КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 10000067, внесеного до ЄРДР 13 січня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 4 серпня 2021 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 4 серпня 2021 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Голосіївської окружної прокуратури м. Києва для усунення виявлених недоліків.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Як вказується в апеляційній скарзі, повертаючи акт прокурору, суд зазначив, що ОСОБА_5 пред`явлено неконкретне обвинувачення та обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, але повернення обвинувального акту з вказаної підстави суперечить положенням чинного КПК України. Обвинувальний акт складений слідчим у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, затверджений прокурором у кримінальному провадженні, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію дій ОСОБА_5 з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність.
З посиланням на положення ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, п. п. З п. 5 ч. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 жовтня 2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», прокурор вважає, що зазначені судом недоліки не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки прокурор у ході судового розгляду не позбавлений можливості, відповідно до вимог ст. 338 КПК України змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, склавши новий обвинувальний акт.

Потерпіла, захисник та обвинувачений, повідомлені про день, час та місце у встановленому законом порядку, до суду не з`явились.
З огляду на позицію прокурора, який вважав можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб, враховуючи, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, а також зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілої, захисника та обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

За результатами підготовчого судового засідання ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Голосіївської окружної прокуратури м. Києва для усунення виявлених недоліків.
Місцевий суд мотивував своє рішення тим, що дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло. Однак, в обвинувальному акті відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки в даному випадку обвинувальний акт містить лише посилання на початок вчинення ОСОБА_5 дій, направлених на викрадення чужого майна ( ОСОБА_5 став від`єднувати шланг від дренажного насосу з метою здійснення крадіжки), а також на обставини щодо розпорядження ОСОБА_5 майном на суму 1569,78 грн., що відбулися після вчинення кримінального правопорушення. При цьому безпосередньо обставин самої події таємного викрадення ОСОБА_5 чужого майна в обвинувальному акті не відображено, як і не зазначено, яке саме майно було викрадено.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ст. 291 КПК України.

Так п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому згідно з висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16, аналіз ст. 291 КПК України свідчить про те, що закон вимагає, зокрема, обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення. При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно з фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті, 31 грудня 2020 року о 15 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку № 38, що розташований за адресою: м. Київ, провулок Залужний, з метою здійснення крадіжки, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, переліз через огорожу, розміщену поряд із сусіднім будинком та, перебуваючи на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 , вважаючи, що його дії залишаються непоміченими для оточуючих, став від`єднувати шланг від дренажного насосу з метою здійснення крадіжки належного потерпілій ОСОБА_8 майна - дренажний SDP 3 насос погружний вартістю 1569, 78 грн. У подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Такі ж обставини викладені при формулюванні обвинувачення.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст. 56 КПК України).

Диспозицією ч. 3 ст. 185 КК України передбачена відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.

Разом з тим, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 формулювання обвинувачення по кримінальному правопорушенню, тобто, короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується ОСОБА_5 , юридичне формулювання обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутнє. Окрім того, наведені в обвинувальному акті фактичні дані, як і висунуте обвинувачення в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, позбавляє суд можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Встановлені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що, на переконання колегії суддів, позбавляє суд першої інстанції можливості роз`яснити суть обвинувачення по кримінальному правопорушенню, яке інкримінується ОСОБА_5 .

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що відповідно до ч. 2 ст. 338 КПК України прокурор не позбавлений можливості змінити чи виправити обсяг та формулювання обвинувачення шляхом зміни висунутого обвинувачення, не свідчать про відповідність обвинувального акту вимогам закону.
Окрім того, колегія суддів враховує й наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, тобто, у передбачених законом випадках прокурор має право змінити обвинувачення на стадії судового розгляду.

Проте невідповідність вимогам закону обвинувального акта у зазначеному кримінальному провадженні позбавляє можливості суд першої інстанції призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 до судового розгляду.

З огляду на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення обвинувального акту прокурору, а тому, апеляційна скарга, як необґрунтована, не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 4 серпня 2021 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Голосіївської окружної прокуратури м. Києва для усунення виявлених недоліків, - залишити без зміни, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3