Ухвала
Іменем України
30 серпня 2021 року

м. Київ
справа № 703/2168/20
провадження № 51-3163 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2020 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 26 травня 2021 року ,
встановив:
Як вбачається з копій доданих судових рішень, ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2020 року застосовано до ОСОБА_4 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним типом нагляду, про що йому постановлено оголосити.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26 травня 2021 року ухвалу міськрайонного суду залишено без зміни.
ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд ухвали міськрайонного суду щодо нього.
Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2021 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю ст. 427 КПК України, оскільки наведене обґрунтування вимог ОСОБА_4 було викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України. При цьому у вступній частині касаційної скарги ОСОБА_4 було зазначено, що вона подана на ухвалу Черкаського апеляційного суду, проте він не зазначав дату винесення вказаного рішення. При цьому засуджений, не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, не зазначав, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанціїв силу ст. 419 КПК України та не конкретизував, у чому саме ці порушення полягали та як вони вплинули на законність й обґрунтованість ухвали апеляційного суду. Також прохальна частина касаційної скарги засудженого суперечила повноваженням суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги згідно ст. 436 КПК України.

Також засудженому було роз`яснено, що у разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
Копія ухвали була надіслана засудженому та отримана ним, відповідно до розписки, 07 липня 2021 року.
На адресу Верховного суду надійшли доповнення засудженого ОСОБА_4 до касаційної скарги, датовані 13 липня 2021 року, у яких він просить скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2020 року.
Проте, як убачається зі змісту доповнень до касаційної скарги, вимог ст. 427 КПК України засудженим не дотримано, вказані в ухвалі недоліки в повній мірі не усунуто.
Зокрема, прохальна частина касаційної скарги засудженого знову суперечить повноваженням суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги згідно ст. 436 КПК України, оскільки він, обгрунтовуючи незаконність рішень суду першої та апеляційної інстанцій, просить скасувати лише ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2020 року, хоча скасування рішення суду першої інстанції без скасування рішення суду апеляційної інстанції не передбачено чинним кримінально-процесуальним законодавством. Крім того засуджений не вказує на рішення, яке необхідно прийняти за наслідком касаційного розгляду.
Крім того ОСОБА_4 , не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, в доповненнях до касаційної скарги не зазначає, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції в силу ст. 419 КПК України, при цьому вказує на те, що його причетність до скоєного злочину не доведена належним чином та про порушення його права на захист.

Таким чином, засудженим не усунуто в установлений строк недоліки касаційної скарги, залишеної без руху. Нової касаційної скарги, з урахуванням вимог ухвали від 29 червня 2021 року, на адресу Верховного Суду, станом на 30 серпня 2021 року, не надходило.
Оскільки в установлений строк засудженим не усунуто недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, то його скарга підлягає поверненню.
Водночас, враховуючи невідповідність касаційної скарги засудженого вимогам ст. 427 КПК України, суд вважає за необхідне згідно з приписом ст. 20 КПК України роз`яснити засудженому його право на кваліфіковану правову допомогу.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02 червня 2011 року № 3460-VI право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, - на всі види правових послуг, передбачені ч. 2 ст. 13 цього Закону (в тому числі захист і складення документів процесуального характеру).
Захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують Регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги (підпункт 2 пункту 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 2 липня 2012 року № 967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 травня 2016 року № 1487/5).
Таким чином, для одержання правової допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом ст. ст. 110 і 113 КВК України вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2020 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 26 травня 2021 року, з усіма доданими до неї матеріалами, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3