ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3802/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" вересня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні а залі суду в м.Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту нежитлового приміщення у кримінальному провадженні № 0000014 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2017,

В С Т А Н О В И В:

21.09.2021 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, скасування арешту та скасування заборони на вчинення будь яких реєстраційних дій щодо нежитлових приміщень №№1, 2, 3 (групи приміщень №462) в літ. А, загальною площею 155, 1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , секція Е ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 63), накладеного ухвалою слідчого судді від 27.03.2018 у справі № 753/4454/18.

Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем нежитлових приміщень на підставі Договору купівлі-продажу від 26.09.2016 та має статус потерпілого у кримінальному провадженні. Починаючи з другої половини 2018 року і по теперішній час органом досудового розслідування не приймалось процесуальних рішень та досудове розслідування фактично не здійснювалось, жодній особі не повідомлено про підозру. На думку адвоката застосування арешту значно перевищує «розумний» строк та порушує права ОСОБА_5 слід скасувати, оскільки він є недопустимим та порушує конституційні права ОСОБА_6 , як власника майна.

В судовому засіданні представник володільця майна клопотання підтримав пославшись на викладені у ньому обставини.

Слідчий в судове засідання не з`явився, на вимогу суду були надані матеріали кримінального провадження № 0000014.

Заслухавши заявника, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступні обставини.

СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0000014, внесене до ЄРДР 31.01.2017 за заявою ОСОБА_7 за фактом заволодіння шахрайським шляхом невстановленими особами нежилими приміщеннями №№1,2,3 ( групи приміщень №462) в літ.А, загальною площею 155,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 11.05.2006 р. належать ОСОБА_8 , за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 повідомила, що у власності її брата ОСОБА_8 перебувають нежитлові приміщення №№ 1,2,3 (група приміщень №462, секція Е (літера А), що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 , які остання здавала в оренду, в інтересах ОСОБА_8 на підставі довіреності № 811 від 15.05.2015 р., яка дійсна до 15.05.2018 р., оскільки останній є громадянином Російської Федерації. ОСОБА_7 вказані приміщення здавала в оренду ОСОБА_9 , відповідно до договору найму (оренди) нерухомого майна від 17.05.2016 р. строком на два роки, оплата за оренду здійснюється не пізніше 20 числа кожного місяця. 26.12.2016р. ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_10 з приводу здійснення оплати за оренду приміщень на що останній повідомив, що вказані приміщення він не займає, пояснивши це тим, що приблизно в жовтні 2016 року невідомі йому раніше особи, які представились працівниками виконавчої служби виселили його з займаних приміщень та повідомили, що ОСОБА_7 начебто перебуває у місцях позбавлення волі, тому він не намагався зв`язатись з останньою. 27.12.2016р. ОСОБА_7 прибула до вказаних приміщень, де виявила сторонніх, раніше невідомих їй осіб, які повідомили, що орендують вказані приміщення, на підтвердження даного факту жодних документів не представили. В подальшому, цього ж дня за вказаною адресою приїхав чоловік, який представився ОСОБА_4 та повідомив, що є власником зазначених приміщень.

ОСОБА_4 пояснив слідчому, що нежитлові приміщення №№ 1,2,3 (група приміщень №462, секція Е (літера А), загальною площею 155,1 кв. м., що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 він знайшов за допомогою послуг ріелтерської компанії назви якої він не пам`ятає та придбав у раніше невідомого ОСОБА_11 , який проживає у Івано-Франківській обл., Богородчанському р-ні. Солотин. 26.09.2016р. на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 1890 від 26.09.2016р., що посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_12 . Також останній пояснив, що вказані приміщення ОСОБА_11 продавав на підставі договору купівлі продажу від 30.06.2016р. нежитлових приміщень, який ОСОБА_11 укладав з ОСОБА_8 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право приватної власності за нежитловими приміщеннями №№ 1,2,3 (групи приміщень №462) в літ. А, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 155,1 кв. м., що розміщені за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 27.03.2018 клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_13 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000014 задоволено, накладено арешт на нежитлові приміщення №№1,2,3 ( групи приміщень №462) в літ. А, загальною площею 155, 1 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нежилих приміщень. Підставою арешту майна слідчий суддя зазначив забезпечення збереження речових доказів вказавши, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Питання скасування арешту майна врегульовані ст. 174 КПК України, яка визначає, що арешт може бути скасовано, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Задовольняючи дане клопотання слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, оскільки останнє в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

З огляду на предмет доказування у кримінальному провадженні, в рамках якого накладався арешт, та беручи до уваги, що при арешті майна з метою забезпечення збереження речових доказів перевіряється лише доказове значення майна, на яке накладається арешт (ст. 98 КПК України), при цьому добросовісність набувача такого майна не є перешкодою для його арешту на цій підставі (ч. 10 ст. 170 КПК України), слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на майно накладено обґрунтовано, оскільки існують достатні підстави вважати, що арештований будинок був об`єктом кримінально протиправних дій.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а ризик, що ОСОБА_4 може розпорядитися нерухомим майном, продовжує існувати, немає також підстав вважати, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 - відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000014 повернути слідчому.

Дана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1