ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника в режимі

відеоконференції ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження №0006221 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, маючий на утриманні малолітню дитину, працюючий приватним підприємцем, раніше не судимий, -

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, до 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 задоволено частково.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь:
- ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 69890,88 грн., моральну шкоду 80000 грн. та 50000 грн. витрат на правову допомогу;
- КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради витрати на лікування потерпілого ОСОБА_8 в сумі 21138, 01 грн.;
- держави процесуальні витрати за проведення судової авто технічної експертизи у сумі 1256 грн.
Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 11.11.2019 близько 08 години, керуючи автомобілем, «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебував пасажир ОСОБА_8 , рухаючись в місті Черкаси по вулиці Канівська зі сторони вулиці Дахнівська Січ в напрямку вулиці Кириченка, поблизу будинку № 9 по вулиці Лісницька, проявив неуважність та грубо порушив вимоги: п. 2.3.б), п. 10.1, п. 12.1, п. 12.4. Правил дорожнього руху України, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, щоб постійно контролювати рух та відволікся від керування транспортним засобом, виїхав за межі проїзної частини вулиці Канівська, де допустив наїзд на нерухому перешкоду, а саме електроопору.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_8 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1318 від 23.12.2019 отримав тілесні ушкодження: розрив сечового міхура, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя; закритий перелом човникоподібної кістки правої кисті, закритий перелом правої плечової кістки в середній третині, компресійний перелом тіла п`ятого поперекового хребця без ушкодження спинного мозку, перелом поперечних відростків зліва другого-п`ятого поперекових хребців, перелом кісток тазу справа, перелом правої гайморової пазухи, перелом правої виличної дуги, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; рану м`яких тканин голови, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Спричинення потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/35Е-19 від 10.12.2019 з порушенням водієм автомобіля «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, не заперечуючи доведеності вини та кваліфікації його дій, просив вирок суду скасувати в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 та призначити новий розгляд в цій частині.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що потерпілому було повністю відшкодовано матеріальну шкоду працівниками фірми на якій вони працювали та сторонніми особами, які добровільно перераховували кошти на лікування потерпілому. Крім того він постійно допомагав його сім`ї грошима та купівлею необхідних речей. В ході досудового розслідування та підготовчого судового засідання потерпілий заявляв, що не має до нього жодних претензій, ні матеріального, ні морального характеру. Йому було зібрано достатньо коштів для проведення всіх операцій.

Вважає, що розмір моральної шкоди 80000 грн. є занадто великим, не відповідає вимогам розумності і справедливості.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого та просили вирок місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по даному кримінальному провадженню вказані вимоги закону були належним чином дотримані.

Так, висновки місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України, та учасниками судового провадження не оскаржуються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки учасники судового провадження не оспорюють доведеність винуватості, кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , тому судом апеляційної інстанції вирок місцевого суду перевіряється лише в частині правильності стягнення з останнього на користь потерпілого ОСОБА_8 моральної шкоди в сумі 80000 грн..
Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, як на підставу скасування оскаржуваного вироку в частині стягнутої з нього моральної шкоди на користь потерпілого та призначення нового судового розгляду в цій частині, посилається на те, що в кримінальному проваджені було повністю відшкодовано матеріальну шкоду потерпілому, надавалася допомога останньому та його сім`ї грошима.

Вищевказані доводи були предметом перевірки місцевого суду, яким зроблено вірний висновок про те, що майнова шкода є окремим видом відшкодування завданих збитків, і відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Крім того, потерпілий ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду вказував про те, що дійсно працівники фірми, на якій він разом з обвинуваченим працювали, а також сторонні особи добровільно перераховували кошти на його лікування, а не в рахунок відшкодування завданої обвинуваченим матеріальної шкоди, як про це зазначає останній. Йому обвинувачений сплатив лише 6000 грн. на лікування.

Що стосується моральної шкоди, то при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз`ясненням, даним у п.3 постанови N 11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року "Про судове рішення", визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами. (Абзац перший пункту 18 із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду N 13 від 25.12.92).

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, керуючись ст. 1167, 1168 ЦК України і п. 5, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 N 4, з урахуванням характеру та ступеню моральних страждань, яких зазнав потерпілий внаслідок кримінального правопорушення, які виразилися у психологічному болю, який викликаний душевними стражданнями, з урахуванням вимог розумності та справедливості, місцевий суд зробив вірний висновок, що за сукупністю встановлених обставин підтверджена проблематизація життя потерпілого після спричинення йому в результаті ДТП тілесних ушкоджень, що стало додатковою психотравмуючою проблемою для нього та спричинило психоемоційний стрес.

Місцевим судом встановлено, що у потерпілого ОСОБА_8 були порушені звичні стосунки, які стали наслідком отриманих травм, що спричинили розлад фізичного, психічного здоров`я та їх лікування, а тому ситуація, яка досліджується по справі, може розглядатися як психотравмуюча основа для спричинення моральної шкоди для потерпілого.

Крім того, отримані потерпілим ОСОБА_8 травми в результаті ДТП стали підставою для встановлення йому ІІ групи інвалідності безтерміново, в результаті чого він зазнав багато фізичних та моральних страждань, тривалий час не міг працювати.

За таких обставин, на думку колегії суддів, місцевим судом обґрунтовано визначено розмір суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 , - 80 000 грн., що відповідає засадам розумності, виваженості, справедливості та конкретним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду даного кримінального провадження місцевим судом, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_7 вирок є законним і обґрунтованим, а підстави для його скасування в частині стягнутої з обвинуваченого моральної шкоди, та призначення в цій частині нового судового розгляду, як про це просить апелянт в своїй апеляційній скарзі, відсутні, у зв`язку з чим вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2021 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2021 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді