КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4901/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця громадянина Туніської Республіки, не одруженого, на утриманні якого знаходяться двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_11 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 26 вересня 2021 року включно.
«Продовжити підозрюваному ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 11 вересня 2021 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Обрати ОСОБА_7 , запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, відповідно до ч. 1 ст. 409 та ч. 1 ст. 411 КПК України.
Апелянт звертає увагу на те, що слідчий суддя в своїй ухвалі, необхідність продовження тримання під вартою аргументувала тим, що даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_14 запобіжного заходу або його зміни на більш м`який, ніж тримання під вартою, в тому числі з підстав, наведених адвокатами з огляду на надані стороною захисту матеріали на підтвердження своєї позиції не доведено. Слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі цілодобового домашнього арешту, оскільки цими матеріалами не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказаних у клопотанні слідчого.
Разом з тим, слідчий суддя при постановленні ухвали мав керуватися, в першу чергу, доводами клопотання сторони обвинувачення, які мають бути обґрунтовані належним чином і відповідати вимогам закону.
Натомість, в клопотанні слідчого просто прописані ризики, які жодним чином не обґрунтовують факт наявності цих ризиків, після перебування підозрюваного під вартою протягом трьох місяців.
Крім того, сторона захисту неодноразово вказувала на неефективність досудового розслідування і невиконання тих процесуальних дій, які були зазначені під час попереднього продовження запобіжного заходу.
Протягом трьох місяців стороною обвинувачення не надано будь-яких нових доказів того, що саме ОСОБА_15 вчинив інкриміновані йому злочини, а клопотання ґрунтується на тих самих матеріалах, якими обґрунтовувалось клопотання про обрання запобіжного заходу.
Таким чином, слідчий суддя не зважила на доцільність подальшого тримання підозрюваного під вартою, саме з точки зору того, чи є порушення права особи на свободу релевантним з суспільним інтересом, а також ефективність держави на права та законні інтереси особи, запобіжний захід до якої застосовано.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, з доповненнями та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями та просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст.177,178,183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Доводи захисників про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено,щоГоловним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001037 від 28.10.2020 за підозрою громадян ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні викрадення ОСОБА_19 та незаконного позбавлення його волі, вчинення нападу на останнього з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства і вимагання коштів в ОСОБА_19 в особливо великих розмірах, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи та погрозами вбивством, організованою групою за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 189 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з жовтня 2020 року ОСОБА_14 підтримуючи спілкування з громадянином Держави Кувейт ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 був обізнаний про наміри останнього придбати квартиру в м. Києві, особисті статки останнього та достатню кількість матеріальних благ.
Володіючи даною інформацією, у ОСОБА_14 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час виник злочинний умисел направлений на викрадення громадянина ОСОБА_19 та незаконного позбавлення його волі, вчинення нападу на останнього з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства і вимагання коштів від ОСОБА_19 в особливо великих розмірах, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи та погрозами вбивством.
З даною метою ОСОБА_14 , вчинивши сукупність дій із формування злочинного об`єднання та створивши умови для вчинення кримінальних правопорушень, переслідуючи корисливі мотиви наживи та мету власного збагачення розробив злочинний план викрадення ОСОБА_19 та незаконного позбавлення його волі, вчинення нападу на останнього з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства і вимагання коштів в ОСОБА_19 в особливо великих розмірах, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи та погрозами вбивством, який в невстановленому досудовим розслідуванням місці та час довів до інших учасників організованої групи, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, на що останні, усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, добровільно надали свою згоду про участь у вчиненні даних кримінальних правопорушень у якості виконавців (співвиконавців), при цьому визначив ролі кожного із учасників організованої злочинної групи, яка діяла спільним умислом.
