Провадження № 1-кп/643/676/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2022

21 лютого 2022 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001945, внесеному до ЄРДР від 21.08.2021, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кулиничі, Харківського району Харківській області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 19.01.1987 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 141,ч.2 ст. 118 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 06.08.1992 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 141 КК України до 4 років позбавлення волі; 23.09.1998 Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 196-1, ч.1 ст. 142,ст.42 КК України до 8 років позбавлення волі; 05.09.2003 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 21.01.2010 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі; 20.06.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 24.04.2013 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 185, ст.ст.70,71 КК України до 3 років 1 місця позбавлення волі; 04.07.2014 Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.289, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263, ст.ст.70,71 КК України до 5 років позбавлення волі; 06.03.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі; 01.06.2018 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 22.06.2021 за відбуттям строку покарання, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 20.08.2021, знаходячись біля будинку №98 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив швонарізник для асфальту «Lonkin» ЕС 420/375 сс», що належить ОСОБА_6 , який працівниками Дорожньо-господарського підприємства «Конструктив» використовувався під час проведення ремонту дороги за вказаною адресою.

В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (швонарізника), реалізуючи який, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись, що його дії залишаться непоміченими, шляхом вільного доступу заволодів вказаним швонарізником, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 26025грн.

ОСОБА_5 спочатку свою провину не визнав, зазначивши, що в кінці серпня 2021 працював на об`єкті будівництва, оскільки був п`яним, тримався за швонарізник, відкотив його щоб пересуватися. Мету крадіжки швонарізника не мав.

Між тим, в подальшому в ході судового розгляду, змінив зайняту позицію та у повному обсязі визнав свою провину, не заперечував фактичних обставин обвинувачення і його доказів, що заслуговую на увагу суду, у зв`язку з чим суд, переконавшись у добровільно обраній позиції обвинуваченого, у відповідності до правил ч. 3 ст. 349 КПК України, з погодженням усіх учасників судового процесу, визнав не доцільним в подальшому досліджування доказів по справі.

ОСОБА_5 пояснив, що дійсно, 20.08.2021 в ранковий час, знаходячись біля будинку №98 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, де працював на будівництві, будучі в стані алкогольного сп`яніння, вирішив викрасти швонарізник та став його переміщувати на іншу частину дороги з метою можливого продажу. В подальшому викрадене майно було повернуто власникові, ОСОБА_5 вибачився перед потерпілим та останній ніяких претензій до нього не має. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, спричинена шкода відшкодована, цивільний позов не заявлятиме.

Отже, при таких вищезазначених обставинах, при повному визнані своєї провини, встановленому порядку у відповідності до правил ч.3 ст. 349 КПК України, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_5 суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, що відноситься до категорії не тяжкого злочину, враховує дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчинені злочину і, полягає в передбаченому законом обмежені прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Отже, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який неодноразово раніше судимий, в тому числі і за корисливі злочині, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, офіційно не працевлаштований, на обліку лікаря психіатра не перебуває, з 2015 перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдром залежності від алкоголізму, маючи ІІІ групу захворювання на туберкульоз (зі слів), і те, що у вчиненому покаявся, матеріальна шкода фактично не настала через повернення викраденого майна потерпілому, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції статті, за якою ОСОБА_5 притягається до кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі, оскільки суд прийшов до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до правил ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без зміни до набрання цим вироком законної сили.

В строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати період перебування під вартою з 21.09.2021.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 21.09.2021.

Речові докази: швонарізник для асфальту «Lonkin» ЕС 420/375 сс», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 згідно зберігальної розписки останнього вважати повернутими законному власнику; DVD-R, з інформацією 1 файлу, які мають назву: 1. «20.08.2021,11_30_05 (UTC+02_00)», що приєднаний до кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1