ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №489/1802/20
Провадження №1-кп/477/63/21
УХВАЛА
про проведення експертизи

26 листопада 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 (не з`явився),

під час розгляду кримінального провадженням, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004482, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Жовтневому районному суді Миколаївської області знаходиться зазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину.

Відповідно до обвинувачення, ОСОБА_4 , 05 грудня 2019 року, приблизно о 04:00, біля будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, наніс потерпілому ОСОБА_7 три удари ножем: один удар в область лівої сідниці та два удари в область правого стегна, спричинивши тілесні ушкодження, серед яких одним ударом спричинив сліпе поранення по задній поверхні правого стегна з раневим каналом з пошкодженням шкіри підшкірної клітковини та м`язів правого стегна і магістральних суден (артерії та вени), яке ускладнилося гострою масивною зовнішньою кровотечею та гемарогічним шоком, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і є небезпечним для життя в момент заподіяння та спричинило смерть потерпілого.

Під час судового розгляду, в порядку вирішення клопотань по доповненню з`ясувань обставин у справі, захисник обвинуваченого заявив клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставити питання щодо давності тілесних ушкоджень та причин смерті потерпілого, оскільки достовірних даних про це немає ні у висновку експерта, складеного під час досудового слідства, ні в показах допитаного під час судового розгляду експерта. Вважав, що висновок експерта № 3044 від 05 лютого 2020 року (розпочато 05 грудня 2019 року), здійснений під час досудового слідства, є неповним.

Вказав у судовому засіданні, що під час досудового слідства і судового розгляду не було достовірно встановлено давність спричинення потерпілому кожного із тілесних ушкоджень окремо, не встановлено та не обґрунтовано з посиланням на законодавчі та медичні нормативні акти визначення ступеню тяжкості ураження, яке потягло смерть потерпілого, з врахуванням клінічних ускладнень, про які зазначено у висновку експерта №3044.

На вирішення експертизи вважав за необхідне поставити наступні запитання:

1. Яка давність, всіх та конкретно кожного, виникнення тілесних ушкоджень до моменту настання смерті, виявлених у невпізнаного чоловіка за висновком експерта № 3044 від 05.12.2019-05.02.2020?

2. Чи настала би смерть чоловіка від поранення № 2, а саме пошкодження правого стегна само по собі, без клінічних ускладнень, зокрема гострої масивної кровотечі та геморагічного шоку?

3. Чи є рана № 2- пошкодженням правого стегна, артерії та вени небезпечним для життя саме в момент заподіяння або клінічному перебігу через певний проміжок часу?

4. Якщо рана № 2 пошкодження правого стегна, артерії та вени є небезпечним для життя саме в момент заподіяння, то яким саме конкретними об`єктивними клінічними даними, результатами лабораторних та клінічних досліджень це підтверджується, з посиланням на конкретні відповідні пункти Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень?

5. Якщо рана № 2 пошкодження правого стегна, артерії та вени є небезпечною для життя за клінічним перебігом, тобто певним проміжком часу, то якими саме конкретними об`єктивними клінічними даними, результатами лабораторних досліджень це підтверджується, з посиланням на конкретні відповідні пункти Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень?

6. Якими саме об`єктивними клінічними даними, результатами клінічних та лабораторних досліджень з посиланням на конкретні відповідні пункти Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень підтверджується те, що сама по собі рана № 2 є тяжким тілесним ушкодженням?

Обвинувачений також був згоден із клопотанням свого захисника.

Прокурор проти цього заперечувала, вказавши, що проведена під час досудового слідства експертиза в повній мірі достатньо відповіла на запитання щодо тілесних ушкоджень і смерті потерпілого.

Суд, заслухавши клопотання захисника, вислухавши думку обвинуваченого та прокурора щодо нього, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Суд, виходячи з положень ст. 22, 86, 87, 89 КПК України зобов`язаний надати сторонам можливість здійснювати їх процесуальні права та обов`язки, в тому числі і стороні захисту можливість захищатися тими законними засобами та методами, які вона вважає за доцільне та необхідне.

Також, у ст. 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно зі ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно зі ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

В статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження (ст. 243 КПК України).

При цьому в ч. 2 ст. 242 КПК України передбачено, що для встановлення причин смерті, тяжкості та характеру тілесних ушкоджень проведення експертизи є обов`язковим.