Так, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_19 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства та діючи за заздалегідь розробленим планом 05.02.2021 приблизно о 23 год ОСОБА_14 зателефонував до ОСОБА_19 та домовився з ним про зустріч за адресою: АДРЕСА_2 , де останній перебував у друзів. У подальшому приблизно о 00 год 15 хв ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 діючи спільним умислом та за заздалегідь розробленим злочинним планом на автомобілі марки BMW 320, д.н.з. НОМЕР_1 прибули до будинку 8 по вул. Тростянецька в м. Києві, де ОСОБА_14 побачивши на вулиці ОСОБА_19 різко підійшов до нього та наніс йому удар в обличчя в результаті чого ОСОБА_19 , почав тікати і через декілька метрів впав. У цей час останні почали наносити потерпілому ОСОБА_19 удари ногами та руками по різних частинах тіла та голови в результаті чого ОСОБА_19 втратив свідомість. Одразу після цього, ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , посадили непритомного ОСОБА_19 на заднє сидіння автомобіля марки BMW 320, д.н.з. НОМЕР_1 та сівши з обох сторін заднього сидіння даного автомобіля не давали можливості йому покинути автомобіль, утримуючи всупереч його волі та усі разом поїхали в напрямку гаражного приміщення № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Кульженків, 1. Рухаючись на автомобілі по дорозі до зазначеного гаражного приміщення, в невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, ОСОБА_14 відібрав у ОСОБА_19 з кишені кошти в сумі 5000 дол. США, шкіряний гаманець вартістю близько 1500 грн в якому знаходилися кошти в сумі 300 дол. США та 5000 грн, ключі від автомобіля марки Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_3 та мобільний телефон Apple iPhone 11 Pro Max ІМЕІ НОМЕР_4 вартістю 30000 грн. У подальшому, приблизно о 02 год 40 хв ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 на виконання спільного злочинного плану, використовуючи автомобіль марки BMW 320, д.н.з. НОМЕР_1 привезли потерпілого ОСОБА_19 до гаражного приміщення № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Кульженків, 1 та маючи злочинний умисел на заволодіння майном останнього в особливо великих розмірах, всупереч волі завели ОСОБА_19 до підвалу, що знаходився в даному гаражному приміщенні. Знаходячись в підвалі гаражного приміщення, ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи спільним злочинним умислом зв`язавши потерпілому ноги і підтягнувши їх до рук почали вимагати в нього кошти в особливо великих розмірах при цьому утримуючи останнього всупереч його волі та спричиняючи йому сильного фізичного болю, наносячи удари по голові і тулубу, що супроводжувалося погрозами вбивством у разі не надання їм коштів, прикладаючи при цьому запалені цигарки до оголених частин тіла та статевого органу потерпілого. Не витримавши тортур, та сприймаючи погрози вбивством за реальність, ОСОБА_19 повідомив ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та невстановленій досудовим розслідуванням особі, про те, що за адресою його місця проживання, а саме в коридорі кв. АДРЕСА_3 , висить його куртка у якій знаходяться кошти в сумі 40000 дол. США. Одразу після того, ОСОБА_7 та ОСОБА_20 використовуючи автомобіль марки BMW 320, д.н.з. НОМЕР_1 приїхали за адресою бульвар Дружби Народів, 3-Б в м. Києві та використовуючи ключі близько 08-ї години проникли до квартири АДРЕСА_3 де заволоділи коштами потерпілого ОСОБА_19 в сумі 40000 дол. США. і мобільним телефоном Apple iPhone 6S ІМЕІ НОМЕР_5 та після чого повернулися до гаражного приміщення № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Кульженків, 1. Після цього, учасники організованої групи в невстановлений досудовим розслідуванням час посадили потерпілого ОСОБА_19 до заздалегідь приготовленого автомобіля марки AUDI, д.н.з. НОМЕР_6 та приблизно о 10 год 06.02.2021 привезли останнього неподалік будинку № 3-Б по бульвару Дружби Народів в м. Києві, де повернувши йому ключі від автомобіля марки Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_3 та квартири АДРЕСА_3 висадили його і поїхали в невідомому напрямку. Піднявшись до зазначеної квартири, ОСОБА_19 виявив, що в куртці, яка висіла в коридорі відсутні кошти в сумі 40000 дол. США та мобільний телефон Apple iPhone 6S ІМЕІ НОМЕР_5 , який також знаходився в указаній квартирі.
