Справа № 138/2906/20
Провадження №11-кп/801/833/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 22.01.2013,
за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 травня 2021 року, якою:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Чернеча Слобода Буринського району Сумської області, громадянку України, заміжню, зареєстровану та проживаючу по АДРЕСА_1 , раніше несудиму,
-звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000085 від 22.01.2013 відносно неї у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України закрито.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 травня 2021 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. 4 ч.1 ст. 49 КК України. Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000085 від 22.01.2013 відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України закрито.
Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 24691 грн. 32 коп. стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 травня 2021 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В доводах апеляційної скарги посилається невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, на його думку суд в порушенні приписів глави 27 та абзацу 2 ч. 4 ст. 291 КПК України вказав прокурору на необхідність надання документів та незважаючи на заперечення представника потерпілого, отримав у непередбачений законом спосіб від прокурора зібрані стороною обвинувачення під час досудового розслідування докази, чим на його думку, грубо порушив процедуру їх отримання, а відтак істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення. Також зазначає, що під час підготовчого судового засідання не було роз`яснено ОСОБА_7 суть обвинувачення і право заперечення проти закриття кримінального провадження, а також не було з`ясовано її позицію до вчинених нею дій. Окрім того, вважає хибним твердження суду про те, що ОСОБА_7 не вчиняла умисних дій спрямованих на ухилення від слідства або суду. При цьому сторонами кримінального провадження також не заперечується факт зупинення 16.10.2020 року досудового провадження та оголошення ОСОБА_7 у розшук та його не оскарження стороною захисту.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_9 підтримав подану ним апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просив оскаржувану ухвалу місцевого суду залишити без змін як законну та обґрунтовану.
Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_8 також заперечили проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просили оскаржувану ухвалу місцевого суду залишити без змін, як законну та обґрунтовану.
Окрім цього, захисник обвинуваченої надав суду свої письмові заперечення на апеляційну скаргу, у якій виклав позицію сторони захисту щодо безпідставності доводів поданої апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, виступи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
На думку колегії суддів апеляційного суду, при ухваленні оскаржуваного судового рішення зазначених вимог закону місцевим судом було дотримано повністю.
Зокрема, як вбачається з матеріалів об`єднаного кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та оскаржуваного судового рішення, 13.11.2020 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з Вінницької обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, до якого додані реєстр матеріалів досудового розслідування і розписки підозрюваної та захисника про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.11.2020 призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 286, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення сплило понад 10 років. Обвинувачена вказане клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Пунктом першим частини другої статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Судом першої інстанції встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, яке скоєне 06.11.2010.
Згідно зі ст.12 КК України злочин, передбачений ст. 286 ч. 2 КК України, є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Відповідно до положень ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину .
Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.
Таким чином, за умови відсутності факту ухилення ОСОБА_7 від слідства або суду, строк давності для звільнення її від кримінальної відповідальності згідно з приписами ч.1 ст. 49 КК України становить десять років з дня вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Проте, у разі підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_7 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 КК України такий строк для неї становить п`ятнадцять років з часу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.
Для застосування зазначеної норми обов`язково має бути підтверджено факт ухилення особи від досудового слідства або суду, що є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України. При цьому час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Тобто, у цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду оскільки факт свідомого ухилення особи від відповідальності свідчить про те, що вона все ще є суспільно небезпечною, тож це зумовлює необхідність більш суворого підходу до неї при вирішенні питання про давність притягнення до кримінальної відповідальності.
Також відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Зазначений правовий висновок викладено у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021 у справі № 328/1109/19.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами кримінального провадження, 05 жовтня 2020 року прокурором було складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке було вручено чоловіку обвинуваченої ОСОБА_11 у спосіб, визначений ч. 2 ст. 135 КПК України, про що свідчать протокол про вручення повідомлення про підозру від 05.10.2020 та протокол відмови від отримання повідомлення про підозру від 05.10.2020, складені прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_12 .
Також, 05.10.2020 прокурором ОСОБА_12 в порядку ч. 2 ст. 135 КПК України вручені повістки для передачі ОСОБА_7 про її виклик до Вінницької обласної прокуратури для проведення слідчих дій по кримінальному провадженню на 09.10.2020, 12.10.2020 та на 15.10.2020 ОСОБА_11 та представнику ОСББ «Хвиля Дністра» за місцем проживання ОСОБА_7 , що підтверджується корінцями повісток про виклик від 05.10.2020 та протоколом відмови від отримання повісток від 05.10.2020.
Постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 від 16.10.2020 підозрювану ОСОБА_7 оголошено у розшук. Постанова мотивована тим, що у провадженні прийняті усі необхідні заходи щодо встановлення місця перебування підозрюваної, винесено та надано доручення органам ОВС щодо встановлення місця перебування останньої, однак встановити її місце знаходження під час провадження досудового слідства не вдалось, по місцю реєстрації остання не мешкає. За таких підстав, слідчий дійшов до висновку про наявність підстав для винесення постанови про оголошення ОСОБА_7 у розшук.
Також 16.10.2020 слідчим винесена постанова про зупинення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що 08.10.2020 захисник ОСОБА_8 направив на електронну адресу Вінницької місцевої прокуратури на ім`я прокурора ОСОБА_12 клопотання про відкладення слідчих дій, запланованих на 09.10.2020, 12.10.2020, 15.10.2020 до одужання ОСОБА_7 , оскільки остання з 01.10.2020 перебувала на стаціонарному лікуванні в інституті кардіології ім. академіка Стражеска в м. Києві, про що додав до клопотання копію відповідної довідки від 07.10.2020, згідно якої ОСОБА_7 перебуває на лікуванні з 01.10.2020 по теперішній час. Вказане клопотання зареєстроване Вінницькою місцевою прокуратурою лише 12.10.2020, а 13.10.2020 скероване до Вінницької обласної прокуратури. У Вінницькій обласній прокуратурі клопотання зареєстроване 15.10.2020, а 16.10.2020 накладена резолюція про його розгляд.
Факт перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні у ДУ «Інститут кардіології імені академіка М.Д. Стражеска» з 01.10.2020 по 13.10.2020 також підтверджується копією виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 3689.
Подальше перебування на стаціонарному лікуванні у Київському обласному кардіологічному диспансері у період з 17.10.2020 по 21.10.2020 підтверджується копією довідки № 23 та копією ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 21.10.2020.
Таким чином на думку суду першої інстанції, з якою також повністю погоджується і колегія суддів апеляційного суду, вказані докази в їх сукупності свідчать про відсутність факту умисного вчинення ОСОБА_7 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду. Окрім цього, правильним також є висновок місцевого суду про те, що відсутність у прокурора чи слідчого відомостей про перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні, що зумовило об`єктивну неможливість її прибуття для проведення слідчих дій, а також стан діловодства в органах прокуратури, не доводять наміру останньої умисно ухилитись від слідства або суду.
На переконання апеляційного суду такі висновки місцевого суду є вірними та достатньо обґрунтованими, а тому суд дійшов законного висновку, що ОСОБА_7 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, так як судом не встановлено факт її умисного ухилення від слідства або суду, а з дня вчинення злочину минуло більше ніж 10 років.
Колегія суддів апеляційного суду також не може погодитись з посиланнями в апеляційній скарзі на те, що на думку представника потерпілого суд повинен був керуватись у даному випадку вимогами ч. 4 ст. 288 КПК України, оскільки за змістом зазначеної норми кримінального процесуального закону дані вимоги поширюються лише на клопотання прокурора. Окрім того, представник потерпілого у своїй скарзі не спростував існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, а його заперечення про закриття викликало існування на його думку обставин передбачених ч. 2 ст. 49 КК України.
Також колегія суддів апеляційного суду звертає увагу і на те, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності були предметом обговорення впродовж двох судових засідань на яких зокрема ОСОБА_7 була присутня та приймала безпосередню участь, а суд у неї з`ясовував її згоду на звільнення від кримінальної відповідальності із зазначенням вищевикладених підстав для її звільнення.
Колегія суддів також погоджується із поданими запереченнями сторони захисту щодо доводів апеляційної скарги, оскільки встановлено, що про факт зупинення досудового розслідування та розшук ОСОБА_7 стороні захисту стало відомо лише у день його відновлення 21.10.2020, тобто у день втрати ним чинності, а також те, що рішення про оголошення її у розшук не могло бути оскаржене до слідчого судді., а скарга на таке рішення могла бути предметом розгляду саме під час підготовчого судового засідання. Окрім того, судом вірно та достатньо обґрунтовано не встановлено факту ухилення ОСОБА_7 від слідства.
Таким чином колегія суддів апеляційного суду переконана, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають достатніх обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки встановлено, що дане рішення є цілком законним та достатньо обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 травня 2021 року, якою звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 22.01.2013 відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4