Справа № 493/137/21
Провадження № 1-кп/493/25/22

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000162 від 16.05.2020 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білине Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
13.05.1996 року Петровським районним судом Кіровоградської області за ст. ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 81 ч. 3, 42 КК України (в ред.. 1960 року) до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
17.09.1999 року Балтським районним судом Одеської області за ст. ст.141 ч. 3, 81 ч. 3, 42 КК України (в ред.. 1960 року) до покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі;
07.12.2007 року Балтським районним судом Одеської області за ст. ст. 185 ч. 3, 263 ч. 2, 309 ч. 1, 162 ч. 1, 70 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
13.12.2011 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
19.05.2016 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки;
13.09.2016 року Балтським районним судом Одеської області за ст. ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки;

13.04.2017 року Балтським районним судом Одеської області за ст. ст. 186 ч. 3, 71 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі;
06.09.2017 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ст. ст. 185 ч. 2, 194 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі; Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10.01.2020 року звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на не відбутий строк 1 (один) рік 5(п`ять) місяців 26 (двадцять шість) днів;
21.04.2021 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. ст.. 185 ч. 3, 187 ч. 3, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16.05.2020 року біля 10:00 години ОСОБА_4 , повторно, з корисливих мотивів, через неогороджену частину безперешкодно пройшов на подвір`я житлового будинку ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_3 . Скориставшись тим, що вхідні двері даного житлового будинку були не зачинені на замок, проник в його середину, де опинившись в одній із кімнат будинку побачив потерпілу ОСОБА_5 , яка у той час сиділа на ліжку. Зрозумівши, що остання, внаслідок свого похилого віку та стану здоров`я (пересування за допомогою милиць), не зможе чинити йому ніякого опору, ОСОБА_4 , скориставшись своєю фізичною перевагою та її безпорадним станом, висловив в наполегливій та рішучій формі вимогу віддати йому належні їй грошові кошти, яку, враховуючи обставини злочину, потерпіла сприйняла для себе як реальну погрозу застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. Після цього, ОСОБА_5 , злякавшись та побоюючись подальших протиправних злочинних дій ОСОБА_4 , дістала гаманець з грошовими коштами та кинула на стіл. В цей час ОСОБА_4 з кишені плаща, що знаходився в кімнаті де перебувала потерпіла, витяг грошові кошти у розмірі 1250,00 грн., відкрито заволодів ними.

В подальшому, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1250,00 грн.

Обвинувачений винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що в середині травня 2020 року, більш точної дати він не пам`ятає, перебуваючи в м. Балта Одеської області вживав спиртні напої. Потім пішов в с. Білине Подільського району Одеської області до своїх родичів, але переплутав дороги та потрапив до с. Петрівка Подільського району Одеської області. Захотівши води, зайшов у хату, яка стояла на околиці села. Хата була не замкнена, він безперешкодно увійшов до будинку і в одній із кімнат, мабуть кухні, побачив літню жінку, яка сиділа на ліжку та у якої була порізана рука, та в силу свого віку та фізичного стану була безпорадна. Він запитав, чи є у неї гроші, на що вона витягла гаманець і кинула його на стіл. Він його оглянув, але там було лише 20,00 грн. В кімнаті де знаходилася потерпіла висів плащ, він автоматично заліз до кишені і виявив там грошові кошти у розмірі 1250,00 грн., які і забрав. Після чого покинув будинок та розпорядився викраденими коштами на власний розсуд.

Потерпіла ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилася, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_4 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, що кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
В силу ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, а саме, що останній раніше неодноразово судимий, щиро розкаявся, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має негативну характеристику, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень необхідно призначити останньому покарання у виді позбавлення волі.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом також встановлено, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.04.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ст. ст.. 185 ч. 3, 187 ч. 3, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.04.2021 року, суд вважає за необхідне остаточно призначити покарання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням покарання призначеного за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.04.2021 року.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.04.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати від дати набрання вироком законної сили та зарахувати у строк відбування ним покарання відбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.04.2021 року.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 18.05.2020 року скасувати.
Речові докази, а саме: зразок крові та недопалок, які знаходяться на збереженні в камері схову ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області за квитанцією № 000392 та скручений фрагмент газетного паперу, який знаходяться на збереженні в камері схову ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області за квитанцією № 000397 знищити.
Речовий доказ, а саме гаманець бежевого кольору, який перебуває на відповідальному збереженні у потерпілої повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим та потерпілою в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію потерпілій.

СУДДЯ