Тарутинський районний суд Одеської області
___________________________________________________________________________________________
Справа№ 514/863/21
Провадження по справі № 1-кп/514/125/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2021 року смт Тарутине
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених - ОСОБА_6 ,

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

представника органу пробації - ОСОБА_10 ,

перекладача - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000234 від 03 червня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Весела Долина Тарутинського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Весела Долина Тарутинського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Тарутинського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000234 від 03 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України.

02 вересня 2021 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання у складі суду за участю сторін.

Прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. ст. 32, 291 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисник ОСОБА_6 не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Начальник Болградському районному сектору номер 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_10 не заперечує щодо призначення судового розгляду на підставі вказаного обвинувального акту.

Заслухавши думку учасників судового провадження та вивчивши долучені до обвинувального акту додатки суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Вказане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Тарутинським районним судом Одеської області.

Підстав для закриття чи зупинення провадження по справі немає.

Обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.

За таких обставин, є достатні підстави для призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, яке належить здійснити суддею одноособово у відкритому судовому провадженні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачені, захисник обвинувачених та потерпілі.

Крім цього, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не займається корисною працею, тому в разі доведеності його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину з метою уникнення реального покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 разом зі свідками, є мешканцями одного населеного пункту - с. Весела Долина Болградського району Одеської області, що підвищує ризик створювати перешкоду для встановлення істини по справі шляхом впливу на свідків; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин в період іспитового строку та на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, що свідчить про його анти - соціальну поведінку, яка може нести загрозу суспільству.

Оцінюючи наведені ризики у сукупності, вважає їх реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж у вигляді тримання під вартою немає.

Під час судового засідання прокурор підтримав клопотання у повному обсязі і просив суд його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що наміру переховуватись від суду в нього немає, впливати на свідків і потерпілих він не збирається, зазначив що злочин він вчинив на підставі неприязнених стосунків з ОСОБА_7 який його постійно чіпляє непристойними висловлюваннями, просив суд обрати стосовно нього міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що вдома в нього велике домашнє господарство за яким нема кому доглядати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 заперечував проти клопотання, зазначивши, що наміру ухилятися від слідства у його підзахисного не було і немає, оскільки подія відбулась 01.06.2021 року, а підозру висунуто тільки 23.07.2021 року і за цей час його підзахисний не разу не ухилився від слідства і не чинив перешкоди слідству іншим чином. Ризики зазначені у клопотанні не підтвердженні жодним доказом тому є безпідставними. Також, зазначив, що кваліфікація злочину не обґрунтована прокурором та не відповідає обставинам вчиненого правопорушення. Його підзахисний під час цієї події отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, відкритої рани потиличної частини голови, множинних підшкірних забіїв голови, закритого перелому правої ліктевої кістки, закритого перелому лівої лопатки, рваної рани пальця руки, що підтверджується витягом з картки стаціонарного хворого №1320. Зазначене свідчить, що потерпілим від цієї подіє є також і його підзахисний і це прокурором не взято до уваги. Крім того, зазначив, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є особливим і винятковим заходом, однак прокурор в одному випадку, а саме, що стосується міри запобіжного заходу ОСОБА_4 вважає достатнім міри у вигляді нічного домашнього арешту, а в іншому, що стосується ОСОБА_5 вважає цю міру м`якою. Те, що ОСОБА_5 вчинив злочин під час знаходження його на іспитовому терміні відповідно до вироку Тарутинського районного суду Одеської області від 18.05.2020 року не є виключним випадком. У разі доведеності його підзахисному вини, останньому загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від двох до п`яти років, злочин є не тяжким, а тому вважає можливим обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 повідомив суду, що він мешкає за однією адресою з обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_5 є його рідним братом, за місцем мешкання тримає худобу. Під час знаходження ОСОБА_5 під вартою, він не встигає доглядати за худобою і через це надходять скарги від мешканців села проте, що худоба ходить по селу недоглянута. Також зазначив, що під час події він намагався також зупинити дії потерпілих, однак вони поводилися дуже агресивно.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 21.09.2021 року після оголошення перерви у справі у підготовче засідання, не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Потерпілий ОСОБА_7 21.09.2021 року після оголошення перерви у підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про його проведення за його відсутності.

