Справа №487/6916/21
Провадження №1-кс/487/137/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2022 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві невідкладно внести відомості про вчинення злочину, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та розпочати за його заявою досудове розслідування у формі досудового слідства.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 27.09.2021 до ТУ ДБР у м. Миколаєві направив заяву про вчинення злочину посадовими особами ППП ЗРЗБ в Миколаївській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, яка зареєстрована за вх. С-3340 від 27.09.2021. Проте жодних дій, спрямованих на внесення наданих ним відомостей до ЄРДР та здійснення досудового слідства, вказаним органом досудового слідства не вчинялося. На думку ОСОБА_3 , всупереч ст. 214 КПК України, уповноваженими особами ТУ ДБР у м. Миколаєві на внесення даних до ЄРДР допущено бездіяльність.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 підтримав доводи, викладені у скарзі, наполягав на її задоволенні.

Заступник начальника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_7 надав письмові заперечення проти скарги, просив здійснювати її розгляд без участі представника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Заслухавши адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державне бюро розслідувань" усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у ч. 4 вказаної статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України, та прийняття і реєстрація відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, відповідно до якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298, прийнятим на виконання вимог КПК.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Так, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Судом встановлено, що 27.09.2021 ОСОБА_3 подав до ТУ ДБР у м. Миколаєві заяву про вчинення злочину посадовими особами ППП ЗРЗБ в Миколаївській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України. На думку заявника, вказані співробітники поліції внесли у офіційний документ - схему ДТП недостовірні відомості у вигляді наявності дорожнього знаку 2.3 "Головна дорога", що потягло невідворотні наслідки у виді притягнення його до адміністративної відповідальності з подальшим відшкодуванням матеріальних збитків. На підставі постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності тепер з нього незаконно вимагають грошові кошти на відшкодування матеріальних збитків внслідок ДТП, через подання позовних заяв до Заводського районного суду м. Миколаєва на суму 620369,61 грн.

Вищевказана заява ОСОБА_3 була зареєстрована ТУ ДБР у м. Миколаєві 27.09.2021 за №С-3390.

Перевіривши зміст заяви ОСОБА_3 від 27.09.2021, ТУ ДБР у м. Миколаєві встановлено, що вона не містить викладу обставин, будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримніальних правопорушень (злочинів), виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених злочинів. ТУ ДБР у м. Миколаєві також встановлено, що протиправність дій посадових осіб УПП в Миколаївській області ОСОБА_3 пов`язує із відображеннґям на схемі місця ДТП, яка мале місце 16.06.2018 за участі автомобілів Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 на перехресті вул. 6 Слобідська та пр. Центрального в м. Миколаєві, зони дії дорожнього знаку пріоритету 2.3 "Головна дорога", за відсутності такого знаку перед перехрестям. Встановлено, що дорожній знак пріоритету 2.3 "Головна дорога" встановлений на початку дороги - пр. Центрального (з перехрестям пр. Центрального, пр. Богоявленського та вул. Херсонське шосе) в напрямку руху до вул. 6 Слобідська, а тому дія знаку продовжується на всю ділянку дороги та поширює свою дію й на перехрестя з вул. 6 Слобідська. Наведене також підтверджує встановлений по вул. 6 Слобідська, перед перехрестям з пр. Центральним дорожній знак пріоритету 2.1 "Дати дорогу", який відображено у схемі ДТП. Також встановлено, що наведені ОСОБА_3 обставини вже були предметом розгляду судом та поcтановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.08.2020 у справі №487/8460/18 (провадження №3/487/285/20) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З огляду на викладене, у уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві були відсутні підстави для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що посадові особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, дотримались вимог чинного законодавства України, перевірили заяву ОСОБА_3 та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України працівниками УПП в Миколаївській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Доводи заяви та скарги ОСОБА_3 направлені на переоцінку доказів, яким вже надана оцінка в судовому рішенні, що набрало законної сили, по іншій справі, та свідчать про незгоду з рішенням суду, яким встановлено його вину у порушенні правил дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 21.01.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1