У Х В А Л А
Іменем України

16 вересня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001927 від 27 грудня 2012 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь Донецької області, громадянина України, росіянина, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого,
- 14.11.2019 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі, 23.04.2021 року звільнений по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторони обвинувачення прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 05 березня 2015 року приблизно о 19 год. 44 хв., перебуваючи в приміщенні торгової зали магазину «Карі», розташованому в ТЦ «Район», по вул. Лаврухіна, 4 в м.Києві, побачив на полицях товар, після чого у нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, взяв із полиць з товаром майно, що належить ТОВ «Карі Україна», а саме: чоловічі мокасини, вартістю 1039 грн. 20 коп., після чого одягнув вищевказаний товар на ноги.
Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, обвинувачений ОСОБА_3 тримаючи вищевказане майно при собі, вийшов за межі магазину «Карі», при цьому не розрахувавшись за товар, тим самим намагався повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «Карі Україна», однак виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення повторного таємного викрадення чужого майна до кінця, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, так як обвинуваченого ОСОБА_3 було зупинено працівником охорони за межами магазину.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні за вчинене останнім кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з підстав ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло більше 5 років.
Обвинувачений ОСОБА_3 , який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, пояснив суду, що не переховувався від слідства. Після вчиненого ним кримінального правопорушення він був у слідчого лише раз, після чого його більше не викликали. Крім того, його було засуджено Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області та призначено покарання, яке він відбував в місцях позбавлення волі, після звільнення з місць позбавлення волі сам з`явився до органів поліції, так як випадково дізнався, що перебуває у розшуку. Після роз`яснення суддею підстав та наслідків закриття провадження з цих підстав, відмітив, що наслідки закриття провадження з цих підстав, які є нереабілітуючими, йому зрозумілі, просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього закрити.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Згідно з ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.
Відповідно до ч. 1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За ч. 3 ст.285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.
Відповідно до ч. 4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вкаазне кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Під ухиленням від слідства або суду з огляду на положення ч. 2 ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).
Згідно ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ОСОБА_3 ухилявся від досудового розслідування, суду чи вчинив новий злочин в період часу з 05 березня 2015 року до моменту розгляду справи судом. ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, згідно матеріалів кримінального провадження, 25 червня 2021 року.
Крім того, вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2019 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, які останній вчинив 26 грудня 2014 року, 19 січня 2015 року, тобто до вчинення кримінального правопорушення, яке розглядається судом.
У даному випадку, враховуючи обставини справи, те, що кримінальне правопорушення було вчинено 05 березня 2015 року, з часу його вчинення минуло більше п`яти років, а відтак закінчились строки давності.
З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності особистої згоди обвинуваченого ОСОБА_3 , він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закриттю.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.
Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 369-372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0001927 від 27 грудня 2012 року - закрити.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: мокасини чоловічі, передані під розписку директору магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на відповідальне зберігання залишити власнику.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя -