Справа № 489/3602/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2021 року смт.Арбузинка

Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11
захисників ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15

у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області, ДУ «Снігурівська виправна колонія (№5)» та ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» у кримінальному провадженні №0003470 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.3,5 ст.27, ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, п.9 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.396, ч.2 ст.353, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.396 КК України розглянув клопотання захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого

ОСОБА_10 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, є громадянином України, українцем, має середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 11.06.2001 року Одеським обласним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. «е» ст.93; ч.1 ст.17, п.п. «г», «е», «з», «и», «і» ст.93; ст.44, п.п. «з», «и», «і» ст.93; ч.2 ст.17, п.п. «г», «з», «и», «і» ст.93; ч.3 ст.101; ч.1 ст.222, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі,

про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується у незаконному позбавленні волі ОСОБА_16 30.07.2014 року з метою примушення останньої передати ОСОБА_17 та ОСОБА_11 у власність транспортний засіб BMW X5, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 30.07.2014 року після вбивства ОСОБА_9 . ОСОБА_16 вжив заходів до заздалегідь необіцяного приховання вбивства ОСОБА_9 . ОСОБА_16 , а саме 30.07.2014 року придбав у магазині «Praktiker», розташованому по проспекту Героїв Сталінграда у місті Миколаєві, за кошти ОСОБА_17 металевий ланцюг, 2 навісних замки та 2 рулони скотчу, які в подальшому разом з ОСОБА_9 використали для прикріплення додаткової ваги до трупа ОСОБА_16 , аби втопити останню в річці біля с. Баловне. А також перевезли труп ОСОБА_16 до річки біля с. Баловне, де на човні, наданому ОСОБА_8 , перемістили труп на середину річки та втопили його, тобто своїми діями ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 396 КК України, а саме заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Крім цього, ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що 29.07.2014 придбав у магазині по АДРЕСА_2 формений одяг працівника органів внутрішніх справ, який мав полегшити подолати спротив ОСОБА_16 з метою незаконного позбавлення волі останньої. Реалізуючи свій злочинний умисел, 30.07.2014 ОСОБА_10 , який не був працівником правоохоронного органу, використовуючи формений одяг працівника органів внутрішніх справ, скориставшись довірливим станом ОСОБА_16 до працівника правоохоронного органу, повідомив ОСОБА_16 завідомо неправдиву інформацію, що ОСОБА_16 затримана за вчинення шахрайських дій та змусив останню сісти до автомобіля «Chevrolet Lacetti» з метою незаконного позбавлення волі, тобто вчинив злочину, передбачений ч. 2 ст. 353 КК України, а саме самовільне присвоєння владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь (незаконне позбавлення волі), пов`язане з використанням форменого одягу працівника правоохоронного органу.

Крім цього, ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що 30.07.2014 року, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , перебуваючи у будинку по АДРЕСА_3 , викрали особисті речі ОСОБА_16 , які були при ній, а саме: мобільний телефон «Samsung C6712 DUOS» чорного кольору вартістю 2400 гривень, мобільний телефон «Nokia» чорного кольору вартістю 1600 гривень, золотий годинник вартістю 8000 гривень, золотий ланцюжок вартістю 5000 гривень, золотий браслет вартістю 5000 гривень, дві золоті каблучки вартістю 2500 гривень кожна (на загальну суму 5000 гривень), дві золоті сережки вартістю 3000 гривень, біла жіноча сумочка вартістю 500 гривень, а всього майно на загальну суму 30 500 гривень. Своїми діями ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_12 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що з дня вчинення злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_10 на даний момент минуло більше п`яти років, при цьому, обвинувачений від органів досудового слідства та суду не ухилявся, інших злочинів не вчиняв, в розшуку не перебував, перебіг строків давності не зупинявся та не переривався.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав клопотання свого захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрити. Згоден зі звільненням з підстав спливу строків давності, наслідки закриття кримінального провадження із наведених підстав йому зрозумілі.

Прокурор, інші обвинувачені та їх захисники проти задоволення клопотання не заперечували.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд зробив наступний висновок.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями статті 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; законом не встановлено заборони щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення нетяжкого злочину, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Частиною 4 статті 12 КК України визначено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією ч.2 ст.146 КК України передбачене покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Санкцією ч.1 ст.396 КК України передбачене покарання у виді арешту на строк до трьох місяців або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Санкцією ч.2 ст.353 КК України передбачене покарання у виді обмеження волі на строк до чотирьох років або позбавлення волі на строк до трьох років.

Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачене покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Таким чином, КК України передбачено п`ятирічний строк з дня вчинення особою кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили для звільнення особи від кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.146, ч.1 ст.396, ч.2 ст.353, ч.2 ст.185 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення 30.07.2014 року. Отже, з дня вчинення кримінальних правопорушень на момент постановлення даної ухвали минуло більше п`яти років.

ОСОБА_10 не ухилявся від слідства та суду, тобто перебіг строку давності не переривався, також відсутні відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності за інші злочини.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення з підстав спливу строків давності.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що ОСОБА_10 , будучи повідомленим про те, що звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не носить реабілітуючого характеру, клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності підтримав, згоден зі звільненням з підстав спливу строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання захисника є обґрунтованим та вважає за необхідне звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження щодо нього.

Так як кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 підлягає закриттю в зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності, застосований до нього запобіжний захід, який є заходом забезпечення кримінального провадження, підлягає скасуванню.
Оскільки судом не ухвалюється обвинувальний вирок, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, витрати на залучення експертів не підлягають стягненню з обвинуваченого.

Враховуючи, що суд продовжує розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , доля речових доказів буде вирішена за наслідком розгляду кримінального провадження щодо нього.

У даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_18 заявлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону .

Виходячи із системного аналізу зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Виконуючи вимоги ст.ст. 128-129 КПК України, суд роз`яснює потерпілому (цивільному позивачу) його право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_10 в порядку цивільного судочинства та залишає позов, який був пред`явлений потерпілим в даному кримінальному провадженні, в частині позовних вимог до ОСОБА_10 без розгляду.

Керуючись ст.ст.26, 284, 286, 288, 369,371,372 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання захисника ОСОБА_12 про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_10 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.396, ч.2 ст.353, ч.2 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст..49 КК України.

Кримінальне провадження №0003470 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2014 року в частині щодо обвинуваченого ОСОБА_10 закрити у зв`язку зі звільненням йоговід кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_10 залишити без розгляду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_10 скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 02.09.2021 року о 08-00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Присяжні ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5