У Х В А Л А Справа № 932/7138/21

Іменем України Провадження № 1-кс/932/3757/21

02 вересня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням слідчого по кримінальному провадженню № 0000990 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2021 року слідчий СВ ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, у якому прохає накласти арешт на тимчасово вилучене у ході огляду автомобіля марки «Газель», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на сам автомобіль.

Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно із вимогами ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. В силу вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Згідно із вимогами ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Розглянувши клопотання та вивчивши надані до нього додатки, приходжу до висновку про необхідність повернення його прокурору для усунення недоліків. Так, слідчий прохає накласти арешт, зокрема, на автомобіль марки «Газель», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власника якого слідчим не зазначено. Слідчий прохає накласти арешт на два свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, однак не зазначає кому саме вони належать. До клопотання копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів не долучені. У клопотанні слідчий обґрунтовує доцільність арешту транспортного засобу марки «Тойота», моделі «Королла», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а не транспортного засобу марки «Газель», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Отже, викладені слідчим обставини та надані ним докази не дозволяють встановити особу власника транспортного засобу та належність свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, що унеможливлює виклик у судове засіданні із розгляду клопотання про арешт майна, у встановлені законом строки, власника майна. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна обов`язково розглядається із викликом власника чи володільця майна, що встановлено ст. ст. 172-173 КПК України, у стислий строк. За відсутності відповідного обґрунтування необхідності арешту майна у вигляді транспортного засобу марки «Газель», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відсутності документів на це майно або інформації про власника майна, відсутності відомостей про належність свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, приходжу до висновку про невідповідність клопотання вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України. Внаслідок встановленого порушення, повертаю клопотання прокурору для усунення зазначених недоліків та встановлюю строк у сімдесят дві години для їх усунення шляхом надання до суду клопотання про накладення арешту на майно із зазначенням обґрунтування необхідності арешту майна у вигляді транспортного засобу марки «Газель», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , його власника, інформації про осіб, якім належать свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів.

Так, згідно із постановою Верховного Суду по справі № 522/11807/18 від 03.03.2021, застосування належної процедури «fair procedure» (у європейській системі), «dut procyes» (у американській системі) є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень. При цьому, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Із аналізу ст. 36, 37 КПК України вбачається, що визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом. Крім того, постанова прокурора має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, зокрема, бути виготовленою на офіційному бланку та підписаною службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Відсутність зазначеної постанови в матеріалах кримінального провадження або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень (така ж позиція була викладена ОП ККС ВС по справі № 754/7061/15 від 22 лютого 2021 року). Також, ВС зауважив на тому, що витяг з ЄРДР не може підміняти постанову прокурора, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує правові наслідки з уповноваження прокурора на ведення справи.

До клопотання слідчого постанови про визначення прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні не долучена. Отже, клопотання погоджено особою, яка не має на те законних повноважень.

Тому, при усуненні недоліків до клопотання слідчого має бути долучено постанову про визначення групи процесуальних керівників у кримінальному провадженні № 0000990.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 по кримінальному провадженню № 0000990 про арешт майна повернути прокурору, встановити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1