Справа № 686/147/22
Провадження № 1-в/686/98/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду спільне подання начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» та першого заступника голови спостережної комісії при Хмельницькій райдержадміністрації відносно засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівське Олексіївського району Целіноградської області Республіка Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого Гадяцьким районним судом Полтавської області:
- вироком від 20.01.1994р. за ст.ст. 17, 141 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46? КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
- вироком від 06.06.1996р. за ст. 206 ч. 3, 44 КК України до 2 років позбавлення волі. В силу ст. 46? КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
- вироком від 14.06.2001р. за ст. 144 ч.2 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 21.06.2003р. по відбуттю строку покарання;
- вироком від 02.07.2004р. за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- вироком від 04.1.2006р. за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України до 04 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.03.2007р. ст. 186 ч.2 КК України перекваліфіковано на ст. 190 ч.2 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;
- вироком від 13.11.2008р. за ст. 187 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком від 12.10.2012р. за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;
- вироком від 22.02.2013р. за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, -
ВСТАНОВИВ:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17.10.2019 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. Зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 13.09.2018р. по 16.10.2019р. включно. Початок строку 17.10.2019 року, кінець строку 13.09.2022 року.
Засуджений ОСОБА_6 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, подання підтримав, просив задовольнити.
Представник ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» в судовому засіданні подання підтримала, просила задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 відбув 2/3 призначеного строку покарання, працевлаштований в майстерні установи, за час відбування покарання два рази заохочувався, один раз притягався до дисциплінарної відповідальності, стягнення знято у встановленому законодавством порядку.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення такого подання, посилаючись на відсутність передбачених законом достатніх підстав, оскільки ОСОБА_5 не довів своє виправлення. І хоча засуджений не має стягнень та характеризується посередньо, разом з тим за період відбування покарання до 2021р. ОСОБА_5 не був працевлаштованим. Матеріали щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання підлягали розгляду після 13.05.2021р. Рішенням комісії колонії з питань розгляду заохочувальних норм відмовлено 18.05.2021р., як такому, що не довів своє виправлення.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таких обставин відносно засудженого ОСОБА_5 судом не встановлено. Як слідує з представлених суду характеризуючих документів та матеріалів особової справи, вважати засудженого ОСОБА_5 на теперішній час таким, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на думку суду, достатніх підстав не має, оскільки останній за час відбуття покарання не працював, до праці залучений лише за місяць до виникнення права на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, спочатку отримав стягнення, після чого два рази формально заохочувався, характеризується посередньо.
Наявність лише формальних підстав, як то відбуття встановленого ч.3 ст.81 КК України строку покарання засудженим та відсутність стягнень, на переконання суду, не може бути достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України ст.ст.537-539 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а засудженим ОСОБА_5 - в той самий строк, з моменту вручення йому копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_1