Справа № 298/1375/20 Провадження № 1-кп/304/68/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000064 від 12 жовтня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забрідь, який фактично проживає за адресою:АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Як убачається з обвинувального акту, 12 жовтня 2020 року близько 08 години 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в урочищі «Настас», що на околиці с. Забрідь Великоберезнянського району Закарпатської області, де під час сварки з ОСОБА_7 , яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, бризнув газовим балончиком в обличчя останньому, після чого продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 , тримаючи в руках власну зареєстровану мисливську рушницю марки «ІЖ-18», калібр 1/16 № НОМЕР_1 , почав погрожувати вбивством потерпілому ОСОБА_7 та сказав, що застосує вказану рушницю, при цьому націлившись в сторону потерпілого, тим самим показуючи реальну можливість її застосування. За вказаних обставин, ОСОБА_7 сприйняв погрозу вбивством від ОСОБА_5 як реальну загрозу своєму життю.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, однак подав заяву, в якій зазначив, що він відмовляється від обвинувачення відносно ОСОБА_5 , а також просив речовий доказ у кримінальному провадженні мисливську рушницю марки «ІЖ-18», калібр 1/16 № 1039 конфіскувати та передати на потреби Збройних сил України. При цьому судове засідання просив провести без його участі.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву потерпілого підтримав у повному обсязі та просив провадження в справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив суд на підставі заяви потерпілого закрити щодо нього це кримінальне провадження. Однак, щодо передачі мисливської рушниці марки «ІЖ-18», калібр 1/16 № 1039 на потреби Збройних сил України заперечив.

Адвокат ОСОБА_6 також просив закрити щодо свого підзахисного кримінальне провадження, при цьому мисливську рушницю марки «ІЖ-18», калібр 1/16 № 1039 просив повернути ОСОБА_5 як власнику.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечила проти розгляду справи у відсутності потерпілого, при цьому зазначила, що заява потерпілого є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, безпосередньо дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність.

За приписами частин 1, 4 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Відповідно до ст. 477 цього Кодексу кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, в тому числі передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Згідно з абзацом 2 ч. 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, який, згідно з ст. 477 КПК України, є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що це кримінальне провадження не пов`язане з домашнім насильством.

Таким чином, відмова потерпілого ОСОБА_7 від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 129 КК України є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у цьому кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлено.

Стосовно конфіскації та передачі мисливської рушниці марки «ІЖ-18», калібр 1/16 № 1039 на потреби Збройних сил України суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з п. 1 Указу Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Статтею 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено заходи правового режиму воєнного стану в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод. Такі заходи можуть бути запроваджені та здійснені в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військовим командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Одним із таких заходів, який вказано у п. 4 ч. 1 ст. 8 згаданого Закону, є примусове відчуження майна, що перебуває у приватній або комунальній власності, для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради. У місцевостях, де ведуться бойові дії, примусове відчуження або вилучення майна здійснюється за рішенням військового командування без погодження з органами, зазначеними у частині першій цієї статті.

Отже, законодавцем чітко передбачено, що відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування разом із військовими адміністраціями. Тобто, суд не є тим суб`єктом, що визначає потреби держави в умовах правового режиму воєнного стану, відтак не уповноважений вирішувати питання передачі майна на потреби Збройних Силу України, як просить потерпілий в клопотанні.

Крім того, пунктом 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 лютого 2022 р. № 186-р «Про передачу майна для потреб Збройних Сил» вказано передати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.

Слід зазначити, що мисливська рушниця, яку потерпілий просить конфіскувати та передати для потреб ЗСУ, не відповідає також і ознакам, що необхідні для передачі майна для потреб ЗСУ, які наведені у вказаному Розпорядженні.

Отже, враховуючи відсутність законних підстав для конфіскації мисливської рушниці марки «ІЖ-18», калібр 1/16 № 1039 у розумінні кримінального процесуального закону, а також відсутність підстав для примусового відчуження чи вилучення вказаного майна у розумінні статті 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», ст. 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», суд вважає, що в частині клопотання потерпілого про конфіскацію та передачу для потреб ЗСУ вказаного майна слід відмовити.

Долю заходів забезпечення кримінального провадження вирішити відповідно до ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

Отже, враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 7, 26, 284, 369, 372, 477 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження № 0000064 від 12 жовтня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Речові докази: мисливську рушницю марки «ІЖ-18», калібр 1/16 № НОМЕР_1 та дозвіл № НОМЕР_2 , виданий 21 серпня 2002 року та дійсний до 21 серпня 2025 року, повернути ОСОБА_5 як власнику.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2020 року у виді арешту майна, скасувати.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали складено 23 березня 2022 року.

Головуюча: ОСОБА_1