БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1003/21
Провадження № 1-кп/730/12/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2022 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000418 від 07.10.2021р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, перебуває в цивільному шлюбі, має 1 малолітню дитину, офіційно непрацюючого, раніше не судимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 29 вересня 2021 року близько 20-00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна прибув до господарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_6 , відкривши хвіртку, зайшов на його територію, далі шляхом видавлювання плечем вхідних дверей в житловому будинку проник в його середину, звідки умисно, таємно від оточуючих, здійснив викрадення топкових дверцят розміром 270x290мм вартістю 336,67 грн, дверцят піддувала розміром 270x160мм вартістю 216,67 грн, чавунної плити з двома конфорками розміром 410x710мм вартістю 666,67 грн, двох глухих чавунних плит розмірами 410x710 мм вартістю 666,67 грн кожна, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2553,35 грн.

Також, ОСОБА_5 29 вересня 2021 року близько 22-00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою скоєння крадіжки чужого майна прибув до господарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_7 , відкривши хвіртку, зайшов на його територію, далі шляхом видавлювання плечем вхідних дверей в житловому будинку проник в його середину, звідки умисно, таємно від оточуючих, повторно, здійснив викрадення топкових дверцят розміром 270x290мм вартістю 336,67 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_5 30 вересня 2021 року близько 22-00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна прибув до господарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_8 , відкривши хвіртку, зайшов на його територію, далі шляхом видавлювання плечем вхідних дверей в житловому будинку проник в його середину, звідки умисно, таємно від оточуючих, повторно, здійснив викрадення топкових дверцят розміром 270x290мм вартістю 336,67 грн, дверцят піддувала розміром 270x160мм вартістю 216,67 грн, чавунної плити з двома конфорками розміром 410x710мм вартістю 666,67 грн, десяти чавунних колісників розмірами 300x18x43мм з розміром лапи 20мм вартістю 33,33 грн кожен, чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1553,31 грн.

ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому та зміненому прокурором обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що він дійсно двічі 29 вересня 2021 року та один раз 30 вересня 2021 року у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через хвіртку заходив до господарств та шляхом видавлювання плечем вхідних дверей проникав до житлових будинків, що знаходяться в с. Шаповалівка й у яких не проживали їх власники, звідки викрадав металеві вироби опалювальних груб: чавунні плити, топкові дверцята, колісники. Не заперечує виду, кількості та вартості викраденого ним майна, зазначеного в обвинувальному акті. Вказані металеві вироби він здав на пункт приймання металобрухту, а виручені кошти в сумі 1100 грн витратив на власні потреби. Працівникам поліції добровільно зізнався в скоєних крадіжках, розкаявся в скоєному, попросив вибачення в потерпілих й домовився з ними про відшкодування збитків шляхом у відробітковій формі.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмами, але в судове засідання не з`явились, надавши заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі, зазначають, що викрадене майно їм повернуте, ОСОБА_5 вибачився перед ними та відшкодував завдані збитки, в зв`язку з чим жодних претензій до нього не мають й вважають за можливе призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу й стосуються процесуальних витрат та речових доказів.

Заслухавши обвинуваченого, перевіривши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винуватість ОСОБА_5 в пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна з урахуванням ознак проникнення до житла, повторності, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, і його дії стороною обвинувачення кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілих, матеріали досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, перебуває в цивільному шлюбі, має 1 малолітню дитину, є особою молодого працездатного віку, але офіційно не працює, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілі до обвинуваченого ніяких претензій не мають в зв`язку з отриманням повної сатисфакції та вибачення, заявляти цивільний позов не побажали й просять не позбавляти ОСОБА_5 волі.

Згідно досудової доповіді Ніжинського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській областіризики вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та її небезпеки для суспілства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні, в зв`язку з чим виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства; виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, відповідно до якої якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, при цьому, з огляду на положення ст.75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності декількох пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, кількості епізодів, виду та вартості викраденого майна, його повернення потерпілим, внаслідок чого вони не наполягають на ізоляції обвинуваченого від суспільства, висновку уповноваженого органу з питань пробації, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Відповідно до ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути 2402,68 грн в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчих експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільні позови не заявлялись.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком суду, з випробуванням з іспитовим строком в 2 (два) роки, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також додатково покласти обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2402,68 грн в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Речові докази по справі: топкові дверцята, дверцята піддувала, чавунну плиту на дві конфорки, десять чавунних колісників, які знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілої ОСОБА_8 , - залишити ОСОБА_8 ; топкові дверцята, дверцята піддувала, чавунну плиту на дві конфорки, дві глухі чавунні плити, які знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілої ОСОБА_6 , - залишити ОСОБА_6 ; топкові дверцята, які знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілої ОСОБА_7 , - залишити ОСОБА_7 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1