Справа № 357/2380/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002918 від 10.08.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, громадянина України, із вищою освітою, непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Під час розгляду справи по суті прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обов`язків, які були покладені на обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку із внесенням застави строком на 2 місяці. Клопотання мотивує тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, що дає підстави вважати, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому виникає необхідність у продовженні дії обов`язків, які були покладені на нього ухвалою суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 , зважаючи на те, що строк дії обов`язків закінчується 21.12.2021, при цьому закінчити розгляд справи до вказаної дати не представляється можливим.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив розширити територіальні межі пересування обвинуваченого без дозволу суду у межах Київської області, або заборонити виїзд за межі України без дозволу суду, пославшись при цьому на необхідність обвинуваченому працевлаштуватися, оскільки зробити це у межах с. Долинка є неможливо. Також просив взяти до уваги те, що обвинувачений має дитину, яка проживає у м. Києві.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого суд керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Під час судового розгляду, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2021 ОСОБА_3 було продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 13.11.2021, із одночасним визначенням застави в розмірі 190 320.00 грн.

Згідно повідомлення ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 21.12.2021 обвинуваченого ОСОБА_3 звільнено з-під варти під заставу у розмірі 190 320.00 грн.

З моменту внесення застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням на нього обовязків: з`являтись до суду за першою вимогою; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) уникати спілкування із потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні, а також з іншими особами, які брали участь у якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій; 6) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначено до 21.12.2021, разом з тим, з об`єктивних підстав, судовий розгляд вказаного кримінального провадження до зазначеного строку завершити не представляється можливим.

Наразі обвинувачений проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Про зміну місця свого проживання повідомив суд заявою від 18.11.2021.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор вказав на те, що передбачені п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики на даний час не зменшилися .

Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що встановленний під час застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу ризик переховуватить від суду на зменшився. Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»). Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено.

При встановленні наявності продовження існування ризику впливу на свідків, судом враховано встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень чи надання показів у вигідному для обвинуваченого аспекті. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, що обумовлює необхідність продовження до обвинуваченого строку дії покладених на нього обовязків з метою запобігання цьому ризику, зокрема уникати спілкування із потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні, а також з іншими особами, які брали участь у якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.

Також, суд вважає, що прокурором доведено продовження існування ризику, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки він не має постійного джерела доходів і як наслідок засобів для задоволення побутових потреб.

З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , характеру та обставин справи, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та не зменшилися, що є підставою для продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків.

Щодо доводів сторони захисту про належну процесуальну поведінку обвинуваченого, то суд зазначає, що вказане свідчить про те, що застосований запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 є таким, що достатньою мірою гарантує виконання ним покладених на нього обов`язків та не дає підстав для розширення меж його пересування. Наразі суд не вбачає підстав для розширення меж пересування обвинуваченого ОСОБА_3 та вважає що продовження дії процесуальних обов`язків саме в тому самому обсязі, які були раніше визначені ухвалою є виправданими наявністю справжніх інтересів суспільства. При цьому в ухвалі суду слід зазначити місцем проживання обвинуваченого: АДРЕСА_2 .
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та відповідає завданням кримінального судочинства, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 177, 178, 182, 194, 195, 199, 331, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 дії покладених на нього обовязків, у зв`язку із внесенням застави строком на 2 місяці задовольнити.
Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , на два місяці, тобто до 20.02.2022 включно, а саме:
1) з`являтись до суду за першою вимогою;

2) не відлучатись за межі м. Монастирище Черкаської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) уникати спілкування із потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні, а також з іншими особами, які брали участь у якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій;

6) носити електронний засіб контролю.

Термін дії покладених судом обов`язків визначити до 20.02.2022 включно.
Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у кримінальному провадженні ОСОБА_5 .

Розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України відкласти до 14-00 год. 20.01.2022

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 21.12.2021 о 16-00 год.

Суддя ОСОБА_7