Справа № 524/6925/19
Провадження № 1-кп/524/85/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження № 0000147 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Онуфріївка Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Так, відповідно до наказу № 445 0/с від 09.12.2016 року Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.
Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.
ОСОБА_6 , будучи на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, є службовою особою правоохоронного органу представником влади, на якого ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» покладено обов`язки: діяти тільки на підставі, в межах повноважень і у спосіб, який передбачений Конституцією України та законами України; неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Так, відповідно до ч.1 ст. 59 закону України «Про національну поліцію» - служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до примітки до ст.. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноваженим органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_6 , є службовою особою, оскільки постійно здійснює функції представника влади.

Окрім цього, в посадовій інструкції старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області від 01.03.2019 року, яка затверджена начальником Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області та з якими ознайомлений ОСОБА_6 серед іншого визначено, що старший оперуповноважений ВКП Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області , серед іншого: обслуговує територію м.Кременчука, відповідає за лінію роботи злочини пов`язані з шахрайством; організовує роботу по розкриттю злочинів по «гарячих слідах» та особисто займається розкриттям злочинів. Своєчасно розглядає заяви та повідомлення про злочини на території, яка обслуговує, та приймає по них рішення у встановлений законом термін. Здійснює оперативно-пошукові заходи по припиненню та розкриттю злочинів. Здійснює виконання доручень слідчого. Планує та організовує роботу оперативних працівників, які закріплені за лінією роботи та працюють разом зі старшим оперуповноваженим.

Проте, обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, ігноруючи вимоги нормативно-правових актів, регламентуючи діяльність поліції, на початку лютого 2019 року, точну дату на даний час в ході досудового розслідування не встановлено, старший оперуповноважений ВКП Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , діючи на підставі доручення слідчого від 28.01.2019 року в межах кримінального провадження № 0000077 від 06.01.2019 року, направленого на встановлення місцезнаходження громадянина, який заволодів майном ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою, а саме ОСОБА_8 , зателефонував до останнього та викликав його для термінової бесіди, мету якої він не пояснив.

Зустріч відбулася 04.02.2019 року у м.Кременчуці на автомобільній стоянці поблизу ТЦ «Амстор», що розташований за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул.. Халаменюка, б. 7. Під час розмови ОСОБА_6 попросив ОСОБА_9 надати йому неправомірну вигоду за невжиття заходів, в межах повноважень, направлених на встановлення його причетності до скоєння злочину, а також подальших заходів щодо його доставлення до органу досудового розслідування, з метою вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000077 від 06.01.2019 року за ч.2 ст. 190 КК України, визначив суму такої неправомірної вигоди у розмірі 30000 гривень та надав ОСОБА_9 місячний термін для збору та передачі йому цих коштів.

Після вказаної вимоги ОСОБА_9 звернувся до працівників правоохоронного органу.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , 21.03.2019 року, приблизно о 17:00 годині, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з особистих корисливих мотивів, будучи посадовою особою правоохоронного органу, а саме старшим оперуповноваженим ВКП Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, перебуваючи на службі, у приміщенні Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, що розташований за адресою: м.Кременчук, вул.. 29 вересня, 6, отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 30 000 гривень за сприяння у не притягненні його до кримінальної відповідальності.

