Справа № 629/2808/19
Провадження № 1-кп/635/641/2021
УХВАЛА

29 жовтня 2021 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ? ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ? ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ? адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000619 від 01 травня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надеждівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ?

в с т а н о в и в:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Розгляд даного кримінального провадження здійснюється колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_6 та суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_1 .
Згідно з рапорту від 29.10.2021 помічника судді ОСОБА_6 , остання з 27 жовтня 2021 року по 29 жовтня 2021 року (включно) перебуває на лікарняному, тоді як строк дії запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою спливає 30 жовтня 2021 року.
Відтак, на підставі рішення зборів Харківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2021 року №6/1 по пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України передано судді ОСОБА_1 для розгляду клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Так, нормами частини третьої статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, що стали підставою для обрання запобіжного заходу продовжують існувати і обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на неповнолітнього свідка для примушування змінити свідчення; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також зазначив, що прокурором не доведено продовження існування ризиків передбачених статтею 177 КПК України.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного.
Заслухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 травня 2019 року у відношенні ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області продовжувався, останній раз 01 вересня 2021 року на строк до 30 жовтня 2021 року (включно).
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, при цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Враховуючи доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, суд вважає, що існують ризики передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України. Так, обвинувачений не працює, не одружений та не має стійких соціальних зв`язків і усвідомлюючи, що нормами КК України за інкримінований злочин передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років може переховуватися від суду, а враховуючи обставини інкримінованого злочину, зокрема, кількість тілесних ушкоджень, характер їх спричинення потерпілому, та вчинення дій направлених на приховування трупу, вказують, що обвинувачений може вчинити інший злочин. Крім того, обвинуваченому відоме місце проживання свідків, тому незважаючи, що свідок вже допитаний у судовому засіданні, але враховуючи його неповнолітній вік, обвинувачений перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідка для примушування змінити свідчення.
Між тим, в провадженні Фрунзенського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження № 0000505 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Сукупність вказаних обставин, дають підстави вважати про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому суд вважає за доцільне продовжити строк застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд, ?

постановив:

Клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ? задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 27 грудня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя - ОСОБА_1