Справа № 513/729/21
Провадження № 1-кп/513/65/21
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_7 , представника сектору ювенальної превенції відділення поліції №1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000776 від 12 липня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баурчі, район Чадир-Лунга, Республіки Молдова, неповнолітнього, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Неповнолітній ОСОБА_4 , 07 липня 2021 року приблизно о 18:00 годині знаходячись по вул. Молодіжна в с. Світлодолинське, Білгород-Дністровського району, Одеської області, діючи з прямим умислом з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, з корисних мотивів, через незачинену хвіртку, проник до двору домоволодіння АДРЕСА_1 , та шляхом відчинення дверей, проник до приміщення домоволодіння, де з кухні таємно викрав майно ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки MEIZU М6 NOTE модель М721 Н, вартістю 2025,60 гривень, сім-карту оператора мобільного зв`язку Лайфселл, вартістю 100 гривень, та карту пам`яті Micro cd 8 GB, вартістю 160 гривень, спричинивши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 2285 гривень 60 копійок, після чого з місця скоєння крадіжки зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

У судовому засіданні, в присутності законного представника, ОСОБА_5 , та захисника, адвоката ОСОБА_6 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, розповів про обставини вчинення ним злочинів, за вищевикладених обставин, у скоєному розкаявся та запевнив, що він повністю усвідомлює неприпустимість подальшої протиправної поведінки, просив суд суворо не карати.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 у питанні призначення покарання просила суворо не карати та призначити покарання з іспитовим строком.

Захисник неповнолітнього - адвокат ОСОБА_6 просив суд призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, посилаючись на щире каяття його підзахисного, його неповнолітній вік, а також на відсутність претензій зі сторони потерпілої, якій шкоду відшкодовано в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_9 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, завдана їй шкода відшкодована повністю.

З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілої, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі.

Представники служби у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_7 та сектору ювенальної превенції відділення поліції №1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області в судовому засіданні висловили думку про доцільність призначення неповнолітньому ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Крім повного визнання обвинуваченими вини у вчиненні кримінального правопорушення, його винуватість підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, зокрема:

- витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000776 від 12 липня 2021 року та заявою потерпілої ОСОБА_9 з яких, видно що до ЄРДР внесено відомості, що 07 липня 2021 року в період часу з 17:30 годин до 20:30 годин невстановлені особи проникли до приміщення будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали мобільний телефон MEIZU M6 NOTE, що належить ОСОБА_9 , після чого з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд;

- протоколом огляду місця події від 12 липня 2021 року з фототаблицею, з яких видно, що оглядом місця події є будинок АДРЕСА_1 ;

- протоколом огляду предмета від 12 липня 2021 року, з фототаблицею, відповідно до якого предметом огляду є мобільний телефон марки MEIZU;

- протоколом огляду предмета від 15 липня 2021 року, з фототаблицею, відповідно до якого предметом огляду є картонна коробка від мобільного телефону марки MEIZU M6 NOTE модель М721 Н;

- заявою про залучення до провадження як потерпілого від 13 липня 2021 року;

- постановою про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів провадження від 15 липня 2021 року, з якої видно, що картонна коробка від мобільного телефону марки MEIZU M6 NOTE модель М721 Н долучена до матеріалів справи в якості речових доказів;

- постановою про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів провадження від 13 липня 2021 року, з якої видно, що мобільний телефон марки MEIZU M6 NOTE модель М721 Н, сім-карти Лайфселл, карти пам`яті Micro cd 8 GD долучено до матеріалів справи в якості речових доказів;

- розписками про прийняття на зберігання речових доказів громадянкою ОСОБА_9 ;

- висновком експерта від 13 липня 2021 року №2351/21, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону MEIZU M6 NOTE модель М721 Н, чорного кольору, корпус телефону має подряпини, екран телефону частково пошкоджено скло, телефон в робочому стані 2025,60 гривень, сім-карта Лайфселл 100 гривень, карта пам`яті Micro cd 8 GD 160 гривень;

- протоколом слідчого експерименту від 16 липня 2021 року, з фототаблицями до протоколу слідчого експерименту, де ОСОБА_4 показує на хвіртку, через яку він проник до двору домоволодіння АДРЕСА_1 .

За згодою учасників судового розгляду, судом визнано недоцільним допит свідків, оскільки їх пояснення ніким не оспорюються, обвинувачений вину визнав, не оспорює фактичні обставини справи, які підтверджуються вище дослідженими доказами.

Оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст. 94 КПК України з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, оскільки ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Судом в силу положень ч. 1 ст. 103 КК України враховуються також умови життя обвинуваченого та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, оскільки у кримінальному провадженні неповнолітньою особою вважається той, хто був таким у момент вчинення злочину.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особисто неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вбачає наступне.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 не працює, навчається Світлодолинській ЗЗСО І-ІІІ ступенів філії Саратського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів гімназія Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області у 8 класі, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, на обліку служби у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в секторі ювенальної превенції відділу превенції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області не перебуває, за місцем проживання характеризується добре, за місцем навчання характеризується добре, згідно довідки Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області №83, 84 від 13 липня 2021 року ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять: мати ОСОБА_5 , батько ОСОБА_10 , сестра ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сестра ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених.

Відповідно до наданої досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як низький.

При призначенні покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, особу обвинуваченого, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В порядку ст. 12 КК України вчинене неповнолітніми ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, відносяться до тяжкого злочину, оскільки санкцією зазначеної частини статті передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає: вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , те що потерпіла ОСОБА_9 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, характер і ступінь тяжкості як скоєного ним кримінального правопорушення так і його наслідки, конкретні обставини по справі, ставлення до скоєного, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засуджених та у відповідності до частини 2 статті 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

Судом також враховується, що ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії», Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року).

З урахуванням викладеного, враховуючи щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину у неповнолітньому віці, активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає, що неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 міра покарання повинна бути обрана в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі у розмірі, достатньому для його виправлення та перевиховування; із застосуванням ст.ст. 75, 76, 104 КК України. Крім того, при призначенні покарання суд враховує вимоги ст. ст. 102, 103 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжні заходи стосовно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 не обирались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 50, 65-68, 70, 75-76, 100, 102, 103, 104, 119, ч.3 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 349, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 3 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75, статті 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органу пробації.

Запобіжний захід щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: картонну коробку від мобільного телефону марки MEIZU M6 NOTE модель М721 Н; мобільний телефон марки MEIZU M6 NOTE модель М721 Н, сім-карти Лайфселл, карти пам`яті Micro cd 8 GD, - які знаходяться на зберіганні у потерпілої, залишити потерпілій ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2021 року на мобільний телефон марки MEIZU M6 NOTE модель М721 Н, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , сім-карти Лайфселл НОМЕР_3 , та карти пам`яті Micro cd 8 GD, - скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя ОСОБА_1