279/5556/21
1-кс/279/12/22
У Х В А Л А

05 січня 2022 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 по скарзі ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 26.10.2021 року по кримінальному провадженню №0000677 від 16.10.2021 року за ст.286 ч.2 КК України про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся зі скаргою на рішення слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 26.10.2021 року по кримінальному провадженню №0000070 від 24.02.2021 року за ст.286 ч.2 КК України про відмову у визнанні його потерпілим, зазначивши, що в результаті ДТП, що мала місце 15.10.2021 року, відомості про яку до ЄРДР було внесено 16.10.2021 року за ст.286 ч.1 КК України, йому було завдано майнової шкоди, тому він подав заяву про залучення його до провадження як потерпілого, однак слідчим було відмовлено.

Просив рішення слідчого від 26.10.2021 року про відмову у визнанні його потерпілим скасувати.

В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали, посилаючись на те, що прийняте слідчим рішення є необґрунтованим, оскільки під час ДТП, обставини якої розслідуються в провадженні, було завдано матеріальних збитків майну скаржника, тому він мав законні підстави отримати статус потерпілого в кримінальному провадженні, однак слідчий безпідставно в цьому відмовив.

Слідчий доводи скарги заперечив, пояснив, що в провадженні потерпілими є лише особи, які отримали тілесні ушкодження.

Розглянувши скаргу, подані на її обґрунтування матеріали, встановлено наступне:

В провадженні СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000677 від 16.10.2021 року за ст.286 ч.2 КК України, предметом розслідування якого є подія 15.10.2021 року близько 13.45 год., під час якої водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем ЗАЗ «Таврія» д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Ковель-Яготин на 140 км+800 м., не надав переваги в русі автомобілю марки Опель Астра д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та допустив з ним зіткнення, в результаті якого пасажири автомобіля ЗАЗ «Таврія» ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

20.10.2021 року скаржник звернувся з заявою про визнання його потерпілим, посилаючись на те, що під час ДТП йому було завдано майнової шкоди.

Рішенням слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 26.10.2021 у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні було відмовлено з тих підстав, що заявник не отримав тілесних ушкоджень, ступінь яких дозволяє визнати особу потерпілою в кримінальному провадженні за ст.286 КК України.

Аналізуючи доводи скарги, правомірність та обґрунтованість прийнятого слідчим рішення, суд виходить з наступного:

Рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим є рішенням, яке підлягає оскарженню відповідно до положень ст.303 ч.1 п.5 КПК України. Правом оскарження вказаного рішення наділена безпосередньо особа, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст.55 КПКУ потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч.5 ст.55 КПКУ встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду вказаної категорії скарг.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

Прокурором, слідчим, дізнавачем мають бути наведені підстави, визначені ч.3 ст.55 КПК, які виключають визнання особи потерпілою, та мотиви прийняття такого рішення, містити правове обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілими.

Крім неналежного мотивування постанов, підставою їх скасування є і необґрунтованість прийнятого рішення слідчим, прокурором стосовно співвідношення процесуальних вимог щодо визнання особи потерпілою та фактичних обставин кримінального правопорушення.

Приймаючи оскаржене скаржником рішення, слідчий, як на підставу відмови у визнанні його потерпілим, послався на те, що заявником не отримано тілесних ушкоджень, ступінь тяжкості яких дає підстави для його визнання потерпілим в кримінальному провадженні за ст.286 КК України.

Злочин, передбачений ст.286 КК України, передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, або спричинили смерть потерпілого.

Обов`язковими об`єктами вказаного злочину є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту і життя і здоров`я особи в сукупності.

Наслідками вчинення такого злочину є шкода, завдана життю і здоров`ю, і лише така шкода. Кримінальна відповідальність за ст.286 КК України настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Отже, враховуючи диспозицію статті 286 КК України, потерпілим від вказаного кримінального правопорушення може бути лише особа, здоров`я чи життя якої постраждали, або інша особа, за наявності обставин, передбачених частиною 6 статті 55 КПК України.

Оскільки життю та здоров`ю ОСОБА_3 , яким було подано заяву про визнання його потерпілими від злочину, не були спричинені середні чи більш тяжкі тілесні ушкодження, підстав для надання його статусу потерпілого в даному кримінальному провадженні не виникло, а спричинена йому матеріальна шкоди через пошкодження його майна підлягає відшкодуванню в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що слідчим правомірно відмовлено скаржникові у визнанні його потерпілим, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Враховуючи вищевказане, керуючись ст.303,307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 26.10.2021 року по кримінальному провадженню №0000677 від 16.10.2021 року за ст.286 ч.2 КК України про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1