Справа № 175/326/20
Провадження № 1-кп/175/21/20
Вирок

Іменем України

13 вересня 2021 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
а також законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001322 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Світлий Мирнинського району Республіки Саха (Якутія), громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України,

встановив:

У період часу з серпня 2019 року, більш точний час органом досудового розслідування невстановлений, по 08 вересня 2019 року ОСОБА_6 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи умисел на заподіяння психологічних і фізичних страждань, систематично вчиняв відносно малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , акти психологічного та фізичного домашнього насильства, що призвело до фізичних і психологічних страждань дитини та спричинило розлад її здоров`я.

Так, протягом серпня 2019 року, більш точний час слідством невстановлений, обвинувачений за вищевказаною адресою систематично словесно ображав і нецензурно лаявся на адресу ОСОБА_7 , принижував її честь і гідність, від чого донька зазнавала психологічних страждань.

08 вересня 2019 року близько 18.30 години ОСОБА_6 за тим же місцем проживання вчинив з ОСОБА_8 сварку, у ході якої висловлював на її адресу словесні та нецензурні образи, а також умисно наніс доньці один удар ногою у правий бік і не менше 6-7 ударів рукою в область голови та тулубу, внаслідок чого остання впала на спину.

Після цього обвинувачений, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, утримуючи міцно доньку ОСОБА_8 за плече, повів її до ванної кімнати, де із зусиллям, тримаючи потерпілу за плече, умисно вдарив її лобом об унітаз і продовжив наносити чисельні удари руками по тулубу, чим завдав фізичних страждань і спричинив тілесні ушкодження.

Унаслідок цих умисних дій обвинуваченого ОСОБА_4 малолітній потерпілій ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: не менше 16-ти синців - в лобній області по центру та дещо ліворуч з переходом на спинку носа по центру праворуч і ліворуч, далі на верхню та нижню повіки лівого ока, по задньо-зовнішній поверхні правого плеча у нижній третині, у надплічній області праворуч, у проекції тіла правої лопатки, у міжлопатковій області праворуч і ліворуч, у проекції тіла лівої лопатки, по задній поверхні грудної клітини ліворуч, по навколо хребтовій лінії відповідно 12-му хребту, в клубовій області ліворуч; 12-ти саден - по задній поверхні правого ліктьового суглобу, по навколо хребтовій лінії відповідно 12-му хребту, у міжлопатковій області праворуч і ліворуч, у проекції тіла лівої лопатки (всі на тлі синців), по передньо-зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині, по передній поверхні правої гомілки у середній, нижній та верхній третині, по передній поверхні лівої гомілки по середній та нижній третині; 5-ти ділянок (слідів від загоєння саден) - по передньо-зовнішній поверхні правого плечового суглобу, по задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, по передній поверхні лівого стегна у верхній третині, по передній поверхні лівого колінного суглоба та по передній поверхні правого колінного суглоба, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, унаслідок систематичних протиправних умисних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_9 завдано тілесних ушкоджень, що призвело до фізичних і психологічних страждань малолітньої та розладу її психіки.

У судовому засіданні ОСОБА_10 свою провину визнав повністю, але від дачі показань відмовився. У скоєному щиросердно кається та обіцяє у подальшому не вчиняти нічого подібного.

