У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000004 за апеляційною скаргою прокурора окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 , на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_8
обвинувачений: ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.08.2021 року скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

______________________________
провадження № 11-кп/784/810/21 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_9
категорія: повернення обвинувального акту доповідач у апеляц. інстанції : ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Згідно ухвали суду, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000004 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам статті 291 КПК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Прокурор вважає прийняте судом рішення про повернення прокурору обвинувального акту незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що у своїй ухвалі суд суперечить своїм же висновкам, оскільки попередньо встановивши, що потерпілим може бути або фізична особа або юридична особа зазначив, що Миколаївська обласна рада, яка є юридичною особою, не може бути представником «територіальної громади», оскільки не є фізичною особою.

Так, на думку прокурора, доводи суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України є необґрунтованим та безпідставним.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд першої інстанції послався на його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.

Так, суд прийшов до висновку, що в обвинувальному акті є суттєві вади, які перешкоджають проведенню судового розгляду та не можуть бути усунутими судом під час здійснення кримінального провадження.

Суд зазначив, що такий обвинувальний акт, який містить недоліки та суперечності, суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виходячи з норм закону, викладених у ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених частиною 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.
При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та правову кваліфікацію його дій, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завдання цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам кримінального процесуального закону не відповідає фактичним даним кримінального провадження та є помилковим.
У міжнародних джерелах права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.
Як зазначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, в обвинувальному акті важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину, та передає його до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту.
На думку колегії суддів, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту щодо ОСОБА_6 прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінальних правопорушень.
Суд не є стороною кримінального провадження та не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.
Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння злочину, його правової кваліфікації, тощо.
В обвинувальному акті викладені ті обвинувачення, які прокурор вважає встановленими.
Як зазначає в своїй ухвалі суд першої інстанції, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки фактично не містить відомостей щодо потерпілого, часу та місця вчинення кримінальних правопорушень.

Так, на думку суду, обвинувальний акт не відповідає і вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки потерпілим може бути або фізична особа або юридична особа, та не може бути «територіальна громада», яка не є ані - фізичною особою, ані - юридичною особою та не може бути представником «територіальної громади», оскільки: не наділений правом представляти інтереси жодної «територіальної громади», або уповноважений законом представляти лише спільні інтереси декількох територіальних громад; не є фізичною особою, яка відповідно до статті 58 Кримінального Процесуального Кодексу України може бути представником потерпілого у кримінальному процесі.

У своїй ухвалі суд суперечить своїм же висновкам, оскільки попередньо встановивши, що потерпілим може бути або фізична особа або юридична особа зазначив, що Миколаївська обласна рада, яка є юридичною особою, не може бути представником "територіальної громади" оскільки не є фізичною особою та зазначає про відсутність в обвинувальному акті вказівок про потерпілого та ненадання суду документів, передбачених частиною 9 статті 290 КПК України, про відкриття матеріалів кримінального провадження потерпілому.

Водночас зазначене не відповідає дійсності так, як у обвинувальному акті зазначено потерпілого - територіальну громада в особі Миколаївської обласної ради, яка зареєстрована за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, та представника потерпілого - ОСОБА_11 ..

Окрім того, ч.4 ст. 291 КПК України зазначено виключний перелік документів, які долучаються до обвинувального акта. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється. Серед переліку документів, зазначених у вищевказаній нормі відсутні документи про відкриття матеріалів кримінального провадження потерпілому.

Кримінальний процесуальний кодекс передбачає як залучення так і заміну потерпілого судом, що вказано у ч.7 ст. 55 КПК України.

На думку суду, обвинувальний акт не відповідає і вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не зазначено час та безпосереднє місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК України.

Але, оскільки, точну дату, коли обвинувачений надав до Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації завідомо підроблені офіційні документи не встановлено, у обвинувальному акті зазначено лише встановлені вході досудового розслідування місяці (у листопаді та грудні 2020 року).

Що стосується місця вчинення злочину, передбаченого частиною 5 статті 191 КК України, у обвинувальному акті зазначено наступне: «Після чого, ОСОБА_6 надав вищевказані складені ним підроблені акт приймання виконаних будівельних робіт із довідкою про їх вартість для погодження і проведення подальшої оплати за ними замовнику - Управлінню капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 42.

Перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що в підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбачених ст.314 КПК України, та замість перевірки даного обвинувального акту на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України, вдався до аналізу та оцінки змісту обвинувального акту, що є неприпустимим на стадії підготовчого судового засідання.
Прокурором сформульовано та викладено те обвинувачення, яке було доведено під час проведення досудового розслідування, в межах вказаного кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно повернуто обвинувальний акт з зазначених вище підстав, оскільки з його змісту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочинів, форми вини і мотивів злочинів, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію вказаних злочинів, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Колегія суддів за результатами апеляційного розгляду дійшла висновку, що суд першої інстанції без визначених ст.ст. 291, 314 КПК України підстав повернув прокурору обвинувальний акт, у зв`язку з чим, рішення суду першої інстанції про повернення прокурору вищевказаного обвинувального акту не можна визнати законним та обґрунтованим, тому його слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, щодо не наведення судом першої інстанції у своєму рішенні жодних аргументів порушення вимог ст. 291 КПК при складанні обвинувального акту.

В зв`язку з викладеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 412, 415, 424, 532 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: