01.12.2021 Єдиний унікальний номер 205/2939/20
Провадження №1-кп/205/80/21
Ед.унік.№205/2939/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0003780 від 05 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоний Агроном Березовського району Одеської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, раніше не засудженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 , 02 грудня 2019 року, близько 17 години, знаходився біля кв. АДРЕСА_2 , де під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , у нього виник умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 , в той же день та час, знаходячись у зазначеному місці, діючи умисно, наніс потерпілому удар кулаком руки в область щелепи, від якого ОСОБА_7 зігнувся захиляючись, після чого наніс декілька ударів своєю ногою в область грудної клітини потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: синця у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носа, скроневу та виличну область та вгору на надбрівну дугу, з частковим переходом в лобно-скроневу область та далі до волосистої частини голови; внутрішньо-шкіряного крововиливу у правій скронево-виличній області; трьох крововиливів: на червоній каймі верхньої губи по центру та ліворуч, а також праворуч; синця на грудній клітині по центру та дещо праворуч в проекції 3-4 межребір`я, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини не визнав та пояснив суду, що 02 грудня 2019 року, близько 17 години, в коридорі будинку АДРЕСА_3 , між ним та потерпілим ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, відбувся побутовий конфлікт, під час якого потерпілий ОСОБА_7 взяв у своїй квартирі пляшку, якою кілька разів намагався нанести йому удари, однак поцілив лише один раз у плече, після чого між ними почалась штовханина, під час якої потерпілий намагався зблизитись з ним з невідомими намірами, а він в свою чергу відштовхував його від себе. При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду, що він дійсно відштовхував від себе ОСОБА_7 , у тому числі і ногою, однак заперечував нанесення ударів потерпілому.

Винуватість ОСОБА_6 повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив суду, що 02 грудня 2019 року, близько 17 години, коли він, разом з ОСОБА_8 , вийшов зі своєї квартири, зустрів обвинуваченого ОСОБА_6 , який став висувати йому претензії щодо перебування у загальному коридорі тачки, в результаті чого між ними виник конфлікт. Під час конфлікту, обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому кілька ударів рукою в обличчя, після чого один удар коліном в область грудної клітини. Після цього він повернувся в приміщення своєї квартири, де взяв пляшку настоянки з метою налякати обвинуваченого та знову вийшов у коридор, де між ним та ОСОБА_6 відбувся словесний конфлікт, під час якого обвинувачений ОСОБА_6 вибив у нього з рук пляшку, після чого наніс йому близько 16-ти ударів в область обличчя та три удари ногою в область грудної клітини, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 02 грудня 2019 року, близько 17 години, коли він з потерпілим ОСОБА_7 вийшли з квартири останньго та перебували у коридорі буд. АДРЕСА_4 , між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_6 , який теж там перебував, виник словесний конфлікт, під час якого обвинувачений наніс ОСОБА_7 кілька ударів кулаком в обличчя, після чого потерпілий вирвався та забіг у свою квартиру, де взяв пляшку, якою замахнувся на обвинуваченого, однак він її вибив, від чого пляшка розбилась, після чого ОСОБА_6 наніс потерпілому один удар ногою в живіт. При цьому, свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що потерпілий ОСОБА_7 ударів обвинуваченому ОСОБА_6 не наносив.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що 02 грудня 2019 року, ввечері, повернувшись додому, вона побачила свого чоловіка обвинуваченого ОСОБА_6 , а також розбиту пляшку у загальному коридорі будинку та почула запах алкоголю. На її питання, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив їй, що між ним та сусідом ОСОБА_7 відбувся конфлікт, під час якого ОСОБА_7 намагався нанести йому удар пляшкою, однак він ухилився, у зв`язку з чим пляшка розбилась.

Зазначені обставини також повністю підтверджуються: протоколом проведення слідчого експерименту від 13 березня 2020 року (а.с.68-69), під час якого потерпілий ОСОБА_7 вказав на обставини, за яких обвинувачений ОСОБА_6 спричинив йому тілесні ушкодження 02 грудня 2019 року; а також долученими до справи речовими доказами, яким визнано DWD-R диск з відеофайлами (а.с.63).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №588е від 24 лютого 2020 року (а.с.29-31), у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носа, скроневу та виличну область та вгору на надбрівну дугу, з частковим переходом в лобно-скроневу область та далі до волосистої частини голови; внутрішньо-шкіряного крововиливу у правій скронево-виличній області; трьох крововиливів: на червоній каймі верхньої губи по центру та ліворуч, а також праворуч; синця на грудній клітині по центру та дещо праворуч в проекції 3-4 межребір`я, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Зазначені тілесні ушкодження, з урахуванням їх характеру, локалізації та кількості, спричинені від не менш як 4-х механічних дій.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №797е від 16 березня 2020 року (а.с.66-67), виявлені у потерпілого ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, на які вказує потерпілий під час проведення слідчого експерименту за його участю, тобто саме в результаті нанесення йому не менше п`яти ударів обвинуваченим ОСОБА_6 .

Враховуючи висновки судово-медичних експертиз та оцінюючи їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду, а саме: з показаннями потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , наданими в судовому засіданні, протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого, а також з переглянутим під час судового розгляду відеозаписом, суд приходить до висновку, що вони в повному обсязі простовують доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , що ударів потерпілому він не наносив та розцінює їх як усталену модель захисту від пред`явленого обвинувачення, форму реалізації права на захист та бажання уникнути кримінальної відповідальності і покарання за вчинений злочин.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілого та свідків, а також дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшуть та обтяжують покарання ОСОБА_6 , а також позиції прокурора, суд вважає можливим призначити покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.125 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на сто двадцять годин.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 - не обирати.

Речові докази по справі: DWD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1