Його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами:
Показаннями законного представника ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні повідомила, що у вересні 2019 року до відділення КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» поступила малолітня ОСОБА_12 , відносно якої було застосовано домашнє насильство. Дитині було надано психологічну допомогу, яку вона продовжує отримувати до цього часу. ОСОБА_8 розповідала, що батько її карав за ту поведінку, яка є характерною для кожної дитини. Їй відомо, що обвинувачений удома побив ОСОБА_13 , але подробиць не знає, оскільки дитина більше спілкувалася з психологом. Зі слів ОСОБА_8 , батько бив її систематично, а також у її присутності займався статевими актами зі співмешканкою. У зв`язку з такими діями обвинуваченого, у ОСОБА_8 та її брата склалося враження про те, що насильство являється нормою.
Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в суді пояснила, що вона працює практичним психологом у КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома». ОСОБА_12 розповідала їй про те, що батько напідпитку, розлютившись через виконане ОСОБА_8 домашнє завдання, побив її, схопив за «шкірки» та розбив їй лоб. Під час першої бесіди ОСОБА_8 розповідала про ушкодження на руці. Також дівчинка говорила про інші побиття батьком, але причин не пояснювала; розповідала, що бачила статеві акти батька та його співмешканки, яку спочатку називала мамою, а потім ОСОБА_15 . Після побаченого дитиною, обвинувачений розповів ОСОБА_8 , що відбувалося між дорослими та про статеві органи. На сьогоднішній день дитина має нестабільний стан. Під час слідчого експерименту ОСОБА_12 була дуже налякана та боялася підходити до чоловіка-статиста.
Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні повідомила, що 26.09.2019 року вона познайомилася з ОСОБА_17 , яку доставили до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома». ОСОБА_8 мала на руці синець та розповіла, що батько її побив руками та ногами за домашнє завдання. Оскільки обвинуваченого у вихідний день не пустили до центру, то один раз він їй зателефонував і запитав про причину цього.
Показаннями свідка ОСОБА_18 , який в суді пояснив, що 08.09.2019 року його батьку зателефонувала сусідка обвинуваченого та попросила про допомогу, оскільки між ОСОБА_19 та ОСОБА_20 розпочалася бійка. Потім у дворі ОСОБА_21 він побачив доньку ОСОБА_22 з гематомою на потилиці та синцями на спині. Дитина нічого не пояснювала та постійно плакала. Зі слів дружини обвинуваченого йому відомо, що ОСОБА_8 побив батько за неправильно виконане домашнє завдання. ОСОБА_10 ударив дитину головою об унітаз і ногою по спині. Оскільки обвинувачений у стані сп`яніння поводив себе неадекватно, то хтось викликав поліцію. За місяць до цих подій ОСОБА_8 приходила гуляти до сусідів, які бачили на спині дитини синці та подряпини. Ті пошкодження він бачив особисто.
Показаннями свідка ОСОБА_23 , який в суді пояснив, що про побиття ОСОБА_7 її батьком йому стало відомо після дзвінка до Служби у справах дітей представника Балівської сільської ради, яка попросила допомогти задокументувати даний факт. Він особисто супроводжував до бюро СМЕ ОСОБА_8 , яка була у збентеженому стані. У кабінеті експерта бачив на дитині великий синець в області перенісся, лобі та потилиці. Синці також знаходились на тулубі, спині та руці, але вони були не такі виразні, а тому експерт зазначила, що ці ушкодження були спричинені раніше. Через це зробив для себе висновок, що до ОСОБА_8 неодноразово застосовувалось насильство. Дівчинка повідомила експерту, що її побив батько.
Показаннями свідка ОСОБА_24 , який в судовому засіданні повідомив, що 08.09.2019 року у нього попросила про допомогу сусідка ОСОБА_15 колишня цивільна дружина ОСОБА_4 . За місцем проживання обвинуваченого побачив останнього у неадекватному стані через сильне сп`яніння. Зі слів ОСОБА_15 йому відомо, що ОСОБА_22 побив свою доньку ОСОБА_8 . Після цього він викликав поліцію та написав відповідну заяву.
Матеріалами кримінального провадження № 0001322, а саме:
- рапортом ДОП Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_25 без дати, зареєстрованим 24.09.2019 року в ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) під № 15808, із якого убачається, що за заявою ОСОБА_24 від 08.09.2019 року виявлено факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_20 своїй малолітній доньці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем проживання у АДРЕСА_1 (а.к.п.7);
- повідомленням сільського голови с. Балівка ОСОБА_26 від 11.09.2019 року, із якого убачається, що 08.09.2019 року о 21.00 годині по вул. Пушкінській, 58 у с. Балівка ОСОБА_10 спричинив тілесні ушкодження своїй малолітній доньці ОСОБА_8 , 2011 року народження (а.к.п.9);
- копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , з якого слідує, що обвинувачений ОСОБА_10 є батьком малолітньої ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.к.п.16);
- копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 12166, з якої убачається, що ОСОБА_12 з тілесними ушкодженнями в період з 08 по 10 вересня 2019 року знаходилася на стаціонарному лікуванні у ендовідеохірургічному відділенні КЗ «ДОДКЛ» ДОР» (а.к.п.17);
- висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 2852 від 13.09.2019 року та висновком експерта № 3832е від 21.12.2019 року з фото-таблицею до нього, з яких убачається, що у малолітньої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: не менше 16-ти синців - в лобній області по центру та дещо ліворуч з переходом на спинку носа по центру праворуч і ліворуч далі на верхню та нижню повіку лівого ока, по задньо-зовнішній поверхні правого плеча у нижній третині, в надплічній області праворуч, в проекції тіла правої лопатки, в міжлопатковій області праворуч і ліворуч, в проекції тіла лівої лопатки, по задній поверхні грудної клітини ліворуч, по навколо хребтовій лінії відповідно 12-му хребту, в клубовій області ліворуч; 12-ти саден - по задній поверхні правого ліктьового суглобу, по навколо хребтовій лінії відповідно 12-му хребту, в міжлопатковій області праворуч і ліворуч, в проекції тіла лівої лопатки (всі н6а тлі синців), по передньо-зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині, по передній поверхні правої гомілки у середній, нижній та верхній третині, по передній поверхні лівої гомілки по середній та нижній третині; 5-ти ділянок (слідів від загоєння саден) - по передньо-зовнішній поверхні правого плечового суглобу, по задній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, по передній поверхні лівого стегна у верхній третині, по передній поверхні лівого колінного суглоба та по передній поверхні правого колінного суглоба, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Ці тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких при ударі об такий (такі). Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених пошкоджень, можливо лише вказати, що вони не є характерними для спричинення їх при одномоментному падінні з висоти власного зросту (а.к.п.18-19,47-51);

