В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000369 від 26 жовтня 2021 року, про обвинувачення

громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кендерешів Мукачівського району Закарпатської області зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

06 жовтня 2021 року о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_3 під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для залізничного сполучення «Чоп (Дружба)» пасажирський напрямок НОМЕР_1 прикордонного загону, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно з метою звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення СОVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом СОVID-19, в порушення вимог підпункту 3 пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зі змінами та доповненнями, як підставу звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення СОVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом СОVID-19 на території України, пред`явила інспектору другої категорії Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 завідомо підроблені документи, а саме міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на її ім`я, яке посвідчене лікарем комунального некомерційного підприємства «Мукачівська центральна районна лікарня» ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що вона не проходила установленої законом процедури отримання такого документу та, що таке є підробленим, чим здійснила використання завідомо підробленого документу. Згідно з відповіді комунального некомерційного підприємства «Мукачівська центральна районна лікарня» вих. №3006/0112 від 20 жовтня 2021 року в КНП «Мукачівська ЦРЛ» не видаються міжнародні сертифікати про вакцинацію. Міжнародне свідоцтво про вакцинацію на ОСОБА_3 в КНП «Мукачівська ЦРЛ» не видавалось. Працівник ОСОБА_5 в КНП «Мукачівська ЦРЛ» не працює.

Вказані дії ОСОБА_3 , згідно з обвинувальним актом, кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Вищевказані обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження. Так, разом з обвинувальним актом подано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , складену в присутності її захисника - адвоката ОСОБА_6 , щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за її відсутності.

З огляду на вказане, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України: використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення кримінальний проступок, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності не притягалася, на обліку в Мукачівському РУП ГУНП в Закарпатській області не перебуває, на обліку у психіатра, нарколога та фтизіатра не знаходиться.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, вищеописані дані про особу обвинуваченої, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням принципу справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, та приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 4 ст. 358 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке покарання є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму у 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази: міжнародне свідоцтво про вакцинацію, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1