Справа № 158/3105/20
Провадження № 1-кс/0158/995/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000674 від 19.11.2020 року за ознакам вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В

20.09.2021 року представник володільця арештованого майна - адвокат ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 000674 від 19.11.2020 року за ознакам вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.03.2021 року накладено арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», кузов НОМЕР_1 , з закріпленим на ньому реєстраційним номером НОМЕР_2 , який було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик, що за адресою: с. Сокиричі, вул. Солдатська, 1, Луцького району, Волинської області; ключ до автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», кузов НОМЕР_1 , з закріпленим на ньому реєстраційним номером НОМЕР_2 , який було поміщено до спеціального пакету №4434815, який перебував у його користуванні.

Посилаючись на те, що з моменту вилучення автомобіля та документів пройшов значний проміжок часу, усі слідчі дії з арештованим майном проведено, просить скасувати арешт, накладений ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.03.2021 року.

Окрім того, звертає увагу суду на те, що має намір здійснити розмитнення вищевказаного автомобіля, однак арешт позбавляє його такої можливості.

Володілець майна ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Адвокатом ОСОБА_4 до суду подано заяву, згідно якої клопотання підтримує та просить проводити розгляд справи у їх відсутності.

Слідчий СВ ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області та прокурор Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Оскільки неприбуття вказаних осіб не суперечить ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути подане клопотання за їх відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 2 КПК України регламентує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, та застосування належної правової процедури.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В силу ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Тобто, при розгляді даного клопотання першочергово слід встановити чи наділена особа правом на таке звернення.

Колегія суддів Першої судової палати ККС у своїй постанові від 26.03.2019 року у справі №355/55/18 висловила позицію щодо доведення належності майна особі за відсутності будь-яких документів, які підтверджують право власності на нього.

Так, колегією суддів зазначено, що належність майна особі може бути визначена за допомогою конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження майном.

З матеріалів справи вбачається, що майно, на яке накладено арешт, перебувало у володінні ОСОБА_3 ; незаконне заволодіння вказаним ТЗ здійснилось на території його будинковолодіння.

Окрім іншого, з матеріалів кримінальної справи, а саме показань ОСОБА_3 вбачається, що останній законним шляхом набув право володіння на вказаний автомобіль; ТЗ перебував саме у його користуванні, а не іншої особи.

Відповідно до чинного законодавства, така сукупність обставин може свідчити про те, що це майно законно перебувало у його володінні. За таких обставин, якщо факт перебування спірного майна у володінні ОСОБА_3 не спростовано іншими доказами, він є особою, щодо майна якої вирішується питання щодо скасування арешту і має право на відповідні засоби правового захисту, передбачені КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено підстави арешту майна.

В ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000674 від 19.11.2020 року за ознакам вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом.

19.11.2020 року відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено у ЄРДР за №0000674; правова кваліфікація - ч. 2 ст. 289 КК України.

23.03.2021 року постановою слідчого вилучений під час санкціонованого обшуку автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», кузов НОМЕР_1 , з закріпленим на ньому реєстраційним номером НОМЕР_2 , ключ до автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», кузов НОМЕР_1 , з закріпленим на ньому реєстраційним номером LU620HJ визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.03.2021 року накладено арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», кузов НОМЕР_1 , з закріпленим на ньому реєстраційним номером НОМЕР_2 , ключ до автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», кузов НОМЕР_1 , з закріпленим на ньому реєстраційним номером НОМЕР_2 , тимчасово позбавивши можливості відчужувати їх, користуватись, розпоряджатись будь-яким чином до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні. Підстава накладення арешту - з метою збереження речових доказів та проведення відповідних експертиз.

Матеріалами справи встановлено, що автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні і на даний час існує сукупність реальних підстав для його збереження в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України до завершення досудового розслідування.

Разом з тим, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи те, що законний володілець протягом шести місяців ( з 25.03.2021 року) позбавлений можливості користуватись своїм майном; проведено усі необхідні експертизи з вилученим майном, ні слідчим не прокурором не надано вагомих підстав, які б свідчили, що на даному етапі досудового розслідування є необхідним втручання у передбачені Конституцією України право власності, однак враховуючи необхідність збереження арештованого майна для цілей виконання п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання щодо часткового задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В

Клопотання про скасування арешту задовольнити частково.

Скасувати арешт майна в частині заборони користування та розпорядження автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», кузов НОМЕР_1 , з закріпленим на ньому реєстраційним номером НОМЕР_2 , який було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик, що за адресою: АДРЕСА_1 ; ключ до автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», кузов НОМЕР_1 , з закріпленим на ньому реєстраційним номером НОМЕР_2 , який було поміщено до спеціального пакету №4434815.

Автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», кузов НОМЕР_1 , з закріпленим на ньому реєстраційним номером LU620HJ; ключ до автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», кузов НОМЕР_1 , з закріпленим на ньому реєстраційним номером LU620HJ негайно повернути ОСОБА_3 .

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1