Справа № 466/6763/21
У Х В А Л А

12 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

представника обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи,-

в с т а н о в и в :

В процесі розгляду Шевченківським райсудом м. Львова клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000642 за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України , прокурор звернулась з клопотанням , в якому просить продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги . Зазначає, що вказаний запобіжний захід був визначений ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду м. Львова від 27.07.2021. На даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 ст. 177 КПК України, які були наявні і на час застосування запобіжного заходу щодо особи. У сторони обвинувачення відсутні будь-які дані про покращення стану здоров`я обвинуваченого .

Вказане клопотання підтримали в судовому засіданні потерпілий та його захисник.

ОСОБА_7 , його захисник та представник просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора з тих підстав, що стан здоров`я ОСОБА_7 значно покращився. Він може перебувати під наглядом родичів та не потребує поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, так як отримує необхідні медикаменти.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання суд приходить до наступного висновку.

За результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000642 за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України слідчий, за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом щодо ОСОБА_7 . Первинно, ухвалою слідчого судді від 27.05.2021 підозрюваному, на той час, ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту . З гідно висновку судово-психіатричного експерта № 86 від 14.07.2021, ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу з частинами загострення, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду м. Львова від 23.07.21 року ОСОБА_7 було змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. В подальшому, за клопотаннями прокурора, термін дії вказаного запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 неодноразово продовжувався . На даний час ОСОБА_7 перебуває в 23-му відділенні КНП ЛОР « Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня « , де отримує належне лікування.

За нормами ч.3 ст.508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Під час судового розгляду, за нормами ч.1 ст.331 КПК України, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч.2 ст.331 КПК України).

Періодичний контроль суду щодо строку дії запобіжного заходу у виді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, у порядку ст.331 КПК України, здійснюється на всіх етапах судового провадження, та забезпечує дотримання прав обвинуваченого чи особи, яка бере участь у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, з урахуванням ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині реалізації права на забезпечення періодичного контролю за законністю застосування запобіжного заходу в судовому провадженні.

За нормами ч.1 ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом (1), поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку (2).

Вирішуючи питання про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, суд також бере до уваги вимоги пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини встановив низку процедурних гарантій щодо застосування п."е" ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема: 1) позбавлення будь-кого свободи може відбуватися тільки в межах передбаченої законом процедури й не може бути свавільним; 2) особа не може бути позбавлена волі, якщо не буде достовірно встановлено, що вона є психічно хворою; 3) розлад психіки має бути встановлений об`єктивною медичною експертизою; 4) розлад психіки повинен мати такий характер або такий ступінь, який би виправдовував обов`язкове позбавлення свободи, а правомірність подальшого утримання особи в психіатричному закладі залежить від того, чи зберігається стан психічного розладу (рішення у справі "Вінтерверп проти Нідерландів" від 24 жовтня 1979 року).

Оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_7 відповідає характеру і тяжкості вчиненого діяння, позбавляє можливості перешкоджати інтересам правосуддя. Водночас обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, та з урахуванням даних про відсутність адекватного системного протирецидивного психіатричного супроводу за місцем проживання, передання ОСОБА_7 на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, виключається.

Керуючись ст.ст. 27, 177, 314-316, 369-372, 376, 508, 512 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до психіатричного закладу: КНП ЛОР» Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня « строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 березня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту виготовлення повного її тексту .

Суддя ОСОБА_1