук без звернення до НЦБ Інтерполу в Україні та оголошення в розшук каналами цієї організації жодним чином не може свідчити про перебування особи в міжнародному розшуку, про що слідчим суддею вірно зазначено в ухвалі.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
Ризик переховування слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки підозрюваного і доходить висновку, що обставини цього кримінального провадження дають підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.
Згідно ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що ризик переховування доведено в судовому засіданні і такий висновок підтверджується матеріалами справи. Однак в клопотанні міститься посилання на можливість ОСОБА_7 впливати на свідків та потерпілих, вчинити нове кримінальне правопорушення, однак в судовому засіданні першої інстанції прокурор ці ризики належним чином не довів і текст клопотання, яке він в цілому підтримав та погодив, посилання на докази наявності ризиків не містить.
Спроба незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні має бути підтверджена належними доказами, у тому числі показами вказаних осіб (потерпілим, свідком, іншим підозрюваним, обвинуваченим, експертом, спеціалістом), які доводять незаконний вплив особи, що здійснюється безпосередньо або через довірених осіб.
В даному випадку прокурор та слідчий залишили поза увагою ту обставину, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, а відтак відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, окрім доведення того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, має бути доведено, що він перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб також має бути підтверджене та доведене: які саме дії особи слідчий/прокурор оцінює як перешкоджання, а також в який саме спосіб особа таким діями реально заважає здійснювати досудове розслідування. Так само має бути доведена реальність замаху на вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження наявного.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 (ч. 1 ст. 184 КПК). Щодо неможливості запобігти ризику переховування шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, то слідчим в клопотанні наведені обставини які на його думку свідчать, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіжить ризикам.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора такими, що висновків слідчого судді не спростовують, а тому дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 188, 189, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4