Справа № 183/3079/21
№ 1-кп/183/1081/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000149 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянки України, із загальною середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
25 січня 2021 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_3 знаходилась за своїм місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де у неї раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться у будинку, розташованому на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 .
Усвідомлюючи, що здійснити злочин самотужки вона не зможе, ОСОБА_3 прийшла з власним велосипедом до ОСОБА_7 за його місцем перебування, за адресою: АДРЕСА_2 , де, розповівши останньому, що вона є власником будинку АДРЕСА_3 , попросила його допомогти перевезти металеві вироби, не розповідаючи йому про свої злочинні наміри.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел в той же день, тобто 25 січня 2021 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_7 прийшли до вказаного домоволодіння, територія якого огороджена частково, де за допомогою ключа, який був їй наданий потерпілою ОСОБА_6 , і який вона у належний час не повернула, зіславшись на його втрату, проникли у будинок, де ОСОБА_3 , не розповідаючи ОСОБА_7 про свої злочинні наміри, попросила останнього зрізати за допомогою пилки у кімнатах будинку батареї.
В свою чергу, ОСОБА_7 , будучи впевненим у добросовісних намірах ОСОБА_3 , зрізав за допомогою пилки у кімнаті кухні радіаторну батарею, вагою 15 кг, вартість якої, як металобрухту, складає 97 гривень 00 коп., у вітальній кімнаті зрізав за допомогою пилки радіаторну батарею, вагою 15 кг, вартість якої, як металобрухту, складає 97 гривень 00 коп., та чавунну батарею, на 5 секцій, вагою 35 кг, вартість якої, як металобрухту, складає 227 гривень 50 копійок.
Далі, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, за допомогою ОСОБА_7 , поклала вищезазначені батареї на багажник велосипеду, тим самим викравши їх.
Після цього ОСОБА_3 із викраденим майном місце скоєння злочину покинула, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши злочином ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 422 гривні 50 копійок.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила, що зазначене в обвинувальному акті в повному об`ємі відображає обставини скоєного нею злочину і жодної з них вона не оспорює. Від надання детальних показань відмовилась, користуючись наявним у неї правом. Підтвердила, що дійсно у вказані в обвинувальному акті час, дату та місце вона здійснила крадіжку майна потерпілої. Викрадені радіатори вона здала на пункт прийому металобрухту, а кошти витратила на продукти харчування. У скоєному вона щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і її дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує, що скоєний нею злочин відноситься до категорії тяжких, однак обставин, які обтяжують її покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Разом з тим, обвинувачена вину визнала повністю, є особою раніше не судимою, за місцем мешкання характеризується задовільно (а.п.26), на обліках у лікарів не перебуває (а.п.31,32,33), має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.п.27,28,29), потерпіла претензій не має та на суворому покаранні не наполягає (а.п.12).

Щире каяття ОСОБА_3 та вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності (а.п.25) визнаються обставинами, що пом`якшують її покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого, суд вважає необхідним призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню нових злочинів.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза №1099-21, вартість якої складає (171,61*2) 343,22 гривень (а.п.23), яка підлягає стягненню з обвинуваченої в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винної, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:
- дві радіаторні батареї, висотою 50 см, довжиною 100 см кожна, чавунну батарею, на 5 секцій, висотою 50 см, довжиною 40 см, вагою 35 кг - залишити ОСОБА_12 ;
- велосипед марки "Україна" - конфіскувати на користь держави в порядку спеціальної конфіскації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 343 гривні 22 копійки.
Копію вироку вручити обвинуваченій ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1