У подальшому ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та невстановлена досудовим розслідуванням особа розділивши майно та грошові кошти ОСОБА_19 в сумі 5000 грн та 45300 дол. США, що на час вчинення кримінальних правопорушень за курсом НБУ становило 1 259 340 грн, між собою, розпорядилися ними на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_19 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Таким чином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у викраденні людини та незаконному позбавленні її волі, вчиненому з корисливих мотивів організованою групою, нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), спрямованому на заволодіння майном в особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою та вимаганні передачі чужого майна в особливо великих розмірах, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи та погрозами вбивства, вчиненому організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 189 КК України.
11.03.2021 року ОСОБА_7 та іншим учасникам організованої групи ОСОБА_20 та ОСОБА_14 , а також 19.03.2021 року ОСОБА_21 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 189 КК України.
11, 13 та 20 березня 2021 року Печерським судом міста Києва ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 08.05.2021 року та 05.05.2021 указаний запобіжний захід продовжено до 10.06.2021 року та в подальшому до 02.08.2021 року.
Заступником Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, а саме до 11.06.2021 року.
01.06.2021 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва строк досудового розслідування продовжено до 6-ти місяців, а саме до 11.09.2021 року.
29.07.2021 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_22 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування вимог клопотання сторона обвинувачення послалась на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 189 КК України, яка обґрунтовується наступними доказами, які зібрані у даному кримінальному провадженні, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_19 , який повідомив про обставини вчинення кримінальних правопорушень;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_19 , який впізнав ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , як осіб, які вчинили відносно нього кримінальні правопорушення;
- протоколом огляду речей (відеозапису) за участі потерпілого ОСОБА_19 , який підтвердив на відео осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , що били його та силоміць в супереч його волі садили до автомобіля;
- протоколом огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_19 в ході якого виявлено листування між останнім та підозрюваним ОСОБА_14 у якому ОСОБА_14 вимагає кошти в сумі 100 тис. дол. США погрожуючи при цьому потерпілому, а також сам підтверджує факти вчинення злочинів;
- протоколами огляду речей, а саме електронної інформації щодо фіксації камерами системи відеоспостереження міста Києва, якими встановлено, що автомобілі BMW 320, д.н.з. НОМЕР_1 та AUDI, д.н.з. НОМЕР_6 , якими користуються підозрювані перебували в місцях вчинення злочину в зазначений потерпілим день та час;
- протоколами огляду вилучених в ході обшуку автомобілів BMW 320, д.н.з. НОМЕР_1 та AUDI, д.н.з. НОМЕР_6 , якими користуються підозрювані, у яких виявлено та вилучено сліди плям речовини бурого кольору;
- протоколом обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_2 , розташованого на території АКБЕГ (автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів) «Мінський» по вул. Сім`ї Кульженків, 1 в місті Києві, у якому утримували та били потерпілого ОСОБА_19 , в ході якого серед іншого виявлено та вилучено сліди плям речовини бурого кольору;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_23 , який показав, що за оренду гаражного приміщення № НОМЕР_2 , розташованого на території АКБЕГ (автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів) «Мінський» по АДРЕСА_4 , платив чоловік на ім`я ОСОБА_24
- протоколом огляду DVD-R диску на який записано технічну інформацію вилучену в оператора мобільного зв`язку щодо абонентського номеру, якого використовував ОСОБА_21 для зв`язку в період підготовки та вчинення злочину;
- протоколами проведених обшуків в ході яких вилучено, серед іншого мобільні телефони із сім картками та автомобілі, якими користувалися підозрювані під час вчинення злочинів, речі зі слідами бурого кольору, документи потерпілого, грошові кошти в сумі понад 35 тис. дол. США та інші речові докази;
- протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_19 в ході якого останній показав місця, де його викрали та в подальшому утримували, і вказав на обставини вчинення злочинів;
- висновком судово-медичної експертизи, яким встановлено кількість, характер та тяжкість тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому ОСОБА_19 ;
- висновком молекулярно-генетичної експертизи, яким встановлено генетичні ознаки слідів крові потерпілого ОСОБА_19 , виявленої на пуфах в гаражному приміщенні № НОМЕР_2 , розташованого на території АКБЕГ (автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів) «Мінський» по АДРЕСА_4 , у якому утримували та били потерпілого ОСОБА_19
- висновком молекулярно-генетичної експертизи, яким встановлено генетичні ознаки слідів крові потерпілого ОСОБА_19 , виявленої в автомобілі марки «ВМW-320» на якому возили потерпілого та який належить підозрюваному ОСОБА_7 ;