Відразу після одержання неправомірної вигоди, у порядку ч.3 ст. 233 КПК України, з метою безпосереднього переслідування особи, яка підозрюється у вчиненні злочину та врятування майна, у тому числі речових доказів у даному кримінальному провадженні, проведено обшук у приміщенні Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, що розташований за адресою: м.Кременчук, вул.. 29 вересня, б.6, в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 30000 гривень, номіналом по 200 гривень кожна, - 150 купюр, на яких виявлено світіння жовто-зеленого кольору. Після цього, ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст.. 208 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав в повному обсязі, покази суду надавати відмовився.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_10 , який пояснив, що замає посаду заступника начальника відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області. Весною 2019 року, більш точної дати на пам`ятає, він був присутній при проведенні обшуку в двох кабінетах № 414 та 416 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області в зв`язку з затриманням оперуповноваженого ОСОБА_6 . Під час проведення обшуку було вилучено деякі папери, комп`ютерну техніку, він надавав копію журналу обліку доручень слідчих, точного переліку він вже не пам`ятає, все було описано в протоколі. Під час проведення обшуку велась безпреривно відеозймока. Під час проведення обшуку були присутні поняті одна особа жіночої статі, одна особа чоловічої статі, також були присутній працівник внутрішньої безпеки, ДБР. Ухвала про проведення обшуку не надавалась. Він був присутній при обшуку як представник установи, за вказівкою керівництво. Ним протоколом був підписаний, зауважень не було. Щодо надання слідчими доручень, то вони від керівництва надходять до нього, а він розписує їх на виконання згідно розмежованих напрямів, в даному випадку «розкриття шахрайства», по вказаному напрямку визначено трьох працівників. Доручення надійшло від слідчого ОСОБА_11 по кримінальному провадженню № 0000077. Воно ним було розписане на виконання оперуповноваженому ОСОБА_6 . Всі дані по доручення, а саме: коли воно надійшло, коли розписане, та кінцевий термін виконання записуються в журнал обліку судових доручень, для контролю. Саме кінцевий термін виконання встановлюється слідчим. Один примірник відповіді залишається в канцелярії Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, а інший направляється та підшивається до матеріалів кримінального провадження. Відповідь на виконання окремого доручення підписує керівник оперативного підрозділ, в разі відсутності його заступник.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_11 , який пояснив, що займає посаду слідчого Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області. Точної дати він вже не пам`ятає. Він перебував в м.Києві, йому повідомили, що необхідно прибути в м.Кременчук до відділу поліції. Там мене допитали в якості свідка, оскільки в мене знаходилось кримінальне правопорушення № 0000077 за заявою особи, прізвище якої вже не пам`ятає, щодо вчинення відносно неї шахрайства. Ним було надано доручення про встановлення особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення. Він допитував особу, яку зазначив потерпілий до виконання доручення. Рапорти щодо виконання окремих доручень направляються супровідними листами. В даному кримінальному провадженні особа потерпілого була допитана, щодо особи,яка підозрюється встановлення особи не було. По вказаному кримінальному провадженню його доручення виконане не було. Він особисто запитів щодо встановлення особи ОСОБА_8 не здійснював. Вже потім він дізнався про те, що оперативний працівник взяв неправомірну вигоду.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_9 , який пояснив, що в 2018 році він займався підприємницькою діяльністю, яка була пов`язана з утриманням кіосків швидкої їжі фаст фуд. На той час в нього було три кіоски. Ресурси на вказаний бізнес йому надавали його знайомі в якості партнерів. Того ж року він потрапив у передвиборчу команду Піддубної до Кременчуцької міської ради. Після завершення чергової сесії, в зв`язку з тим, що в його житті були проблеми із законом, його в свій час звинувачували в сепаратизмі, в мережі Інтернет з`явилось відео через яке йому стали надходити погрози йому особисто та його родині. В зв`язку з чим він був вимушений покинути бізнес та переїхати до м.Львова. Оскільки він виїхав швидко, тому у нього залишилися борги перед його партнерами по бізнесу. Коли він був вже в м.Львові, то йому зателефонував один із партнерів та запропонував повернути кошти, на що він намагався пояснити про те, що зараз у нього складна ситуація, проте його не схотіли слухати, а повідомили, що звернуться до поліції. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_6 , з яким він був раніше знайомий та повідомив, що йому необхідно приїхати до м.Кременчука, поговорити. Коли він в нього запитав чи це пов`язано з його бізнесом, то ОСОБА_6 відповів, що так і що йому краще приїхати. 05 лютого 2021 року він приїхав до м.Кременчука. зустріч відбулася на паркові біля ТЦ «Амстор», разом з ОСОБА_6 прийшов ще один чоловік, якого він раніше не бачив і не знав. ОСОБА_6 повідомив, що відносно нього є заява про вчинення злочину за ч.2 ст. 190 КК України, а саме шахрайство і що в нього можуть бути проблеми. Після ОСОБА_6 попросив в нього мобільні телефони, які при ньому перевірив, видалив запис їх розмови про необхідність приїзду до м.Кременчука. Далі він йому пояснив, що з вказаної ситуації є вихід, і що йому необхідно вчинити наступні дії, а саме: купити стартовий пакет будь-якого оператора, зареєструватися в електронній платіжній системі, і на вказану ними дату на електронний гаманець перевести 30000 гривень. Він почав пояснювати, що таких коштів в нього не має, тоді ОСОБА_6 надав йому місяць для вирішення вказаної проблеми з грошовими коштами. Після цього, ОСОБА_6 дістав чистий бланк паперу, де він поставив свої прізвище та ініціали, а також розписався. ОСОБА_6 йому повідомив, що в разі, якщо не надходять в зазначену дату грошові кошти, то на вказаному бланку з`явиться досить цікаве пояснення. На цьому розмову було завершено і він повернувся до м.Львова. Спершу він дійсно намагався знайти кошти, але коли він зрозумів, що таких коштів ніде знайти, зателефонував до НАБУ, звідки його пере направили до Державного бюро розслідувань в м.Полтаві та Департаменту служби безпеки в м.Полтаві. Після цього він вчиняв вже всі дії, погоджуючи з вказаними установами. Він зустрічався зі слідчим, йому надавали грошові кошти 150 купюр по 200 гривень 30000 гривень. 04 березня він в мережі Фейсбук написав ОСОБА_6 , проте він нічого не відповів. І вже 21 чи 22 березня 2019 року приїхав до м.Кременчка, зателефонував ОСОБА_6 та сказав, що речі з ним і він готовий до розмови, на що останній вказав, щоб він приїжджав до відділку поліції, що він і зробив. Спочатку між ним та ОСОБА_6 відбувалося звичайна побутова розмова. Оскільки в нього дуже чутливий шлунок і в умовах стресу, він попросився у ОСОБА_6 до вбиральні. Після цього, коли він вийшов, то ОСОБА_6 вказав, що згідно домовленості кошти повинні бути перераховані на електронний гаманець, на що він відповів, що він боїться кудись їхати, тому грошові кошти з ним. Після він знову відійшов до вбиральні, ОСОБА_6 пішов з ним, і вже в приміщенні вбиральні він передав грошові кошти ОСОБА_6 , після чого зайшов до кабінки. Вийшовши, побачив, що ОСОБА_6 стоїть біля вікна, він запитав чи в нього не буде проблем, на що ОСОБА_6 його запевнив, що все буде добре. Тоді він йому повідомив, що в нього є ще проблема, але він відповів, що будемо вирішувати по міри їх надходження. Ініціатором отримання коштів був саме ОСОБА_6 в зв`язку з тим, що він відібрав чистий лист з його підписом, то він побоювався, що на ньому можна написати все що завгодно. ОСОБА_6 казав йому, що вирішить питання таким чином, що його не знайдуть. ОСОБА_6 весь час спілкування казав фрази, що пов`язані з грошима дуже тихо. Він також вказав, що після того, як ОСОБА_6 заарештували, він розмовляв з батьком ОСОБА_6 та його захисником. Вказав, що він дійсно реально побоювався, що пустий аркуш паперу з його підписом може бути використаний проти нього. Після затримання ОСОБА_6 він спілкувався з батьком та захисником ОСОБА_6 . Про те, що ОСОБА_6 звинувачують у вимаганні грошових коштів він чує в перший раз, він знає лише про отримання ним неправомірної вигоди. Після затримання ОСОБА_6 він спілкувався з батьком та захисником ОСОБА_6 .

