УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001233 від 29.10.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2020 року, точна дата та час слідством не встановлено, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, маючи протиправний умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут на території м. Одеси психотропної речовини амфетамін з метою незаконного збагачення, створили телеграм-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », використовуючи при цьому ім`я користувача « ОСОБА_6 » та реквізити електронних гаманців платіжної системи «EasyPay» за допомогою якого ОСОБА_5 разом з невстановленою особою здійснював систематичний збут наркотичних засобів та психотропних речовин.
17.08.2021 у порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. При цьому, в ході затримання у останнього виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple Iphone 6s» ІМЕІ: НОМЕР_1 з СІМ-картою оператору ТОВ «лайфселл»; паперова коробка з написом Reddols з 6 згортками, які огорнуті в синю та чорну ізоляційні стрічки, а саме чотири полімерних згортки з речовиною рослинною походження зеленого кольору, один полімерний пакет з порошкоподібною речовиною біло-рожевого кольору, один полімерний пакет з порошкоподібною речовиною; паперова коробка з написом Reddols з навушниками, чотири фрагменти ізоляційної стрічки синього кольору, один фрагмент ізоляційної стрічки чорного кольору.
Далі, вище перелічені речі, заборонені в обігу предмети та речі та інші речі, що можуть служити доказами у кримінальному провадженні оглянуті, після чого у відповідності до ст. 98 КПК України, на підставі винесеної постанови від 17.08.2021, визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій та відповідних криміналістичних експертиз у науково - дослідних експертних установах, у зв`язку з чим, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.
2. Позиції учасників при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без її участі.

Власник майна про дату та час розгляду клопотання був повідомлений.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 18.08.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.08.2021 року, у порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході затримання у останнього виявлено та вилучено речі, перелік яких міститься у клопотанні.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені мобільний телефон, паперові коробки, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також осіб, причетних до їх вчинення. Вилучені ізоляційні стрічки можуть бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, використовувались для зберігання з метою збуту психотропних речовин.

Крім того, вилучені речовини, які знаходились у згортках та пакетах необхідні для проведення експертного дослідження, з метою встановлення чи є вказані речовини наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання речей, предметів та документів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 17.08.2021 року, відповідно до якої вилучені речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0001233 від 29.10.2020 року.
Слідчий суддя також зазначає, що ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, санкція яких передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, що також свідчить про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке належить підозрюванім в цілях забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також з метою забезпечення в подальшому можливої конфіскації майна, як виду покарання, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути використане в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження, а також необхідне для забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
При цьому, оскільки майно може містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого знищення та зміни, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій, забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001233 від 29.10.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 17.08.2021 року в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на :

- мобільний телефон марки «Apple Iphone 6s» ІМЕІ: НОМЕР_1 з СІМ-картою оператору ТОВ «лайфселл»;

- паперову коробку з написом Reddols з 6 згортками, які огорнуті в синю та чорну ізоляційні стрічки, а саме чотири полімерних згортки з речовиною рослинною походження зеленого кольору, один полімерний пакет з порошкоподібною речовиною біло-рожевого кольору, один полімерний пакет з порошкоподібною речовиною;

- паперову коробку з написом Reddols з навушниками, чотири фрагменти ізоляційної стрічки синього кольору, один фрагмент ізоляційної стрічки чорного кольору.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1