Суд, керуючись ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, вирішив провести судовий розгляд без потерпілих.

Також, підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, з покладанням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2) не відлучатися за межі Белградського району Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів мобільного телефону;

4) утримуватися від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, визначеними слідчим або прокурором;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

Обґрунтовуючи клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту прокурор зазначив, що такий запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого та буде запобігати ризикам, передбаченим п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не займається корисною працею, тому в разі доведеності його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину з метою уникнення реального покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 разом зі свідками, є мешканцями одного населеного пункту - с. Весела Долина Белградського району Одеської області, що підвищує ризик створювати перешкоду для встановлення істини по справі шляхом впливу на свідків.

Запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж у вигляді нічного домашнього арешту на думку сторони обвинувачення, неможливо.

Оцінюючи наведені ризики у сукупності, вважає їх реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи обвинуваченого ОСОБА_4 ..

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив його задовольнити.

ОСОБА_4 заперечував, зазначивши, що під час події він тільки розбороняв сторони.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що зазначені прокурором ризики не підтверджені доказами, а тому безпідставні.

Заслухавши думку учасників судового процесу щодо заявлених клопотань прокурора, вивчивши клопотання суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. З ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, наведені в ст. 178 КПК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 01.06.2021 року приблизно о 22:15 години, по вул. Світла с. Весела Долина Белградського району Одеської області, напроти адміністративної будівлі колишньої сільської ради, між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з однієї сторони, та ОСОБА_7 , з другої сторони, через неприязні відносини виник конфлікт, так як останній зробив зауваження їх спільному знайомому, який негативно висловлювався на адресу ОСОБА_7 та його дівчини ОСОБА_12 ..

В ході цього конфлікту, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи агресивно налаштованим стосовно ОСОБА_7 , безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю та виразилась у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердженні за рахунок приниження інших людей, застосував фізичну силу до ОСОБА_7 , стягнувши останнього з мотоциклу, на якому він разом з ОСОБА_12 пересувався, та почав наносити удари обома руками стиснутими в кулаки по обличчю та верхній частині тулуба ОСОБА_7 , в цей час як ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наносив удари обома ногами по обличчю та верхній частині тулуба ОСОБА_7 , заподіявши при цьому останньому фізичного болю та тілесні ушкодження.

Так, в ході протиправних дій з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно ОСОБА_7 , дівчина останнього ОСОБА_12 , яка безпосередньо була присутня під час хуліганських дій, розуміючи, що ОСОБА_7 самотужки чинити опір ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не зможе, та перебуває в підвищеній для здоров`я та життя небезпеці, сама припинити хуліганські дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не в змозі, в силу фізичної переваги останніх, тому приблизно о 22:20 години, зі свого особистого мобільного телефону зателефонувала матері ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , повідомивши про події, які відбувались на той момент, а саме щодо вчинення протиправних дій з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно її сина ОСОБА_7 .

Закінчивши телефонну розмову з ОСОБА_12 , ОСОБА_9 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 на належному їм автомобілі марки Nissan моделі Sunny, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, виїхали до вказаної адміністративної будівлі колишньої сільської ради, де по приїзду ОСОБА_8 , припаркувавши свій автомобіль вздовж громадського парку по АДРЕСА_1 , після чого вийшовши з автомобіля, обидва направились до місця вказаних вище подій.

Підійшовши до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 намагались заспокоїти всіх, та вияснити обставини конфлікту, однак ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не реагуючи на зауваження ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , демонструючи особливу зухвалість, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, продовжили спричиняти ОСОБА_7 тілесні ушкодження, а саме наносити чисельні удари обома руками стиснутими в кулаки по обличчю та верхній частині тулуба, внаслідок чого ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на бетонне покриття.

Тим самим, хуліганські дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 супроводжувалися особливою зухвалістю, що пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, під час яких спричинені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 ..

Внаслідок вчинення протиправних дій з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно ОСОБА_7 останньому спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна в тім`яній ділянці справа, синця на нижній повіці правого ока, садна по нижньому краю нижньої повіки справа, рани на верхній губі справа, синця по внутрішній поверхні нижньої третини лівого плеча, 2 саден по передній поверхні правого колінного суглобу, забою м`яких тканин лівого плечового суглобу, які належать до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.

Спостерігаючи хуліганські дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які супроводжувались особливою зухвалістю та агресією, ОСОБА_9 спробувала перешкодити та присікти протиправні дії ОСОБА_5 , шляхом відтягування останнього від ОСОБА_7 , однак ОСОБА_5 не зважаючи на спроби ОСОБА_9 перешкодити йому, продовжував хуліганські дії, шляхом спричинення тілесних ушкоджень, нанісши їй один удар рукою стиснутою в кулак в ділянку лівого плеча, а ОСОБА_4 в цей час фізично стримував ОСОБА_8 , та не надавав можливості останньому перешкоджати та присікти протиправні дії ОСОБА_5 , які виражалась в спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , який знаходився в лежачому та безпомічному стані.

Тим самим хуліганські дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 супроводжувалися особливою зухвалістю, що пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, під час яких спричинені тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 .

Внаслідок вчинення протиправних дій з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно ОСОБА_9 , останній спричинені тілесні ушкодження у вигляді нижнього вивиху лівої плечової кістки, які належать до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, ОСОБА_8 , побачивши як ОСОБА_5 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , розуміючи, що здоров`я та життя ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в підвищеній небезпеці, подолав фізичний опор ОСОБА_4 , підбіг до свого автомобіля марки Nissan моделі Sunny, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, де з багажного відділення дістав дерев`яну палицю, приблизною довжиною 50 см, та з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_5 , спричинив останньому два удари зазначеною дерев`яною палицею по спині, а в цей час ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та незважаючи на присутність інших осіб, взяв дерев`яну палицю та замахнувся нею в бік ОСОБА_8 , але останній намагаючись відбити замах удару, отримав від нанесеного ОСОБА_4 удару дерев`яною палицею різану рану мізинця лівої руки.

Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, показуючи свою зверхність над оточуючими ОСОБА_4 цією ж дерев`яною палицею наніс один удар ОСОБА_8 в область голови.

Тим самим, хуліганські дії ОСОБА_4 , супроводжувалися особливою зухвалістю, що пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, які в подальшому і спричинили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 ..

Внаслідок вчинення протиправних дій з боку ОСОБА_4 відносно ОСОБА_8 , останньому спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови зліва, рани по долонній поверхні між середньою і нігтьовою фалангами 5-го пальця лівої кісті, 2 саден по долонній поверхні лівої кісті, які належать до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.

Після припинення хуліганських дій, потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 направилися до належного їм автомобіля марки Nissan моделі Sunny, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, для виїзду до КНП «Тарутинська центральна лікарня», з метою отримання першої медичної допомоги, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, ОСОБА_4 стояв осторонь, а ОСОБА_5 підібравши з бетонного покриття одну з дерев`яних палиць, підійшов до зазначеного автомобіля, намагаючись перешкодити ОСОБА_8 від`їхати з місця, почав наносити удари по лобовому склу, вікну водійських дверцят, та вікну пасажирських дверцят зліва, в результаті пошкодження яких, завдав матеріальний збиток потерпілому на загальну суму 7026 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. З ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб, поєднане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.

Ухвалою слідчого судді Белградського районного суду Одеської області від 29.07.2021 року відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 20.09.2021 року.

Суд погоджується з доводами прокурора про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. З ст. 296 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, скоїв злочин поєднаний з насильством відносно іншої особи, може ухилитися від суду, здійснювати вплив на свідків. Окрім цього, ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків немає, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не навчається, наразі офіційно не працевлаштований, негативно характеризується за місцем проживання.

Зазначені обставини дають суду обґрунтовані підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховуючи вищенаведені обставини встановлені під час досудового розслідування дійшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 03.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 внесений запис про вчинення кримінального правопорушення (злочину) за ч. 3 ст.296 КК України, з якого вбачається що 01.06.2021 року приблизно о 22:15 години ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи в громадському місці по вул. Світла с. Весела Долина Болградського району Одеської області з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю вчинили хуліганські дії відносно потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ..

