Провадження № 1-кс/932/4997/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000989 від 01.09.2021 року за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпрі, громадянина України, із повною середньо освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що 26.11.2021 року близько 05 год. 30 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_5 разом ОСОБА_9 , ОСОБА_10 знаходилися за адресою: АДРЕСА_3 , де у останніх виник злочинний умисел на проникнення до іншого приміщення - тютюнового кіоску, з метою викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, що вчинене повторно. Після чого, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , визначили об`єктом свого спільного злочинного посягання майно, яке знаходиться всередині приміщення тютюнового кіоску за адресою: АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , шляхом механічного пошкодження замку дверей до кіоску, спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проникли до іншого приміщення, яке належить ТОВ «ГЕРМЕС ТАБАК», звідки викрали тютюнові вироби (цигарки різних торгових марок, розфасовані у пачки) та грошові кошти у розмірі 9000 грн.
Після вчинення вказаних дій, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 із викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ТОВ «ГЕРМЕС ТАБАК» матеріальний збиток на суму 87096 грн.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, що поєднане з проникненням у інше приміщення, слідством кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.
26.11.2021 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що виразився у таємному викрадені чужого майна за попередньою змовою групою осіб, що поєднано із проникненням до іншого приміщення.
Слідчий вказує, що обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами.
У клопотанні слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.
З врахуванням зазначеного, прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначивши альтернативним запобіжним заходом заставу у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання, прохав таке задовольнити. Додатково пояснив, що ризик переховування від слідства та суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, підозрюваний, який усвідомлює невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від досудового розслідування та суду. На цей час слідством не встановлено місцезнаходження всього викраденого майна, тому підозрюваний, у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, буде мати можливість знищити, сховати або спотворити майно, що було викрадено у потерпілого. ОСОБА_5 інкримінується злочин, який вчинений у співучасті з іншими особами. На даний час встановити інших співучасників злочину, які причетні до таємного викрадення майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, не вдалося можливим, тому наявний ризик того, що він, у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, матиме можливість впливати на інших невстановлених осіб, які причетні до вчинення даного злочину.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав. Пояснив, що під психологічним тиском з боку ОСОБА_10 надав автомобіль, який перебуває у його користуванні. Про наміри скоїти крадіжку не знав. Прохав не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки має постійне місце мешкання та місце реєстрації. Працює неофіційно. Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, переховуватись від слідства та суду не буде.
Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що його підзахисний раніше не засуджений, не є підозрюваним чи обвинуваченим у інших кримінальних провадженнях, має достатньо місці соціальні зв`язки, постійного місця мешкання та реєстрації, неофіційної роботи. Підзахисного затримано одразу після події інкримінованої крадіжки, тому розпорядитись нібито викраденим майном чи сховати його від слідства часу не було. Повідомлена підозра не містить обставин вчинення крадіжки у співучасті з невстановленою слідством особою, тому посилання на ризик впливу на інших причетних до вчинення злочину осіб є безпідставним. З урахуванням викладеного, прохав обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000989 від 01.09.2021 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. 26.11.2021 року до ЄРДР під № 0001497 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України. 26.11.2021 року постановою прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 ці кримінальні провадження об`єднанні в одне під № 0000989.
26.11.2021 року ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, у порядку ст.208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що виразився у таємному викрадені чужого майна за попередньою змовою групою осіб, що поєднано із проникненням до іншого приміщення.
Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень свідчать докази, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: протокол огляду від 26.11.2021 року, згідно з яким у автомобілі марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 313 CDI», він-код НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , розташованому поблизу будинку № 23 по вул. Шолохова у м. Дніпрі, виявлено та вилучено інструменти та тютюнові вироби у значній кількості; рапорт про прийняття повідомлення на гарячу лінію «102» про вчинену крадіжку у тютюновому кіоску; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.11.2021 року; протокол допиту представника потерпілого від 26.11.2021 року; протокол огляду речових доказів за участі представника потерпілого від 26.11.2021 року; карткою обліку транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 313 CDI», він-код НОМЕР_1 , згідно з якою власницею цього автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_3 , а не НОМЕР_2 , є ОСОБА_11 , що мешкає у будинку АДРЕСА_1 ; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.11.2021 року, згідно з яким ОСОБА_10 затримано поблизу з місцем вчинення крадіжки та вилучено при особистому обшуку викрутку, ніж, ліхтар, предмети, схожі на зброю та боєприпаси, грошові кошти у сумі 9 832 грн; протокол огляду від 26.11.2021 року; довідка про відеофіксацію камерами спостереження «Безпечне місто» транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 313 CDI», з реєстраційними номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_2 ; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.11.2021 року, згідно з яким у ОСОБА_5 вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 313 CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , а місце його затримання є аналогічним місцю затримання ОСОБА_10 ; докази у їх сукупності.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень є обґрунтованою.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного.
Вирішуючи питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виходжу з наступного. Так, висунута на цей час підозра ОСОБА_5 на показах свідків не ґрунтується, даних про співучасть невстановленої особи у вчиненні злочину не містить. Враховуючи час затримання підозрюваного невдовзі після події крадіжки, виглядає сумнівним ризик приховування чи пошкодження речей, що мають доказове значення для досудового розслідування.
Єдиним доведеним наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності є ризик у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки органом досудового розслідування представлено слідчому судді вагомі докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому тяжкого злочину. Вік та стан здоров`я підозрюваного не є перешкодою для залишення ним місця постійного проживання з метою уникнення відповідальності за інкримінований злочин. Підозрюваний не є опікуном чи піклувальником, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований.
Так, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови). Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).
Згідно з п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.
Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами.
Зазначений ризик частково мінімізований тим, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та місце мешкання, де проживає разом із матір`ю.
Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що запобігти встановленому в ході розгляду клопотання ризику неможливо, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.
Запобігти даному ризику, з урахуванням того, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не є підозрюваним чи обвинуваченим у інших кримінальних провадженнях, можливо обранням йому більш м`якого запобіжного заходу, ніж того, про який прохає прокурор.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, через те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та мешкання, раніше не засуджений і не підозрюється/обвинувачується у вчиненні інших злочинів, запобігти встановленому у судовому засіданні ризику вважаю за можливе шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації у будинку АДРЕСА_1 .
Підстави для застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, у вигляді застави чи особистого зобов`язання відсутні, оскільки сторона захисту про можливість внесення застави не повідомляла, а слідчий суддя не володіє інформацією про обсяг доходів підозрюваного, який офіційно не працевлаштувався. Більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не є перешкодою у пересуванні містом, а тому підозрюваним може бути реалізований встановлений ризик.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру 26.11.2021 року, строк дії ухвали про домашній арешт визначаю у межах строку досудового розслідування, що залишився по справі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196,309, 372,376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під-варти в залі суду.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, суду, прокурора та/або слідчого.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
з`являтись за першою вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;
повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;
не виїжджати за межі м. Дніпра без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.
Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 26 січня 2022 року включно.
Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.
Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1