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_12 , який пояснив, що дату він вже не пам`ятає, вдень, його запросили бути понятим при проведенні обшуку в кабінетах відділку поліції в м.Кременчуці, що по вул.. 29 вересня. Під час обшуку був він, ще одна понята, був оператор, що знімав на відеокамеру, були ще особи, хто вони він не знає. Велась весь час відео зйомка. В туалеті знайшли грошові кошти, завернуті в пакунок за кабінками з ліва між вікном під тряпкою, на першому поверсі по коридору з права. Купюри були крупні, в районі 30000 гривень. Грошові кошти просвічували, це робив чоловік, він був в рукавчиках, видно світіння жовто-зеленого кольору, також він диктував номерні знаки купюр, все це записувались в протокол. Він ходив поряд з особою, яка проводила обшук. Грошові кошти перед тим, як опечатати конверт показували, що він не світиться, і опечатували.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_13 , який пояснив, що в 2019 році він працював оперуповноваженим Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області. Надійшло доручення слідчого, що відносно особи вчинено шахрайські дії, вказано прізвище, ім`я особи та адреса. Він зібрав доручення та виїхав за адресами. Виїхавши за адресою, ним було встановлено, що там знаходиться дім, який згорів, там явно ніхто не проживає. Іншого разу він разом з ОСОБА_6 , продзвонювали по номерам Музики, один номер, що належить ОСОБА_14 , передзвонив, ОСОБА_6 включив мобільний телефон на гучномовець, всю розмову було чути, він представився оперуповноваженим, та запитав де особа знаходився, на що почули відповідь, що він не в місті Кременчук. 04 лютого 2019 року він знаходився разом з ОСОБА_6 , вручали ухвалу біля А-банку, у ОСОБА_6 зателефонував мобільний телефон, він чув, що ОСОБА_6 сказав, щоб особа під`їзжав до відділку поліції, на що ОСОБА_15 повідомив, що боїться. Він вказав, що вони поряд з вул.. Халаменюка, тоді ОСОБА_15 сказав, що він туди під`їде. Через деякий час ніхто не з`явився, і вони поїхали. Саме це доручення було розписане на виконання на ОСОБА_6 . В дорученні було зазначено прізвище особи ОСОБА_15 , адреса його проживання, необхідно було встановити його особу.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_16 , який пояснив, що він був присутній при затриманні обвинуваченого ОСОБА_6 . Після того, як вказану особу затримали, дочекались адвоката, провели обшук, оглянули кишені, світили руки. Відеофіксація проводилась на відеокамеру, були працівники поліції, ще одна особа понятий. Все записувалось в протокол. Всі присутні в протоколі розписались.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_17 , яка пояснила, що вона була запрошена в якості понятої в приміщенні відділення поліції, що по вул.. Київській м.Кременчука. Складався протокол обшуку, підпис вона ставила, зауважень у неї не було.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_18 , який пояснив, що він весною 2019 року був понятий при обшуці в приміщенні відділку поліції в м.Кременчуці, що по вул.. Київській. Пам`ятає, що вилучили вінчестер. Все знімали на відеокамеру. Обшук проводили в двох кабінетах. Протокол підписав, зауважень не було.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_19 , який пояснив, що він батько обвинуваченого ОСОБА_6 21 березня 2019 року йому зателефонували та повідомили, що затримано мого сина ОСОБА_6 після цього він поїхав до адвоката. Десь з 23 березня 2019 року почались письмові повідомлення особи щодо необхідності зустрітися з приводу затримання мого сина. Потім він дізнався, що це була особа, яка написала заяву на його сина - заявник ОСОБА_20 . Музика пропонував якось вирішити вказане питання, оскільки всі батьки хвилюються за їх дітей. Він запропонував ОСОБА_14 вказати все в суді. Може сказати, що він його змушував вчинити неправомірні дії.

