ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 193/633/20
Провадження № 1-кп/210/279/21

"10" листопада 2021 р.

Колегія суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участі:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 06.03.2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні колегії суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 06.03.2020 року.

В судовому засіданні, призначеному на 10.11.2021 року, під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу, прокурор просив суд про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим вважає неможливим зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачений та захисник, кожен окремо, в судовому засіданні заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу. Окрім того, захисник пояснив суду, що обвинувачений має помешкання на території м. Кривий Ріг згідно договору оренди квартири, а тому вважає за можливе, зважаючи на те, що всі свідки у справі допитані, змінити запобіжний захід на більш м`який.

Приймаючи до уваги думку сторін процесу з приводу продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

В силу вимог ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Висновок суду щодо доцільності дії саме такого запобіжного заходу повинен ґрунтуватись на оцінці усіх обставин справи та даних про особу.

Колегія суддів при розгляді даного питання враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування (рішення ЄСПЛ «Смірнов проти Росії» (п. 60).

Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

При цьому, відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні з пояснень захисника встановлено, що між обвинуваченим та його батьком з однієї сторони, а також між ОСОБА_8 (орендодавцем) з іншої сторони було укладено договір оренди житлового приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 11 місяців.

Ризики, які враховувались колегією суддів під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, були наступні: ймовірність того, що обвинувачений буде переховуватися від суду з метою ухилення від відбуття такого значного покарання у випадку, якщо воно буде призначено; той самий ризик можливий і у зв`язку з наявністю слабких соціальних зв`язків, що також доводить наявність ризику переховування обвинуваченим від суду та правосуддя зважаючи також на віддаленість місця мешкання обвинуваченого до обрання йому запобіжного заходу, ризик впливу на свідків.

Проте, станом на 10.11.2021 року усі свідки по кримінальному провадженню допитані, окрім того матеріалами справи підтверджується наявність постійного місця мешкання на території міста Кривий Ріг.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає прокурор, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про заміну запобіжного заходу на більш м`який, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вищевказані обставини, позицію прокурора, суд вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, зважаючи на тяжкість вчиненого діяння, із застосування обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом згідно ухвали суду, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 370, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком дії на 60 днів, тобто до 09.01.2022 року, із застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати житло цілодобово за адресою проживання: АДРЕСА_1 , поклавши на нього наступні обов`язки:

- не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (за наявності), а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну,

- носити цілодобово електронний засіб контролю

Строк дії ухвали до 09.01.2022 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебувають, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до Відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 11.11.2021 року о 12-15 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3