- висновком порівняльної молекулярно-генетичної експертизи, яким встановлено генетичні ознаки слідів ДНК підозрюваних ОСОБА_14 та ОСОБА_20 , виявлених в гаражному приміщенні № НОМЕР_2 , розташованого на території АКБЕГ (автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів) «Мінський» по АДРЕСА_4 , у якому утримували та били потерпілого ОСОБА_19 ;
- речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Також слідчий зазначив, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 02.08.2021, однак внаслідок особливої складності даного кримінального провадження, також великим обсягом процесуальних та слідчих (розшукових) дій, які необхідно ще провести, завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, так як у даному кримінальному провадженні необхідно виконати наступні процесуальні, слідчі (розшукові) дії:

- витребувати висновки 10-ти призначених комп`ютерно-технічних експертиз та однієї молекулярно-генетичної експертизи;
- за результатами проведення 10-ти комп`ютерно-технічних експертиз провести огляди носіїв інформації на які записано дані отримані в результаті проведення таких експертиз, що призначені по мобільних терміналах вилучених в підозрюваних в ході обшуків;
- за результатами проведеної молекулярно-генетичної експертизи призначити порівняльне експертне дослідження;
- за необхідності провести одночасні допити між підозрюваними та потерпілим ОСОБА_19 ;
- встановити свідків та допитати їх з приводу відомих обставин вчинення зазначених кримінальних правопорушень;
- розсекретити та долучити до матеріалів кримінального провадження протоколи та процесуальні документи негласних слідчих (розшукових) дій;
- провести інші процесуальні, слідчі (розшукові) дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні;
- з урахуванням зібраних матеріалів та доказів у кримінальному провадженні вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій підозрюваних та повідомити ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 остаточну підозру;
- здійснити переклад процесуальних документів на арабську мову;
- за участі перекладача виконати вимоги ст. 290 КПК України;
- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та перекласти їх на арабську мову.
Здійснення вищевказаних слідчих (розшукових), процесуальних дій та результати експертиз мають важливе значення для кваліфікації дій підозрюваних, встановлення ступеня участі кожного у вчиненні злочинів та їх результати можуть бути використані як докази під час судового розгляду, а також необхідні для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, оскільки в подальшому під час проведення судового розгляду даного провадження вони можуть мати доказове значення винуватості підозрюваних осіб. Обставини, що перешкодили здійснити вищевказані процесуальні, слідчі (розшукові) дії великий їх обсяг, тривалість проведення експертиз, залучення перекладачів та особлива складність даного провадження.
За таких обставин, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та враховуючи обґрунтовану наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий вважав, що слід продовжити підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 11 вересня 2021 року, без визначення розміру застави.
29.07.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 11 вересня 2021 року включно.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.
При судовому розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 189 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 , у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим суддею зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 , з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 189 КК Україниє вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим стороною обвинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 189 КК Україниоцінив, відповідно до ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя дослідив доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, тяжкості та суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , а також наявності ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, незаконно впливати на свідків, потерпілих в кримінальному провадженні, враховуючи характер інкримінованого діяння, підозру у вчиненні злочину, який направлений проти здоров`я населення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, характеризуючих даних про особу підозрюваного в їх сукупності, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Колегією суддів встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вище викладеним.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
На підставі вище викладеного, враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваного, а також враховуючи усвідомлення підозрюваним тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків, потерпілих в кримінальному провадженні, враховуючи характер інкримінованого діяння, підозру у вчиненні злочину, який направлений проти здоров`я населення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати.
Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_25 .
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно не визначено альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченого ч. 3, ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який пов`язаний з насильством.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисників про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.
Крім того слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, про які йшлося під час апеляційного розгляду, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4