- додатковим висновком експерта № 3833е від 21.12.2019 року, відповідно до якого характер, локалізація та кількість виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень свідчать про те, що їй було спричинено не менш як 6-7 механічних дій твердого предмету (предметів), частина яких при ударі об такий (такі), та не суперечать механізму їх утворення, на який вказує остання в ході проведення слідчого експерименту за її участі (а.к.п.55-57);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.12.2019 року та відеозаписом цієї слідчої дії, відповідно до яких малолітня потерпіла ОСОБА_12 у присутності законного представника, психолога та спеціаліста СМЕ детально розповіла та на статисті показала при яких обставинах, чим і куди 08.09.2019 року їй наносив удари її батько ОСОБА_10 (а.к.п.58-60);
- характеристикою випадку і протоколами психолого-педагогічного діагностування отримувача послуг відділення «Термінового влаштування дітей» КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома», з яких убачається, що під час обстеження лікарем-невропатологом 27.09.2019 року у ОСОБА_7 виявлено астено-неврологічний синдром унаслідок скоєння фізичного насильства її батьком і довготривалого жорстокого поводження до дитини. Згідно висновків практичного психолога, ОСОБА_8 зазнавала фізичного насилля з боку батька та неодноразово була свідком сексуальних відносин ОСОБА_4 і його співмешканки. Жорстоке поводження та фізичне насилля з боку ОСОБА_4 призвело до психологічного травмування обох дітей, так як молодший брат був свідком знущання над сестрою, що перейшло практично в норму сприйняття. ОСОБА_8 потребує продовження психологічного супроводу, діагностики сімейних відносин, стабілізації психо-емоційного стану (а.к.п.99-100,107-110).
Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого. Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.
Суд, дотримуючись принципів змагальності сторін і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, дійшов висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті від 12 лютого 2020 року, і його умисні дії кваліфікує за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до фізичних і психологічних страждань, розладів здоров`я потерпілої особи.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_4 , - уперше притягається до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за колишнім місцем проживання, зі слів фактично працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують його покарання, суд не вбачає.

Обставино, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Під час судового провадження судом установлено, що обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин у нетверезому стані. Разом з тим, ані фабула обвинувального акта від 29.01.2020 року, ані фабула обвинувального акта в редакції від 12.02.2020 року не містять посилання на вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обмеження, встановлені ч.3 ст.337 КПК України, суд не може самостійно встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст.91 КПК України), оскільки це виходить за межі висунутого обвинувачення та погіршує становище обвинуваченого, а тому не вправі визнати обставиною, що обтяжує покарання «вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння» у відповідності до п.13 ч.1 ст.67 КК України.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У судових дебатах законний представник потерпілої ОСОБА_5 просила не застосовувати до обвинуваченого покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства та зокрема, від його дітей, оскільки з часу, що минув після подій 08.09.2019 року, донька ОСОБА_8 вибачила батька, який пройшов курс реабілітації в КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома», фактично працює, регулярно спілкується зі своїми малолітніми дітьми, в яких після смерті їх матері, залишився один, і діти дуже прив`язані до нього.

Виходячи з викладеного та положень ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 , його ставлення до наслідків вчиненого кримінального правопорушення, віднесеного ч.4 ст.12 КК України до категорії нетяжких злочинів, а також позиції законного представника потерпілої та прокурора щодо виду та міри покарання, суд вважає необхідним призначити покарання у виді громадських робіт у межах строку, передбаченого санкцією ст.126-1 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався запобіжний захід.

Цивільний позов законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_5 і витрати на залучення експерта стороною обвинувачення не заявлялися.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1