Провадження № 11-сс/4823/23/22
Категорія - арешт майна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2021 року було задоволено клопотання слідчого СВ Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003820 від 15.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та накладено арешт на:

-трактор синього кольору, МТЗ-80, без державного номерного знаку та будь-яких документів, з маркуванням на двигуні НОМЕР_1 ; причіп, який був щеплений з вище вказаним трактором, без державного номерного знаку та будь-яких документів; бензопилу ланцюгову марки «WINZO», моделі СLC150, що перебували на момент вилучення у користуванні ОСОБА_7 , а також деревину породи дуб загальною кількістю 15 штук: 1) верхнім діаметром 39х38, довжина 3 метри; 2) верхнім діаметром 26х24, довжина 3 метри; 3) верхнім діаметром 41х40, довжина 3 метри; 4) верхнім діаметром 32х36, довжина 3 метри; 5) верхнім діаметром 30х30, довжина 3 метри; 6) верхнім діаметром 40х44, довжина 3 метри; 7) верхнім діаметром 38х40, довжина 3 метри; 8) верхнім діаметром 34х36, довжина 3 метри; 9) верхнім діаметром 35х33, довжина 3 метри; 10) верхнім діаметром 24х26, довжина 3 метри; 11) верхнім діаметром 30х33, довжина 3 метри; 12) верхнім діаметром 25х23, довжина 3 метри; 13) верхнім діаметром 30х32, довжина 3 метри; 14) верхнім діаметром 31х34, довжина 3 метри; 15) верхнім діаметром 32х32, довжина 3 метри, із забороною ОСОБА_7 користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Своє рішення суд мотивував тим, що на колодах дерева породи дуб наявні сліди кримінального правопорушення, трактор, причіп та бензопила використовувалися як знаряддя злочину, зазначені у клопотанні слідчого речі є речовими доказами та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, як докази злочину, і відповідають критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження і тим самим знищення слідів та доказів кримінального правопорушення, таке майно підлягає арешту,

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати в частині накладення арешту на трактор синього кольору, МТЗ-80, без державного номерного знаку та будь-яких документів, з маркуванням на двигуні НОМЕР_1 ; причіп, який був щеплений з трактором, без державного номерного знаку та будь-яких документів; бензопилу ланцюгову марки «WINZO», моделі СLC150, а у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на вказане майно відмовити. В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін. Вказує, що слідчий та слідчий суддя не зазначили мотиви визнання речовим доказом трактора синього кольору, МТЗ-80, без державного номерного знаку та будь-яких документів, з маркуванням на двигуні НОМЕР_1 , та причіпа, який був щеплений з вказаним трактором, без державного номерного знаку. Зазначає, що будь-якого дозволу на проведення огляду транспортного засобу з боку його власника матеріали провадження не містять. Вказує, що оскільки у матеріалах провадження відсутня ухвала слідчого судді з дозволом на проведення огляду чи обшуку, тому вважає всі докази по справі недопустимими. На думку захисника, слідчий суддя залишив поза увагою, що жодного протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України не було складено, оголошення про підозру в порядку ст.ст. 276-278 КПК не здійснювалось. Вказує, що всупереч вимогам абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у вказаний строк до 16 грудня 2021 року жодного клопотання про арешт майна слідчим подано не було. Вважає, що незаконне вилучення майна призвело до тяжких наслідків для підзахисного, оскільки він не може використовувати його з метою ведення домашнього господарства, що є джерелом його існування. Звертає увагу на відсутність в матеріалах справи відомостей про повідомлення ОСОБА_7 про розгляд справи. Зазначає, що копія ухвали була надіслана судом 23.12.2021 року через поштове відділення Укрпошти, яку він отримав за місцем проживання лише 29.12.2021 року.

Прокурор в засідання апеляційного суду не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів способами, передбаченими КПК.

Відповідно, колегія суддів апеляційного суду, розглядаючи апеляційну скаргу, виходить з наданих сторонами в судове засідання доказів.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень ч. 2 ст.170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003820 від 15.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

14 грудня 2021 року було проведено огляд місця події ділянки місцевості, яка розташована у квадраті № 91 виділ № 10 Новоярилівського лісництва, біля с. Нові Яриловичі, Добрянської селищної ради, Чернігівського району та області. В ході огляду місця події було виявлено 3 пні дерева породи дуб, які разом із корінням були вивернуті із землі, також неподалік пнів знаходились вершини дерев. За допомогою бензинової пили ланцюгової марки «STIHL» з пнів та вершин дерев породи дуб було зроблено зрізи.

14 грудня 2021 року в ході огляду місця події ділянки місцевості, що розташована на розвилці ґрунтових доріг, квадрат № 42 виділ № 26, Комарівського лісництва біля с. Нові Яриловичі Добрянської селищної ради Чернігівського району, виявлено та вилучено трактор, дерев`яний причіп, бензопилу та колоди дерева, породи дуб.

14 грудня 2021 року слідчим слідчого відділу Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 винесені постанови про визнання у вказаному кримінальному провадженні речовими доказами вилучене в ході огляду місця події 14.12.2021 майно.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.

Тому, з огляду на приписи ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Вказана норма чітко прописує випадки, коли допускається арешт незалежно від приналежності майна тій чи іншій особі.

З огляду на обставини кримінального провадження, враховуючи вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 170 КПК України щодо завдання та мети арешту, слідчий суддя при постановленні рішення вірно врахував, що зазначене майно відповідає критерію речового доказу та на підставі ст. 170 КПК України підлягає арешту.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до однозначного висновку, що майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, яка не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме майно та гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту майна перевірялись судом першої інстанції, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Твердження захисника про порушення права на захист власника майна, а саме щодо його неповідомлення про розгляд клопотання про арешт майна, не ґрунтується на матеріалах судового провадження, оскільки на а.с. 17 міститься повідомлення ОСОБА_7 про час та місце слухання справи. А тому колегія суддів не може констатувати порушення, про яке йде мова в апеляційній скарзі.

Стосовно тверджень сторони захисту про те, що всупереч вимогам абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у передбачений законом строк жодного клопотання про арешт майна слідчим подано не було, не мають підґрунтя, оскільки ці вимоги закону слідчим при зверненні з клопотанням були дотримані, а слідчим суддею при розгляді даного клопотання перевірено відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, правильність кваліфікації, питання причетності до кримінального правопорушення, винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, в повному обсязі дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 173 КПК України, тому необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтована та доцільна.

Посилання апелянта на ті обставини, що слідчим суддею не перевірено наявність належних підстав для забезпечення заходу кримінального провадження у виді арешту майна та не взято до уваги відсутність у клопотанні слідчого доказів, які обґрунтовують доцільність та необхідність накладення арешту на вказане майно, є безпідставними.

Колегія суддів констатує, що в судовій справі зосереджені докази, які стосуються кримінального провадження, предмети якого перелічені в диспозиції ч. 1 ст. 246 КК України, на які ухвалою слідчого судді накладено арешт.

З метою дотримання права громадянина на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк захиснику ОСОБА_6 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2021 року захиснику ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003820 від 15.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України без змін.

Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4