Окрім повного визнання своєї провини, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
Ухвалою слідчого судді Полтавського апеляційного суду від 06.03.2019 року про надання дозволу на втручання в приватне спілкування ОСОБА_9 .

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 17.05.2019 року з додатком у вигляді флеш-накопичувача.

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 17.05.2019 року з додатком у вигляді диску.

Ухвалою слідчого судді Полтавського апеляційного суду від 06.03.2019 року про надання дозволу на втручання в приватне спілкування ОСОБА_6 .

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 17.05.2019 року з додатком у вигляді флеш-накопичувача.

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 17.05.2019 року з додатком у вигляді диску.

Дорученням на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у порядку ст.. 40, ч.6 ст. 246 КПК України.

Дорученням на проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст.. 36 КПК України.

Постановою про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 11.03.2019 року.

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 22.03.2019 року.

Заявою, повідомленням про кримінальне правопорушення, яка надійшла до Національного антикорупційного бюро України телефонним зв`язком від гр.. ОСОБА_9 .

Дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.. 40 КПК України від 05.03.2019 року.

Рапортом на виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.. 40 КПК України від 05.03.2019 року.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 від 21.03.2019 року з додатком у вигляді флеш-накопичувача.

Протоколом обшуку від 21.03.2019 року з додатком у вигляді флеш накопичувача.

Копією витягу з ЄРДР № 0000077 від 06.01.2019 року за заявою ОСОБА_7 .

Копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або так, що готується від 05.01.2019 року за заявою ОСОБА_7 , в якій останній підозрює у вчиненні злочину ОСОБА_9 .

Копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 .

Копією розписки від 03.12.2018 року.

Копією паспорту ОСОБА_9 .