Так, за частиною першою статті 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до п.1.2.11, п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України № 53/5 від 08 жовтня 1998 року та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.

Статтею 4 Закону України Про судову експертизу встановлено, що правильність висновку судового експерта забезпечується можливістю призначення повторної експертизи, яка доручається іншому експерту, експертам.
Згідно п. 2.4.2 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року, участь кількох експертів є обов`язковою при проведенні повторних експертиз за матеріалами кримінальних та цивільних справ.
Правилами проведення комісійних судово-медичних експертиз, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року №6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 року за №256/792, визначено, що комісійні судово-медичні експертизи провадяться у відділах комісійних експертиз бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров`я з метою перевірки правильності надання медичної допомоги.

Відповідно до висновку експерта №3044 судово-медичної експертизи, проведеної під час досудового слідства, перед експертом були поставлені запитання і ним були надані відповіді щодо тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому та часу їх отримання ним, зокрема визначено, що вони були отримані прижиттєво. Проте не визначено детально коли саме прижиттєво (перед самою смертю, за певний час до настання смерті чи в інший час), хоча в постанові слідчого в описовій частині вказано, що труп потерпілого був виявлений 05 грудня 2019 року в м. Миколаєві на пр. Миру, на алеї біля будинку № 70 о 04:50.

Крім того, із питань, які захисник вважає необхідним з`ясувати вбачається, що для нього має важливе значення клінічні ускладнення рани № 2, їх перебіг та зв`язок з настанням смерті.

Так, в тому ж висновку експерта № 3044 зазначено, що смерть невпізнаного чоловіка настала від сліпого поранення правої вени та артерії, яке ускладнилося гострою масивною зовнішньою кровотечею та геморагічним шоком, що підтверджується даними судово-гістилогічного дослідження. Проте відсутня конкретизація з посиланням на норму законодавства, якою визначено віднесення такого ушкодження до тяжких тілесних ушкоджень, як наприклад Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, або іншим нормативним актом

З врахуванням викладено, для забезпечення обвинуваченому права на захист, а також для усунення можливих сумніві, які можуть впливати на вірне рішення справи, суд вважає, що клопотання захисника є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 332 КПК України судовий розгляд слід продовжити після отримання висновку експертів.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 242, 332, 371, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

І. Клопотання захисника про призначення комісійної судово-медичної експертизи задовольнити.
ІІ. Призначити по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР,
№ 0004482, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам Миколаївського обласного бюро судово-медичних експертиз Миколаївської обласної ради, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.
ІІІ. На вирішення експертів поставити наступні питання:
1. Яка давність, всіх та конкретно кожного, виникнення тілесних ушкоджень до моменту настання смерті, виявлених у невпізнаного чоловіка (встановлено під час слідства - ОСОБА_7 ) за висновком експерта № 3044 від 05.12.2019-05.02.2020 (том 1 а.с. 111-117)?
2. Чи настала би смерть чоловіка (встановлено під час слідства - ОСОБА_7 ) від поранення № 2, а саме правого стегна само по собі, без клінічних ускладнень, зокрема гострої масивної кровотечі та геморагічного шоку?

3. Чи є його рана № 2 - пошкодженням правого стегна, артерії та вени небезпечним для життя саме в момент заподіяння або клінічному перебігу через певний проміжок часу?

4. Якщо його рана № 2 пошкодження правого стегна, артерії та вени є небезпечним для життя саме в момент заподіяння, то яким саме конкретним об`єктивними клінічними даними, результатами лабораторних та клінічних досліджень це підтверджується, з посиланням на конкретні відповідні пункти Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень?

5. Якщо його рана № 2 пошкодження правого стегна, артерії та вени є небезпечною для життя за клінічним перебігом, тобто певним проміжком часу, то якими саме конкретними об`єктивними клінічними даними, результатами лабораторних досліджень це підтверджується, з посиланням на конкретні відповідні пункти Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень?

6. Якими саме об`єктивними клінічними даними, результатами клінічних та лабораторних досліджень з посиланням на конкретні відповідні пункти Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень або іншими нормативними актами підтверджується те, що сама по собі його рана № 2 є тяжким тілесним ушкодженням?
IV. Для проведення експертного дослідження надати в розпорядження експертів матеріали кримінального провадження № 477/1802/20.
V. В судовому засіданні оголосити перерву до отримання судом висновків експертизи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1