Справа № 185/1236/20
Провадження № 1-кп/185/93/22
У Х В А Л А

23 лютого 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області колегіально у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0002293 від 27 листопада 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ..

Стосовно ОСОБА_6 прокурор зазначив, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи та проти власності, за один з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, після вчинення дій, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він обвинувачується, а саме: незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою схилення до зміни показань чи відмови від показань взагалі. Враховуючи також той факт, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, постійного джерела прибутку, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, є підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того, під загрозою застосування тяжкого покарання, у разі визнання останнього винним судом, обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник не заперечували проти продовження строку тримання під вартою.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 прокурор зазначив, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи та проти власності, за один з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, після вчинення дій, які інкримінуються обвинуваченому, він з місця злочину зник, до правоохоронних органів не звернувся, а тому, перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він обвинувачується, а саме: незаконно впливати на свідків з метою схилення до зміни показань чи відмови від показань взагалі. Враховуючи також той факт, що ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, постійного джерела прибутку, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, є підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того, під загрозою застосування тяжкого покарання, у разі визнання останього винним судом, обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник просили змінити запобіжний захід на не пов`язаний із триманням під вартою, вказавши на те, що ризики, зазначені прокурором є припущеннями, жодними доказами не доведені, стороною обвинувачення вагомих доказів обвинувачення не надано. Крім того, сторона захисту зазначила, що її підзахисний піддається ризику захворювання на Сovid-19, перебуваючи в умовах слідчого ізолятору. Вказала, що вік обвинуваченого не вимагає від нього наявності дітей та дружини. Тяжкість обвинувачення не може бути підставою для тримання обвинуваченого під вартою.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор зазначив, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи та проти власності, за один з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, після вчинення дій, які інкримінуються обвинуваченому, він з місця злочину зник, до правоохоронних органів не звернувся, а тому, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він обвинувачується, а саме: незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилення до зміни показань чи відмови від показань взагалі. Враховуючи також той факт, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, постійного джерела прибутку, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, є підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того, під загрозою застосування тяжкого покарання, у разі визнання останього винним судом, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку прокурора, вищезазначені ризики продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник зазначили, що у обвинуваченого є цивільна дружина, а його мати перебуває у стані, який потребує догляду, оскільки перенесла інсульт. До клопотання не додано будь-яких обґрунтувань ризиків і він на час затримання мав постійне місце проживання і роботу. Таким чином заперечив проти задоволення клопотання.

Почувши думку сторін, вивчивши клопотання та врахувавши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено найсуворіше покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Дана обставина свідчить про те, що обвинувачені під загрозою можливого застосування покарання можуть залишити своє місце проживання (у випадку застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.
Суд вкотре наголошує, що відсутній ризик можливості впливу обвинувачених на свідків, заявлені прокурором свідки обвинувачення вже допитані. З огляду на вказане, суд вважає, що тяжкістю покарання в сукупності з даними про особи обвинувачених підтверджується існування ризику ймовірності їх переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Стосовно доводів сторони захисту щодо відсутності доказів, суд наголошує, що оцінка доказів, а також оцінка їх вагомості надається судом в нарадчій кімнаті при відповіді на питання про винуватість чи невинуватість обвинувачених. Також суд звертає увагу, що карантин у зв`язку із пандемією Сovid-19 оголошений на всій території України, що свідчить про наявність ризику захворювання у будь-якому місці, а не тільки в умовах тримання під вартою.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 також має місце ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки останній є раніше судимою особою.

Щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 такий ризик не знайшов свого підтвердження, бо вони раніше не судимі, а доказів схильності до протиправної поведінки прокурором не надано.

Суд враховує час перебування обвинувачених під вартою. У той же час суд враховує складність справи та можливість проведення судових засідань з урахуванням зайнятості захисників в інших кримінальних провадженнях. Дані про соціальні зв`язки обвинувачених, з огляду на тяжкість обвинувачення, не дають підстав суду застосувати до обвинувачених домашній арешт.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дані про особи обвинувачених, дані про можливість ухилення від суду разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення та його обставини свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Альтернативні запобіжні заходи не попередять вказаний ризик, тому доводи захисту про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставні, бо більш м`які запобіжні заходи на даний час не забезпечать встановлені ризики.

Тому з метою запобігання ризику переховування обвинувачених від суду, а стосовно ОСОБА_6 також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою. З огляду на наявність обвинувачення у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини, розмір застави не визначати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 квітня 2022 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 23 квітня 2022 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити до 23 квітня 2022 року.

В обранні більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 - відмовити.

Строк дії ухвали закінчується 23 квітня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3