За наявністю достатніх доказів, 23 липня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 296 КК України, за ознаками: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб, поєднане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від

29.07.2021 року відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.09.2021 року, з визначенням розміру застави.

Крім того, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше засуджений 18.05.2020 року вироком Тарутинського районного суду Одеської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років та на підставі ст. 75 КК України , від відбування покарання звільнений із випробуванням з іспитовим строком З роки.

Зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Оцінивши на підставі наданих під час підготовчого засідання сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини в сукупності, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики відносно ОСОБА_5 об`єктивно існують, з огляду на таке.

1. Усвідомлюючи скоєне та побоюючись суворого покарання, яке загрожує йому у разі доведеності вини, обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

2. Крім того, обвинувачений перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків, потерпілих, чим буде перешкоджати встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено достатні підстави вважати, що обвинувачений дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; та незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Таким чином, судом встановлено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, суд враховує таке.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тобто застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обгрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» ЄСПЛ зазначив, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається.

У справі «Хайредінов проти України» ЄСПЛ вказав, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (с) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності Тобто суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

У справах «Лабіта проти Італії» та «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання проте, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в

таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»),

Разом з тим відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд, крім інших обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду - суворим винятком. При цьому сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість злочину, спосіб його вчинення та наслідки, особи потерпілих, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, дані про особу обвинуваченого, а саме: її вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв' язки, спосіб життя взагалі, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що запобігти існуючим ризикам, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу неможливо.

Положеннями ст. 181 КПК України передбачено, що до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Таким чином, з урахуванням даних про особу підозрюваного, (відсутності відомостей щодо спроб останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду), суд вважає, що, не зважаючи на підозру у вчиненні нетяжкого злочину та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення обвинуваченого від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме (цілодобовий) домашній арешт з покладенням певних обов`язків,

передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки. Саме такий запобіжний захід, на думку суду буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу обвинуваченого, а також буде пропорційним тим ризикам, які об' єктивно існують.

При цьому суд зважає на практику ЄСПЛ, що за наслідками та способами застосування, як тримання під вартою, так і домашній арешт, прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 § 1 (с) Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії»), тому суд вважає, що застосування до обвинуваченого вказаного запобіжного заходу найбільш відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.

Крім того, за змістом ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Заборон щодо складання досудової доповіді у вказаному кримінальному провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що для виконання вимог ст. 314 -1 КПК України, Болградському районному сектору номер 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області необхідно доручити скласти досудову доповідь відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Керуючись ст.ст. 177, 194, 314-316, 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 30 вересня 2021 року о 15 годині 00 хвилин, про що повідомити зацікавлених осіб.

Викликати до участі у судове засідання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника обвинувачених ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

У задоволені клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 18 листопада 2021 року, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою суду;

2) не відлучатися із місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів мобільного телефону;

4) утримуватися від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, визначеними слідчим або прокурором;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_5 з під варти у залі судового засідання.

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 18 листопада 2021 року, заборонивши йому з 21:00 години до 06:00 години відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою суду;

2) не відлучатися за межі Болградського району Одеської області, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів мобільного телефону;

4) утримуватися від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, визначеними слідчим або прокурором;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Виконання ухвали в частині обрання запобіжного заходу покласти на відділення поліції № 2 Болградсього районного відділу поліції ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали в частині обрання запобіжного заходу доручити прокурору Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 що під час здійснення за ними контролю з приводу виконання ухвали суду Тарутинського районного суду Одеської області від 21 вересня 2021 року щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту працівники органу внутрішніх справ мають право з`являтися за місцем їх проживання, а також вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченим негайно після її проголошення.

Доручити Болградському районного сектору номер 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області скласти та надати суду досудову доповідь відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Встановити строк представлення досудової доповіді до Тарутинського районного суду Одеської області 30 вересня 2021 року.

Справу розглядати суддею одноособово.

Про час та місце проведення судового засідання повідомити прокурора та інспектора Болградського районного сектору номер 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1