Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/6733/21
У Х В А Л А
10.01.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , при розгляді у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 , який згідно довідки про звільнення серії ЛB № 20623 від 15.10.2021 звільнений з місця позбавлення волі ДУ Личаківської виправної колонії № 30, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності, при наступних обставинах:

Так, 17 листопада 2021 року, близько 01 години, ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Миру в м. Виноградів, Берегівського району, впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, з метою скоєння крадіжки чужого майна, шляхом підбору ключа, відкрив дверний замок вхідних дверей, торгівельного кіоску, що розташований на розі вулиць Миру та Станційна в м. Виноградів, власником якого є ОСОБА_6 , проник в середину, де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, повторно, таємно викрав з торгівельного прилавку 10 пачок цигарок торгівельної марки L&M BLUE LAB FX, вартістю 56.19 грн за одну пачку, із викраденим зник, чим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 561.90 гривень.

Крім цього, 17 листопада 2021 року, близько 04 години 18 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись по вул. Тюльпанів в м. Виноградів, Берегівського району, впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, з метою скоєння крадіжки чужого майна, шляхом підбору ключа, відкрив дверний замок вхідних дверей, весільного салону « МРІЯ », що по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_8 , проник в середину, де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, повторно, таємно викрав з шухляди комп`ютерного столу, жіночий шкіряний гаманець з грошовими коштами в сумі 5600 гривень, із викраденим зник, чим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на вищевказану суму.

Таким чином ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

18.11.2021 о 19 годині ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст. 185 КК України.

18.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

19.11.2021 відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.01.2022 з визначенням застави в розмірі 45400,00 грн.

24.12.2021 обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.291 КПК України скеровано до суду.

Обираючи запобіжний захід на досудовому слідстві слідчим суддею було враховано тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, відсутність у підозрюваного місця роботи, задовільний майновий стан, про що підозрюваний повідомив в судовому засіданні, відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, негативна репутація, наявність судимості за вчинення кримінального правопорушення проти власності та те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення через незначний проміжок часу після звільнення з місця позбавлення волі, що підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений зазначив, що більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Захисник щодо клопотання заперечив та зазначив, що вказані прокурором ризики не доведені. Обвинувачений визнав вину, щиро розкаявся, співпрацював із слідством. Має постійне місце проживання, а відтак домашній арешт зможе у повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Заслухавши учасників процесу суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що з часу обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою обставини у кримінальному провадженні не змінилися, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися. Зокрема, з врахуванням характеру та тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, особи обвинуваченого, існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наведене унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, так-як такий не може запобігти зазначеним ризикам, є необхідність у продовженні його застосування.

Згідно довідки про звільнення серії ЛB № 20623 від 15.10.2021 ОСОБА_4 звільнений з місця позбавлення волі ДУ Личаківської виправної колонії № 30. Є особою раніше судимою.

18.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

19.11.2021 відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.01.2022 з визначенням застави в розмірі 45400,00 грн.

24.12.2021 обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.291 КПК України скеровано до суду.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох епізодів за ч.2 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає арешт на строк від 3 до 6 місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Зокрема, судом враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

До уваги приймається практика Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 51 у справі «Летелье проти Франції» (рішення від 26. 06. 1991) про те, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна рахувати виправданим, тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою».

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, суд звертає увагу на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, яке інкримінуються, тяжкістю покарання, яке загрожує згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості обвинуваченню, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до висновку про доцільність застосування тримання під вартою відносно обвинуваченого до двох місяців.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, в обвинуваченого зберігається можливість внести визначену заставу у розмірі 45400 гривень.

За вказаних обставин клопотання прокурора про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Щодо доводів обвинуваченого щодо застосування до нього домашнього арешту судом зазначається, що достатніх підстав для зміни раніше визначеного запобіжного заходу достатніх підстав не встановлено. Відтак доводи обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб з 10.01.2022 року по 10.03.2022 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі у сумі 45400 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії ухвали, тобто до 10.03.2022 року.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до органу досудового розслідування, прокуратури та суду за кожною вимогою; не відлучатися із м. Виноградів, Берегівського району, Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Визначити термін дії зазначених обов`язків до 10.03.2022 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати начальнику Закарпатської УВП №9.

Повний текст буде проголошено 10.01.2022 року о 15:00 год.

Головуючий ОСОБА_1