УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4
про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0003824, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0003824, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003824 від 04.10.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.10.2021, приблизно о 15 годині 00 хвилин, працівниками ППОП №1 у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Зоологічна, 3, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які за попередньою змовою групою осіб, незаконно збували наркотичні засоби.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають у гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Після чого, слідчими СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві було прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку, для відшукування речових доказів, які самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
04.10.2021, за адресою: АДРЕСА_2 (гуртожиток) проведено невідкладний обшук, в ході якого виявлено та вилучено: 13 згортків з прозорими поліетиленовими пакетиками з порошкоподібною речовиною білого кольору, які поміщено до спеціального пакету №KIV1130877, 10 згортків з прозорими поліетиленовими пакетиками з речовиною рослинного походження зеленого кольору, які поміщено до спеціального пакету №KIV1130880, паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , який поміщено до паперового конверту коричневого кольору, мобільний телефон марки «Honor», фіолетово-синього кольору, із сенсорним дисплеєм, який поміщено до спеціального пакету №KIV1130882, мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору, із сенсорним дисплеєм, планшет марки «Huawei», чорного кольору, які поміщено до спеціального пакету №EXP0325403, скотч чорного кольору, ізоляційну стрічку чорного кольору, магніти, блокнот, банківську картку «Приват Банку» № НОМЕР_2 , скретч карту «Etisalat» № НОМЕР_3 , які поміщено до спеціального пакету №ЕХР0325400, дорожню сумку чорного кольору з одягом, а саме: сукню кольору хакі марки «Papaya», розміру 14, сукню у клітинку марки «Molegi», джинси блакитного кольору у кількості 2-х штук, чоловічу шкіряну куртку чорного кольору марки «Shengyi» розміру 50, штани сірого кольору, джинсову куртку синього кольору, кофту синьо-білого кольору у полоску марки «Jones New York», куртку чорного кольору марки «DsG» розміру М, футболку сірого кольору, шорти сірого кольору, штани бежевого кольору марки «Sevenhill», розміру 40, кофту червоного кольору, розміру S, комбінезон сірого кольору марки «Cropp», чоловічі труси та шкарпетки, які опечатано печаткою «ВП №3 Шевченківського УП «Для довідок».
04.10.2021 постановою слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві вищевказані виявлені та вилучені в ході обшуку речі було визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та може бути використано як доказ у кримінальному провадженні №0003824, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2021.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, у судове засідання не з`явився. Просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.
Так, наразі виникла необхідність у застосуванні з метою досягнення дієвості кримінального провадження, заходу забезпечення провадження у вигляді арешту майна.
Враховуючи та узагальнюючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, до моменту з`ясування всіх подій та обставин розслідуваного кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку 04жовтня 2021 року.
Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.
Так, у провадженні СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003824 від 04.10.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як убачається із матеріалів клопотання, накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно необхідно з метою збереження речових доказів, оскільки вилучені речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Разом з цим, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).
Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить слідчий.
За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт нерухомого майна, з метою уникнення можливості його пошкодження, псування, знищення та забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, тимчасово вилученого 04 жовтня 2021 року під час проведення обшуку, а саме: 13 згортків з прозорими поліетиленовими пакетиками з порошкоподібною речовиною білого кольору, які поміщено до спеціального пакету №KIV1130877, 10 згортків з прозорими поліетиленовими пакетиками з речовиною рослинного походження зеленого кольору, які поміщено до спеціального пакету №KIV1130880, скотч чорного кольору, ізоляційну стрічку чорного кольору, магніти, блокнот, скретч карту «Etisalat» № НОМЕР_3 , яку поміщено до спеціального пакету №ЕХР0325400.
Водночас, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , який поміщено до паперового конверту коричневого кольору, мобільний телефон марки «Honor», фіолетово-синього кольору, із сенсорним дисплеєм, який поміщено до спеціального пакету №KIV1130882, мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору, із сенсорним дисплеєм, планшет марки «Huawei», чорного кольору, які поміщено до спеціального пакету №EXP0325403, банківську картку «Приват Банку» № НОМЕР_2 , дорожню сумку чорного кольору з одягом, а саме: сукню кольору хакі марки «Papaya», розміру 14, сукню у клітинку марки «Molegi», джинси блакитного кольору у кількості 2-х штук, чоловічу шкіряну куртку чорного кольору марки «Shengyi» розміру 50, штани сірого кольору, джинсову куртку синього кольору, кофту синьо-білого кольору у полоску марки «Jones New York», куртку чорного кольору марки «DsG» розміру М, футболку сірого кольору, шорти сірого кольору, штани бежевого кольору марки «Sevenhill», розміру 40, кофту червоного кольору, розміру S, комбінезон сірого кольору марки «Cropp», чоловічі труси та шкарпетки, які опечатано печаткою «ВП №3 Шевченківського УП «Для довідок», оскільки слідчим в клопотанні не доведено, що вказане майно має доказове значення у кримінальному провадженні №0003824 від 04.10.2021, у зв`язку з чим у цій частині клопотання слідчого не підлягає задоволенню

Керуючись статтями 2, 7, 8, 170-173, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0003824, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, - задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 04.10.2021 у житловому приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:
- 13 згортків з прозорими поліетиленовими пакетиками з порошкоподібною речовиною білого кольору, які поміщено до спеціального пакету №KIV1130877;
- 10 згортків з прозорими поліетиленовими пакетиками з речовиною рослинного походження зеленого кольору, які поміщено до спеціального пакету №KIV1130880;
- скотч чорного кольору;
- ізоляційну стрічку чорного кольору;
- магніти;
- блокнот;
- скретч карту «Etisalat» № НОМЕР_3 , яку поміщено до спеціального пакету №ЕХР0325400.
У задоволенні іншої частини клопотання, - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1