Справа № 464/6954/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/735/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 15.07.2021 року про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

встановила:

ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 15.07.2021 року клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору.

В мотивах свого рішення суд першої інстанції зазначив, що в порушення ст. 291 КПК України у клопотанні викладені докази на доведення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, вказала, що звертаючись із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий виклав фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення вказавши, що останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Судом зазначено, що у стані неосудності особа не здатна розуміти своїх дій та керувати ними, а мета і мотив, які особа має чітко усвідомлювати, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину за наявності такого стану відсутні, то встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим.

Прокурор, не погоджуючись із ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що клопотання прокурора містить усі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК України. Зазначає, що порушення вказані в ухвалі можуть бути усунуті під час судового розгляду. Вказує, що учасники процесу не заперечували проти призначення справи до розгляду. Вважає, що прийняття судом з власної ініціативи вказаного рішення вказує на упередженість.

Захисник просить ухвалу суду скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що зазначені в ухвалі недоліки можуть бути усунені під час судового розгляду. Вважає, що прийняття вказаного рішення призводить до затягування розгляду справи.

Заслухавши доповідача, вислухавши думку учасників процесу, які підтримали апеляційні скарги, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегією суддів встановлено, що до Сихівського районного суду м. Львова надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

У клопотанні викладені докази на доведення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_8 в момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Поряд з цим, у клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вказано, що ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

З огляду на вищевказані положення закону, колегія суддів погоджується із покликанням прокурора та захисника на те, що питання вчинення суспільно небезпечного діяння особою, а також її неосудність є предметом судового розгляду, а тому суд першої інстанції не вправі повертати клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з цих підстав.

Відтак, колегія суддів приходить до переконання, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не суперечить вимогам щодо його змісту, передбаченим ст. 291 КПК України, що вказує на незаконність ухвали суду першої інстанції про повернення клопотання прокурору та є підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційні скарги прокурора Франківськомї окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 15.07.2021 року про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, скасувати, а клопотання направити до Сихівського районного суду м. Львова для розгляду зі стадії підготовчого провадження тим самим складом суду.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4