Справа № 459/2699/21
Провадження № 1-кп/459/432/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000503 від 04.08.2021 р.,відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою,непрацюючого, неодруженого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 20.07.2021 близько 10:30 год., знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, використовуючи власну фізичну силу, штовхнув в плече ОСОБА_5 , від чого останній втратив рівновагу і впав на землю, та вдарив по обличчю очевидця ОСОБА_6 , який намагався припинити його протиправні дії, після чого у присутності вказаних осіб, відкрито дістав із кишені футболки ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 5000 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього,20.07.2021 близько 10:30 год., ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, використовуючи власну фізичну силу, відкрито викрав з задньої кишені штанів ОСОБА_5 , належну йому банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка являється офіційним документом.

Крім цього, 20.07.2021 о 10:56 год., ОСОБА_4 , маючи у володінні банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , знаючи від неї пін-код, керуючись єдиним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 7 000 гривень двома транзакціями із вищевказаної банківської картки у банкоматі «Приватбанк», який розташований за адресою: Львівська обл., м. Червоноград, вул. Стуса, 22.

Також, 20.07.2021 о 16:30 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля банкомату «Приватбанк», який розташований за адресою: Львівська обл., м. Червоноград, вул. Івасюка, 2, зняв з вищевказаної банківської картки грошові кошти в сумі 4 400 гривень.

Продовжуючи свої дії, 20.07.2021 о 21:05 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля банкомату «Приватбанк», який розташований за адресою: Львівська обл., м. Червоноград, вул. Сокальська, 3, зняв з банківської картки, належної ОСОБА_8 , грошові кошти у сумі 300 гривень, розпорядившись даними коштами на власний розсуд.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 11 700 гривень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто як кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 186 КК України; викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, тобто як кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 357 КК України; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто як кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину повністю визнав, підтвердив обставини вказані в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №278/2021 від 15.12.2021 р.,

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним: відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого; викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів; таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно в судовому засіданні доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, кримінальним проступком та нетяжким злочином відповідно, є людиною молодого віку, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, неодружений, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини; щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України та обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Ураховуючи сукупність вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, з урахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України, суд вважає доцільним обрати йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Поряд з цим, наведені вище обставини дають суду підстави для висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов залишити без розгляду, у зв`язку із смертю потерпілого.
Процесуальних витрат немає.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 (один) рік обмеження волі;

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2(два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи праці.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальними правопорушення залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1