Суддя ОСОБА_1 .
Провадження № 1-кп/644/296/21
УХВАЛА
Іменем України

05 жовтня 2021 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000126 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження № 0000126 від 11.08.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 187, п.6, п.13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.08.2021 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжено до 11.10.2021 року, зазначений строк спливає.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.

В клопотанні прокурор зазначив, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення умисного вбивства та навмисних корисливих тяжких злочинів, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і знову скоїв умисні злочини проти життя та здоров`я особи.

В обґрунтування клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою прокурор також посилався на те, що є певна ступінь ймовірності того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого кримінальним законом за вчинення злочинів може вдатися до переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічного позбавлення волі, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого виду злочину. ОСОБА_5 не має постійного місця мешкання, не має постійного джерела прибутку, не має тісних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник при прийнятті рішення за наслідками розгляду клопотання покладалися на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Оскільки на території України встановлено карантин, дію якого продовжено, а судді які входять до складу колегії, а саме суддя ОСОБА_1 та суддя ОСОБА_6 , зайняті в іншому провадженні та перебувають в нарадчій кімнаті відповідно, беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегією суддів, суд приходить висновку про необхідність вирішення питання щодо строків тримання обвинуваченого під вартою головуючим по справі одноособово.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зазначені прокурором у клопотанні ризики були встановлені ухвалою слідчого судді та суду і на даний час існувати не перестали.

Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується, окрім іншого, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено законом можливість призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення обвинувачений може переховуватися від суду. Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих тяжких злочинів.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу суд, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно зі ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органів досудового слідства та суду, незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ці ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років або довічного позбавлення волі, тим, що ОСОБА_5 не має постійного місця мешкання, не має сім`ї та утриманців, тобто, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, через що він може переховуватись від органів досудового слідства. Та обставина, що обвинувачений не має законних підтверджених джерел для існування свідчить про можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких він підозрюється, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який не має зареєстрованого місця проживання, законних засобів існування, що виключає застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ризики, які мали місце на час обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу, продовжують існувати і на теперішній час, і тому строк дії запобіжного заходу підлягає продовженню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183 ч.3, 193, 194, 196, 197,199, 206, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 03 грудня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1