Копією доручення про проведення слідчих дій в порядку ст.. 40 КПК України по кримінальному провадженню № 0000077.

Копією рапорту від 06.02.2019 року на виконання доручення про проведення слідчих дій в порядку ст.. 40 КПК України по кримінальному провадженню № 0000077.

Постановою про визнання речовими доказами від 22.03.2019 року.

Протоколом огляду предмету від 29.03.2019 року з додатком у вигляді фототаблиці.

Протоколу обшуку від 21.03.2019 року з додатком у вигляді флеш накопичувача.

Копією журналу доручень СВ до КВП.

Постановами про визнання речовими доказами від 22.03.2019 року.

Постановою про освідування особи ОСОБА_6 від 21.03.2019 року.

Протоколом освідування особи від 21.03.2019 року.

Протоколом огляду, помітки та вручення грошових коштів від 21.03.2019 року з додатком у вигляді фототаблиці.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.062019 року з копією опису речей і документів, які були вилучені на підставі слідчого судді, суду від 27.06.2019 року та додатком у вигляді диску.

Висновком експерта № 3 від 04.06.2019 року з додатком у вигляді дисків.

Висновком експерта № 3-1/45се-19 від 18.04.2019 року з додатками у вигляді фото таблиць.

Висновком експерта № 10/271СЕ-19 від 26.06.2019 року з додатками у вигляді фото таблиць.

Вимогою Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Полтавській області, згідно з якою ОСОБА_6 раніше не судимий.

Інформаційною довідкою щодо характеристики особи ОСОБА_6 зі слів сусідів мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом з родиною. В сварках та конфліктних ситуаціях з сусідами помічений не був. Скарг та заяв не надходило.

Копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 .

Копіями свідоцтв про народження дитини ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

Довідкою КП «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім..О.Ф.Мальцева ПОР», згідно з якою ОСОБА_6 в даній лікарні не перебуває.

Довідкою КП «Полтавський обласний психоневрологічний диспансер ПОР», згідно з якою ОСОБА_6 в даному закладі на стаціонарному лікуванні не знаходився.

Копією наказу ГУНП в Полтавській області від 09.12.2016 року № 445 о/с про призначення ОСОБА_6 на посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області.

Копією витягу з послужного списку особової справи ОСОБА_6 .

Копією осадової інструкції старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області.

Службовою характеристикою ОСОБА_6 .

Копією паспорту ОСОБА_6 .

Копією наказу № 586 від 17.04.2019 року про порушення службової дисципліни, та притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_6 .

Довідкою КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер ПОР», згідно з якою ОСОБА_6 в даному закладі на диспансерному обліку не знаходився.

Характеристикою на колишнього співробітника ОСОБА_6 .

Відео- матеріали надані сторонами були переглянуті в судовому засіданні.
Дослідивши та проаналізувавши в сукупності надані сторонами докази, перевіривши їх на предмет належності та допустимості, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст. 321 КПК України здійснення сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст. 337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Що стосується висловленої думки захисника про те, що при отриманні неправомірної вигоди ОСОБА_6 нібито мала місце провокація злочину з боку працівників поліції та необхідності визнання недопустимими усіх доказів, отриманих стороною обвинувачення внаслідок вказаної провокації, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Так, негласні слідчі (розшукові) дії були проведені з дотриманням вимог КПК України, на підставі постанов прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину та відповідних доручень, які були розсекречені та відкриті стороні захисту.

Згідно ч. 3 ст. 271 КПК України, під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила без такого сприяння.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази мають визнаватися одержаними незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання та закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини та громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством, або не уповноваженою на те особою чи органом або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

При вирішенні справи суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, яка поряд з Конвенцією, відповідно до положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, під час розгляду справ українськими судами повинна використовуватись як джерело права.

Відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виробив загальний принцип, що відноситься до гарантій справедливого розгляду справи в контексті техніки негласних розслідувань, що використовуються для боротьби з торгівлею наркотичними засобами.
Загальний зміст цього принципу зводиться до того, що суспільні інтереси не можуть виправдовувати використання доказів, що отримані внаслідок провокації правоохоронних органів (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Веселов та інші проти Росії від 2 жовтня 2012 року; рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії від 4 листопада 2010 року; рішення Європейського Суду з прав людини у справі Раманаускас проти Литви від 5 лютого 2008 року).
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, необхідно визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії).
Визначення провокації наведене у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Раманаускас проти Литви» від 05.02.2008 року, згідно з яким провокація з боку правоохоронних органів: «Має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений».
Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський Суд з прав людини виробив низку критеріїв (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Баннікова проти Росії» від 04.11.2010 року), а саме: a) змістовний критерій; b) процесуальний критерій. При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним наявність в суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.
Розкриваючи змістовний критерій, Європейський Суд з прав людини відзначає, що, по-перше, держава повинна мати у своєму розпорядженні конкретні та об`єктивні свідчення, що підтверджують вчинення обвинуваченим конкретних кроків на вчинення діяння, за яке він в подальшому переслідується. При цьому відповідно до вимог Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (рішення у справі Баннікова проти Росії; рішення у справі Веселов та інші проти Росії; рішення у справі Ванян проти Росії). Будь-яка інформація, отримана внаслідок негласної діяльності, має відповідати вимозі щодо того, що слідство має проводитись в цілому у пасивній манері. Таке виключає, зокрема, будь-які дії, що можуть бути розтлумачені, як вплив на обвинуваченого з метою вчинення ним злочину, як то- прояв ініціативи в контактах, повторна пропозиція, наполегливі нагадування тощо (рішення у справі Баннікова проти Росії; рішення у справі Веселов та інші проти Росії).
Отже, провокацією є допомога особі вчинити кримінальне правопорушення, яке вона б не вчинила, якби правоохоронні органи або особи, що діють за їх дорученням, цьому не сприяли або не впливали з тією ж метою на поведінку особи насильством, погрозами, шантажем; якщо дії працівників правоохоронних органів або закупника, спонукали людину вчинити кримінальне правопорушення і ніщо не передбачало, що злочин був би скоєний без цього втручання, то такі дії виходять за рамки допустимих і є провокацією.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що органами національної поліції здійснювалося як аудіо-відеоконтроль особи ОСОБА_6 , а також зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та отримані матеріали стали підставою для початку кримінального провадження, в рамках якого в подальшому 21.03.2019 року, приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, всупереч інтересам служби, з особистих корисливих мотивів, будучи посадовою особою правоохоронного органу, а саме старшим оперуповноваженим ВКП Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, перебуваючи на службі, у приміщенні Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, що розташований за адресою: м.Кременчук, вул.. 29 вересня, 6, отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 30 000 гривень за сприяння у не притягненні його до кримінальної відповідальності.

При цьому судом встановлено, що будь якої допомоги або сприяння ОСОБА_6 у здійснені злочину, впливу на його поведінку та дії шляхом погроз, залякування, умовлянь, наполегливих пропозицій тощо, працівниками поліції та особою, яка здійснювала оперативну закупку, не здійснювалося, що підтверджується дослідженими доказами.

Отже судом встановлено, що поведінка працівників правоохоронних органів щодо документування протиправної діяльності обвинуваченого булла допустимою та здійснювалася в межах наданих їм повноважень, а провокація кримінального правопорушення не знайшла свого підтвердження, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні ознаки, притаманні провокації злочину правоохоронними органами, а саме спонукання до вчинення злочину, також суд мав процесуальну можливість перевірити таке твердження сторони захисту.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні письмові докази та документи, суд відхиляє та не приймає до уваги позицію сторони захисту щодо провокації кримінального правопорушення, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими для доведення винуватості обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 368 КК України, як прохання надати та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є нетяжким злочином; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до інформаційної довідки раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, на обліках в Кременчуцькому наркологічному диспансері та Кременчуцькому психоневрологічному диспансері не перебуває.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді штрафу, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Призначаючи покарання у вигляді штрафу суд застосовує положення ч.1 ст. 5 КК України та призначає розмір штрафу в редакції ч.1 ст. 368 КК України, яка діяла на момент скоєння кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22 березня 2019 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 153680,00 грн., яка 25.03.2019 внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області - ОСОБА_19 , у зв`язку з чим ОСОБА_6 звільнено із Державної установи «Полтавська установа виконань № 23».

