УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 26.10.2021 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК України на незаконне затримання, утримання під вартою, відсутність доказів обґрунтованості підозри.

У своїй скарзі адвокат ОСОБА_2 зазначає, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 22.09.2021 року затримано ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Проте вважає, таке затримання незаконним, яке відбувалось за відсутності передбачених ст.208 КПК України підстав, протокол затримання складений неуповноваженою особою, а також з порушенням права на захист. Крім того, адвокат посилається на застосування психологічного насильства під час затримання ОСОБА_3 , порушення порядку проведення допиту. Також, вважає відсутніми докази обґрунтованості підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновків про відсутність підстав, передбачених ст.206 КПК України, для негайної доставки ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.206 КПК України - якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайного звільнення з-під варти особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обгрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Як убачається зі змісту скарги та долучених до неї матеріалів, ОСОБА_3 на підставі протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, було затримано 22.09.2021 року.

24.09.2021 р. ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва застосовано щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали до 19 листопада 2021 року.

Крім того, у відповідь на запит суду від 26.10.2021 року, за підписом начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 повідомлено, що ОСОБА_3 затримана працівниками Деснянського УП ГУНП в м. Києві та утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.09.2021 року, якою останній обрано запобіжний захід у вигляді тримання до 19.11.2021 року.

Таким чином, ОСОБА_3 утримується під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі рішення слідчого судді, що свідчить про існування правової підстави для утримання підозрюваної під вартою.

Враховуючи, що підозрюваній ОСОБА_3 24.09.2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у слідчого судді відсутні правові підстави для винесення ухвали щодо негайного звільнення ОСОБА_3 з-під варти у зв`язку із незаконним її затриманням.

Слідчий суддя звертає увагу, що обставини щодо законності затримання підозрюваної ОСОБА_3 перевірялися при винесенні ухвали про застосування запобіжного заходу тримання під вартою останньої.

Крім того, відповідно до ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Главою 26 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, до переліку, яких не віднесено скарги на незаконне затримання.

Частиною 2 ст.303 КПК України, передбачено, що інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 36, ч.5 ст. 40 КПК України прокурор або слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Також, слідчий суддя враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), згідно якої положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Враховуючи наведене, слід відмовити у негайній доставці ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи; інші питання, що порушені у даній скарзі виходять за межі компетенції слідчого судді, окремому вирішенню під час досудового розслідування, як на підставі ст. 206 КПК України, так і на підставі ст. 303-307 КПК України, не підлягають, а тому скарга разом з матеріалами підлягає поверненню захиснику.

Керуючись ст.ст. 26, 206, 208, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Матеріали клопотання повернути захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя