Справа № 370/2156/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3835/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16 серпня 2021 року про продовження строку тримання під вартою,
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження №0000122, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки залишаються ризики, які стали підставою для обрання такого запобіжного заходу.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 серпня 2021 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 14 жовтня 2021 року включно.

Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинуваченогопід вартою, вказав про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ухилятися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків. Судом зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого насильницького злочину, він не одружений, не працює, не має постійного місця проживання в Україні, постійного місця роботи, тобто стійких соціальних зв?язків, матеріали справи містять дані про наявність відносно ОСОБА_6 іншого кримінального провадження за ч. 2 ст. 121 КК України, а тому вважає, що наявні всі підстави для продовження дії запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи ухвалу суду вказує на процесуальні порушення судового розгляду та на порушення його прав як підсудного, які полягають у тому, що розгляд кримінального провадження проводиться у складі одного судді, а не колегіально, а також посилається на порушення його прав, як громадянина Молдови, так як йому не було надано кваліфікованого перекладача.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Про розгляд апеляційної скарги прокурор, захисник повідомлені, клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участю до суду не надійшло, тому їх неявка, в силу вимог ст.422-1 КПК України, не є перешкодою для її розгляду.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Суд, розглядаючи питання доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_6 на час судового розгляду.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Нормою ч. 2 ст 31 КПК України передбачено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Посилання обвинуваченого на недотримання судом першої інстанції процесуальних норм законодавства, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, так як із викладеного в апеляційній скарзі не вбачається, що обвинуваченим було заявлено клопотання про колегіальний розгляд кримінального провадження.

Щодо посилань обвинуваченого на некомпетентність залученого до розгляду справи перекладача, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4. 5 ст 68 КПК України, перед початком процесуальної дії сторона кримінального провадження, яка залучила перекладача, чи слідчий суддя або суд пересвідчуються в особі і компетентності перекладача, з`ясовують його стосунки з підозрюваним, обвинуваченим, потерпілим, свідком і роз`яснюють його права і обов`язки. За завідомо неправильний переклад або за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків перекладач несе відповідальність, встановлену законом.
У зв`язку з вище викладеним, суд першої інстанції перед залученням перекладача до розгляду кримінального провадження, пересвідчується в особі і компетентності перекладача, однак колегія суддів на даному етапі розгляду позбавлена такої можливості, однак звертає увагу суду першої інстанції на наявність скарг з боку обвинуваченого, що дає підстави для перевірки компетентності перекладача.

Доводів обвинуваченого щодо безпідставності застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, матеріали апеляційної скарги не містять, а порушення норм процесуального права, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин ухвала є законною.
Керуючись ст.404, 405,407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської областівід 16 серпня 2021 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: