Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Справа № 608/2639/21
Номер провадження1-кс/608/1017/2021

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000444 від 20 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000444 від 20 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У ході розслідування встановлено, що 19.11.2021 біля 15:30 год. двоє невідомих осіб таємно шляхом вільного доступу із поля, яке розташоване в м. Чортків неподалік колишнього м`ясокомбінату та належить ФГ «Масарівські липки», здійснили крадіжку качанів кукурудзи в кількості чотирьох мішків.

В ході проведення огляду місця події було виявлено в автомобілі марки ВАЗ 91099 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Вигнанка Чортківського району, чотири мішки із сільськогосподарською культурою, а саме кукурудзою в качані. За результатами огляду автомобіль поміщено на спецмайданчик Чортківського РВП для тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Чортків, вул. Горбачевського, 1а, а чотири мішки з качанами кукурудзи поміщено в кімнату зберігання речових доказів Чортківського РВП.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 170 ч.1; 170 ч.2 п.1; 170 ч.3 КК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної та юридичної особи, якщо воно відповідає вимогам ч.1 ст. 98 КПК України і щодо якого існує сукупність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів, а також в подальшому надання їм належної правової оцінки, призначенні та проведенні необхідних експертиз та слідчих дій для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив клопотання розглядати без його участі, підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За положеннями ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК повинен врахувати правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

На виконання вимог ст. 171 КПК України слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, мотивуючи тим, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, і є підстави вважати, що це майно є доказом злочину, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Однак, які критерії конкретно, передбачені ст. 98 КПК України, в даному випадку, стосуються майна, на яке слідчий просить накласти арешт, в клопотанні не зазначено, процесуальне рішення щодо визнання такого майна речовими доказами слідчим не приймалося.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у даному кримінальному провадженні жодній особі підозра у вчиненні кримінального правопорушення не повідомлялася. Також не має підстав стверджувати, що ФГ «Масарівські липки» є потерпілою особою, оскільки відповідні документи з цього приводу до клопотання не долучено.

За таких обставин, власники майна, на яке слідчий просить накласти арешт, а саме ОСОБА_5 та ФГ «Масарівські липки», на даному етапі досудового розслідування, виходячи з вимог п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України не є сторонами кримінального провадження. За таких обставин слід прийти до висновку, що в даному кримінальному провадженні вони мають статус третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Беручи до уваги те, що клопотання про арешт майна третіх осіб, відповідно до вказаної вище норми закону, вправі подати прокурор, а не слідчий у кримінальному провадженні, тому клопотання слідчому судді подано не уповноваженою на те особою.

Таким чином, підстави для накладення арешту на транспортний засіб марки ВАЗ 91099 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та чотирьох мішків із вмістом качанів кукурудзи, яка належить ФГ «Масарівські липки», як про це ставиться питання в клопотанні слідчого, відсутні.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 64-2, 170, 171, 173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000444 від 20 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення, або в той же строк з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1