Справа № 347/2100/21
Провадження № 1-кс/347/676/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 11.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
13.10.2021 року старший дізнавач сектору дізнання Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000124 від 11.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
Із клопотання вбачається, що 10.10.2021 року в сектор дізнання Косівського РВП ГУНП поступив рапорт від інспектора СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про те, що 10.10.2021 року близько 11:30 годин в м. Косів по вулиці Незалежності в ході проведення перевірки документів на транспортний засіб марки Volkswagen Golf, державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », у водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Слобідка, Косівського району Івано-Франківської області, було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із явними видимими ознаками підроблення.
10.10.2021 року під час проведення огляду місця події в м. Косів по вулиці Незалежності, Косівського району, Івано-Франківської області, було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 15.04.2015 року та автомобіль марки Volkswagen моделі Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 .
В судове засідання дізнавач не прибув, звернувся із заявою про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує повністю та просив задовольнити його.
Володілець тимчасово вилучених речей в судове засідання не прибув, про розгляд клопотання повідомлений шляхом телефонограми, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті.
Дослідивши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання (а.с.3), копію рапорта (а.с.4), копію протоколу огляду місця події (а.с.5-7), постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів (а.с.8-9), слідчий суддя приходить до наступних висновків:
Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З огляду на вищенаведене, слідчий мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше наступного дня після вилучення майна про накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майно.
Відповідно до частини 2 та 7 статті 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час.
Слідчим суддею встановлено, що майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, було вилучено за протоколом огляду місця події від 10.10.2021 року о 13:20 годині, тому в порядку ч.5 ст.171 КПК України дізнавач мав звернутися із даним клопотанням не пізніше 11.10.2021 року.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Разом із тим, з клопотанням про арешт майна дізнавач звернувся до слідчого судді 13.10.2021 року, тобто після спливу граничного строку.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом.
Дізнавачем не заявлено вимоги про поновлення пропущеного строку для звернення із даним клопотанням про арешт майна та не вказано поважних причин його пропуску.
Отже, зважаючи на те, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано з пропуском строку, зважаючи на імперативну норму абзацу другого частини 5 статті 171 КПК України, вказане клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання дізнавача про накладення арешту на тимчасово вилучені речові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії і номера НОМЕР_2 , дата реєстрації 15.04.2015 року, та на автомобіль марки Volkswagen моделі Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1