Згідно зі ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У відповідності до ч.8 вказаної статті у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

При цьому у відповідності до ч.9, 10 вказаної статті питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Відповідно до п.7 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2011 року № 15 кошти, внесенні як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, згідно ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому, застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Згідно з п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу» від 11.01.2012 року №15 застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Відповідні положення засвідчують, що повернення застави здійснюється на підставі судового рішення, винесеного з огляду на закріплені в КПК України правила підсудності.

З огляду на приписи ч. 11 ст.182 КПК України, застава, яка була внесена відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22.03.2019 року, після набрання вироком чинності, має бути повернена заставодавцю, дію запобіжного заходу у вигляді застави необхідно припинити.

По кримінальному провадженні маються процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 12246,78 грн., які відповідно до положень ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_6 в повному обсязі.

Арешти, що накладені на майна згідно ухвал слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22.03.2019 року та 04.04.2019 року необхідно скасувати.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 3 роки.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 12246,78 грн.

Дію запобіжного заходу у вигляді застави, обраного ОСОБА_6 ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 22.03.2019 року, після набрання вироком законної сили припинити.
Заставу в розмірі 153680,00 грн.., яка була внесена відповідно до довідки Територіального управління ДСА України в Полтавській області № 03/952/2019-Вих від 26.03.2019 року на рахунок ТУДСА України в Полтавській області 25.03.2019 року, як запобіжний захід (застава) за ОСОБА_6 , згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22.03.2019 року в сумі 153680,00 грн. повернути ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на картковий рахунок НОМЕР_2 ф-я Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» МФО 323475, код отримувача НОМЕР_1 .

Арешти, що накладені на майно згідно ухвал слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22.03.2019 року скасувати.

Накладений арешт (позбавлення права на відчуження) на майно ОСОБА_6 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 169,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер :04:003:1231, площею 0,0782 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полатви від 04.04.2019 року скасувати.

Речові докази заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 30000 гривень, номіналом по 200 гривень кожна 150 купюр конфіскувати в дохід держави.

Речові докази відео реєстратор Hikvision model DS 7616NI E2 serial № 645074872, системний блок сірого кольору HP Replace with HP Spare 106 № 5113, системний блок чорного кольору інв.. № 20966, «made in Thailand» № 68919TGS032116, блокнот в обкладинці світло-коричневого кольору з чорновими записами, блокнот у обкладинці синього кольору з чорновими записами, блокнот у обкладинці червоно-зеленого кольору з зображенням автомобіля з чорновими записами, банківську картку «АТ-банк» № НОМЕР_3 , ПМ № НОМЕР_4 (06), мобільний телефон марки Meizu M6 imei НОМЕР_5 , imei НОМЕР_6 , картка ФОПП (ідентифікаційний код) ОСОБА_6 , чек про оплату «Укрсібабнк», 2 аркуша папери А4, чек про оплату, картка «Монобанк» № НОМЕР_7 , картка «Альфабанк» № НОМЕР_8 , картка «Альфабанк» № НОМЕР_9 , картка Приватбанк № НОМЕР_10 , картка поліс страховий 0111 «Правозахисники країни», картка «Приватбанк» № НОМЕР_11 , картка дисконтна «Острів розваг», диктофон «OLYMPUS» 20021139, флеш носій Transcend 8Gb, копії документів формату А4 виписки з медичної картки, виписки з медичної картки, томографія оригінал і копія, листок непрацездатності, 6 аркушів, аркуш паперу формату А4 з написами Вибори 2014 та рукописним текстом, 2 аркуші паперу формату А4 з рукописними записами, картка профілактичного огляду та 4 аркушах паперу з направленнями на аналізи, аркуш паперу формату А4 запит, аркуш паперу формату А4 пояснення ОСОБА_23 , аркуш паперу формату А4 телеграма від 15.03.2019 №848, відповідь на запит 848 на 2 аркушах 2 примірники, сумка чорного кольору повернути власникам за належністю.

Речові докази завірені належним чином копії матеріалів кримінального провадження № 0000077 за ч.2 ст. 190 КК України, 10 аркушів із чорновими записами, рапорт ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000077 від 06.01.2019 року на 1 арк., копію журналу доручень на 3 арк., аркуш паперу з рукописним текстом, картка замісник Кременчуцького ВП № 16 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази контрольний тампон марлевого бинту, контрольний тампон марлевого бинту, марлевий тампон зі змивом з лівої долоні ОСОБА_6 , марлевий тампон зі змивом з правої долоні ОСОБА_6 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1