Справа № 545/2421/21
Провадження № 1-кп/545/212/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2021 року. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру відносно гр. ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000361, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України, -

в с т а н о в и в :

29.07.2021 року до суду надійшло клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру відносно гр. ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000361, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч. 1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 13.05.2021 року в ранковий час гр. ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 . О 05-56 год. та 06-01 год. гр. ОСОБА_5 з власного мобільного телефону марки «Prestigio wize NX3 PS 3527» чорного кольору ІМЕІ 1 НОМЕР_1 та ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Водафон Україна» ( абонентський номер НОМЕР_3 ) здійснив два телефонні дзвінки на спеціальну лінію «102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Полтавській області та в ході розмови поширив неправдиву інформацію, а саме повідомив, що має намір пошкодити майно АТ КБ «Приватбанк» шляхом підготовки вибуху автомобілів АТ КБ «Привабанк», що розташовані за адресою: м. Полтава, вул.. Соборності, 70-А.

Вказані дії ОСОБА_5 створили реальну небезпеку загрози загибелі людей, знищення майна, внаслідок чого стало невідкладним реагування з боку оперативної служби, її виїзд на місце події з метою перевірки, ліквідації загрози вибуху та встановлення ними факту неправдивого повідомлення про підготовку вибуху майна АТ КБ «Приватбанк».

Суспільно-небезпечне діяння, вчинене гр. ОСОБА_5 , підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та пояснила, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що гр. ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 259 КК України, але під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що особа неосудна, а тому прохала клопотання задовольнити та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Гр. ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення вказаного клопотання з підстав, що це вигадка, бо він тільки запитував чи можна погрожувати працівникам банку, якщо йому не виплачують його депозитні кошти. Гр ОСОБА_5 знає, що його лікували з 18 років та вважає це не законним, бо там його погано годували.

Законний представник гр. ОСОБА_5 ОСОБА_6 проти клопотання не заперечував.

Допитані в засіданні свідки : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтвердили інкримінуємий склад кримінального правопорушення гр. ОСОБА_5 та вказали, що їм відома дана особа, яка останнім часом часто телефонував на лінію «102» з приводу незадоволення роботою «Приватбанк», висловлював наміри підірвати майно банку та калічити працівників банку та відомий тим, що раніше розбивав банкомати банку та вимагав у банку виплатити йому 3 000 грн.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ст.ст.93,94 КК України, ст.ст.512,513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Ст. 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Судом встановлено перелічені обставини вчинення гр. ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, що підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів, наданих суду та детально оголошених прокурором в засіданні.

Згідно акту судово-психіатричної експерта № 247 від 01.07.2021 року, у гр. ОСОБА_5 перебіг хронічного психічного захворювання носить прогресуючий характер. На час даного експертного дослідження в клінічній картині чіткі прояви загострення наявного психічного захворювання. У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, підекспертний знаходився в стані наявного у нього хронічного психічного захворювання. Гр. ОСОБА_5 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїчної форми, афективнопараноїдний синдром. Наявне хронічне психічне захворювання позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння і позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Гр. ОСОБА_5 підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України, перед слідством і судом постати не може. На цей час під експертний потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Враховуючи зазначене, встановлена неосудність гр.. ОСОБА_5 на час розгляду кримінального провадження, так як він в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги в психіатричній лікарні із звичайним режимом спостереження.

Відповідно до ст.ст.19,94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно п.3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки діянь, передбачених ч.1 ст.259 КК України, мали місце і вчинені гр. ОСОБА_5 у стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги в психіатричній лікарні із звичайним режимом спостереження.

Відтак, виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені упостанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Окрім того, суд зазначає згідно п.6 «Правил надання примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31.08.2017 року № 992 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 листопада 2017 р. за № 1408/31276, примусові заходи медичного характеру застосовуються у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до місця проживання пацієнтів. Мережа спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги затверджується наказом Міністерства охорони здоров`я України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальними кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання гр. ОСОБА_5 , до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не пред`являвся.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.19, 93, 94, 369-372, 376, 392, 393, 395, 505, 512, 513 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру відносно гр. ОСОБА_5 -задовольнити.

Застосувати до гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Тростянець Полтавського району Полтавської області, проживаючого: АДРЕСА_1 , інваліда 2 групи, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Запобіжний захід щодо гр. ОСОБА_5 - не обирати.

Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Апеляція на ухвалу суду про застосування примусових заходів медичного характеру подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1