УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.01.2022 Справа №607/363/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщення зали судових засідань, клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000025 від 06 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було пред`явлене працівникам УПП Тернопільській області ДПП ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 06.01.2022 до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення працівника УПП в Тернопільській області ДПП, про те що 05.01.2022 близько 23 год. 55 хв. по вул. Протасевича, 6 в м. Тернополі, за порушення правил дорожнього руху зупинено автомобіль марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на законну вимогу поліцейського пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , що відповідно із ІПНПУ видане на ім`я іншої особи, що свідчить про використання завідомо підробленого документу.
Відомості про дану подію 06.01.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025.
Під час проведення огляду місця поліції у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , з явними ознаками підробки, а саме, неспівпадіння серії та номеру посвідчення водія із базами ІПНПУ, а також, на даному водійському посвідчені вказано, що воно видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Прокурор зазначає, що вказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 , постановою від 06.01.2022 дізнавача ОСОБА_6 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000025 від 06.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Враховуюче вище викладене, на думку прокурора посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України.
Окрім того, прокурор вказує, що вказане посвідчення водія, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів які необхідні для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для дослідження усіх обставин справи, а також те, що незастосування арешту даного майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав у ньому викладених.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя встановив, що Сектором дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, розслідується кримінальне провадження, відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 06.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом того, що 06.01.2022 до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення працівника УПП в Тернопільській області ДПП, про те що 05.01.2022 близько 23 год. 55 хв. по вул. Протасевича, 6 в м. Тернополі, за порушення правил дорожнього руху зупинено автомобіль марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на законну вимогу поліцейського пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , що відповідно із ІПНПУ видане на ім`я іншої особи, що свідчить про використання завідомо підробленого документу.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 06.01.2022, в період з 00 год. 35 хв. по 00 год. 55 хв. 06.01.2022 проведено огляд місця події, на підставі повідомлення на лінію «102», а саме, узбіччя дороги на якому розташований автомобіль марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за адресою: вул. Протасевича,6, м. Тернопіль. Даний автомобіль було зупинено працівниками УПП в Тернопільській області ДПП, за порушення правил дорожнього руху, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На вимогу працівників УПП в Тернопільській області ДПП, ОСОБА_5 пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 12.11.2021 ТСЦ МВС 0742. Відповідно до ІПНПУ дане водійське посвідчення видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 06.01.2022, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000025 від 06.01.2022, та вирішено зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.
Згідно з копією посвідчення водія серії НОМЕР_1 , останнє видано 12.11.2021 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Відповідно до п. 1,3 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, чи є предметом кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно вимог ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження і такий допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчий суддя звертає увагу, що з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, задля збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказане у клопотанні майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про арешт тимчасового вилученого майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до відчуження або знищення такого майна.
Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду судових експертиз, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.
Водночас слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Разом з тим, клопотання прокурора в частині надання дозволу на зберігання арештованого майна при матеріалах кримінального провадження, задля всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження №0000025 від 06.01.2022, дослідження усіх обставин кримінального правопорушення та проведення необхідних експертиз, до задоволення не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до частини 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відтак нормами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визначати місце зберігання речових доказів, на які накладено арешт. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді, більше того, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, а тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання в цій частині.
Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000025 від 06 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - задовольнити частково.
Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого 12.11.2021 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучене 06 січня 2022 року в ході огляду місця події, шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження.
У іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Копію ухвали направити прокурору ОСОБА_3 , власнику майна ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1