печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за заявою підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000320 ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшла заява підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000320 ОСОБА_3 .

В обґрунтування відводу підозрюваний ОСОБА_3 вказує на наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а саме те, що слідчим суддею ОСОБА_6 , на його думку, порушено право на захист підозрюваного, у зв`язку з чим, в останнього виник сумнів в неупередженості слідчого судді.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заяву про відвід не підтримали, просили відмовити в її задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви про відвід заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали провадження, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Підозрюваний ОСОБА_3 вказує, що слідчим суддею ОСОБА_6 , на його думку, порушено право на захист підозрюваного, у зв`язку з чим, в останнього виник сумнів в неупередженості слідчого судді, проте доказів в обґрунтування свого твердження не навів та не надав.

Наряду з вказаним, під час судового розгляду даної заяви за наданими матеріали, також не встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін при розгляді клопотання.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Таким чином, суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості слідчого судді ОСОБА_6 , що унеможливлювало б постановлення ним об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В :
Заяву залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Суддя ОСОБА_1