УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2022 Справа №607/3658/22

Номер провадження: 1-кс/607/1256/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000341 від 11 березня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, дітей на утриманні не має, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не адвоката, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження №0000341 від 11 березня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 11 березня 2022 року близько 13:20 год. ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена, перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», що у ТРЦ «Орнава» по вул. Живова, 15 А у м. Тернополі, під час введеного воєнного стану в державі (Указ президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року) намагався таємно викрасти товарноматеріальні цінності на загальну суму 456,87 грн, однак, вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не завершив з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівником охорони.

11 березня 2022 року даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000341 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

11 березня 2022 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12 березня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, українець, громадянин України, не одружений, не працевлаштований, який проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , не депутат, раніше судимий: 08 червня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 04 квітня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі; 31 липня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі; 30 листопада 2015 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 28 липня 2020 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Окрім цього 29 січня 2021 року скеровано обвинувальний акт до Тернопільського міськрайонного суду за ч. 2 ст. 185 КК України.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан на всій території України. Згідно з указом воєнний стан запроваджується з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 березня 2022 року близько 13 годин 20 хвилин у ОСОБА_5 , який раніше вчиняв умисні корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановлений законом порядок, перебуваючи у приміщенні магазину № 118 ТОВ «СільпоФуд», що у ТЦ «Орнава» за адресою: вул. Живова, 15А у м. Тернопіль, виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 11 березня 2022 року близько 13 години 20 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину №118 ТОВ «СільпоФуд», що у ТЦ «Орнава» за адресою: вул. Живова, 15А, м. Тернопіль та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу намагався викрасти шинку «Елітна на дровах», масою 1,054 кг, вартістю 385,59 грн та сир «Wlosz Годаум», масою 0,260 кг, вартістю 71,28 грн, які він заховав під куртку.

Надалі ОСОБА_5 із викраденим товаром пройшов касову зону, не розрахувавшись за вказаний товар, вийшов за турнікети магазину. Однак, виконавши всі дії, які ОСОБА_5 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину із викраденим майном.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Слідчий обґрунтовує підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 11 березня 2022 року; заявою про вчинення кримінального правопорушення від 11 березня 2022 року; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 11 березня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11 березня 2022 року; протокол огляду викрадених речей від 12 березня 2022 року; протоколом огляду відеозапису від 12 березня 2022 року; відомістю про викрадений товар; протоколом затримання та протоколом допиту підозрюваного.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення; 2) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також слідчий стверджує, що в даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки він своїми діями завдає шкоду середньому сегменту платників податків, які здійснюють підприємницьку діяльність із роздрібної торгівлі. А відтак піддає середньостатистичного покупця до сплати завищеної ціни товару, в яку підприємці включають ризик втрати товару, в тому числі шляхом його викрадення сторонніми особами.

Слідчий просить врахувати обставини, передбачені ст.178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушень, тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185КК України, не стійкі соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього постійного місця роботи, майновий стан, з урахуванням його репутації, віку та стану здоров`я.

Слідчий стверджує, що вищевикладене свідчить про неможливість запобігання переліченим ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належного виконання підозрюваного процесуальних обов`язків, його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Застосування застави щодо ОСОБА_5 не є можливим, оскільки останній не працює і тривалий час жив за рахунок своїх родичів, ведучи злочинний спосіб життя, не дбаючи про своє матеріальне забезпечення. Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту щодо ОСОБА_5 не є можливим, оскільки перебуваючи на волі, останній може ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду. Також ОСОБА_5 може вчиняти нові злочини, поведінка підозрюваного є асоціальною, протягом останніх років він вчиняє корисливі злочини та будучи неодноразово судимим за вчинення таких, не прийняв міри щодо виправлення своєї поведінки, в тому числі не вживав заходів щодо працевлаштування. Наявність декількох ризиків у сукупності, які об`єктивно існують, унеможливлюють застосування менш суворих запобіжних заходів, тому жоден з таких не буде достатнім для запобігання їм та забезпечення належної поведінки підозрюваного і виконання ним своїх обов`язків.

Крім цього, враховуючи зазначені обставини, а також відповідно до п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України з врахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, слідчий просила не визначати розміру застави у даному кримінальному провадженні.

З огляду на вказане, слідчий просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених, просив його задовольнити з огляду на обґрунтованість підозри та існування ризиків про які зазначено у змісті клопотання.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо обґрунтованості підозри не заперечував, однак не погодився з ризиками про які йдеться у клопотанні про застосування запобіжного заходу. Захисник вважає, що доказів на обґрунтування ризиків немає, підозрюваний ОСОБА_5 сприяв працівникам поліції під час його затримання, бажає давати викривальні покази. У зв`язку з цим адвокат ОСОБА_6 наполягав, що застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспівмірними з діянням, яке він вчинив, оскільки до запровадження воєнного стану таке вважалося кримінальним проступком, просив визначити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника. Пояснював, що не знав, що його вчинок є кримінально караним, просив обрати інший запобіжний захід.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини, утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих у складі слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000341 від 11 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

12 березня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України. Зокрема, такими є: протокол огляду місця події від 11 березня 2022 року; заява ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення № 6615 від 11 березня 2022 року; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 11 березня 2022 року; накладна № 159426 від 11 березня 2022 року; протокол вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 11 березня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 11 березня 2022 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11 березня 2022 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 11 березня 2022 року; протокол огляду документу (матеріалу відеозапису, який міститься на електронному носії інформації компакт-диски DVD-R) від 12 березня 2022 року; протоколом огляду предмету (речей) від 12 березня 2022 року.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя виходить із такого.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будьяку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Причиною застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у кримінальному провадженні №0000341 від 11 березня 2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновків, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення доведений тим, що підозрюваний раніше вчиняв умисні корисливі злочини, не має постійного джерела доходу, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення, оскільки будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні ряду умисних корисливих злочинів, що свідчить про стійку протиправну поведінку підозрюваного.

За таких обставин, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою та вказують про неможливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є співрозмірним з існуючими ризиками, відповідає його особі, та тяжкості кримінального правопорушення, вчинення якого йому ставиться у вину, вказаним запобіжним заходом буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.

Слідчий суддя бере до уваги доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, а також те, що 29 січня 2021 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України щодо нього. Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що посилання прокурора на наведені обставини жодним чином не свідчать про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тільки слугують додатковим обґрунтуванням ризиків про які зазначено у клопотанні.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 15 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Будьяких обставин, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою не наведено, а також відсутні медичні висновки, які б засвідчували факт неможливості тримання підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Даний вид запобіжного заходу є співрозмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_5 та зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, необхідно задовольнити і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Водночас, за змістом ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У клопотанні слідчий просив не визначати розміру застави у даному кримінальному провадженні з урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Слідчий суддя зауважує, що у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відтак підозра у вчиненні тяжкого злочину не є підставою для не визначення розміру застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальний стан підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафна чи каральна функція, що вплине не тільки на підозрюваного, але і на життя членів його родини.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками, представником потерпілого у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176178, 183, 193, 194, 198, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000341 від 11 березня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят діб, тобто до 11 травня 2022 року.

Одночасно визначити розмір застави - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 грн (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Тернопільській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу застава за « ОСОБА_5 » у кримінальному провадженні №0000341 за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 березня 2022 року.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будьякий момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування із свідками, представником потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду негайно.

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити по 11 травня 2022 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 зпід варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 15 березня 2022 року о 14 год. 30 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1