Справа № 642/5967/18
Провадження № 1-кп/642/350/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року судова колегія Ленінського районного суду м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

представників потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 001517 від 20.06.2018 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

08 жовтня 2018 року до Ленінського районного суду м. Харкова в порядку ст. ст. 283, 291 КПК України з Харківської місцевої прокуратури № 1 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001517 від 20.06.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

29 жовтня 2018 року до Ленінського районного суду м. Харкова в порядку ст. ст. 283, 291 КПК України з Харківської місцевої прокуратури № 1 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002584 від 01.10.2018 року, відносно ОСОБА_16 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.11.2018 року вищезазначені матеріали кримінальних проваджень відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_16 були об`єднані в одне кримінальне провадження.

Вищезазначене кримінальне провадженні розглядалось колегією суддів Ленінського районного суду м. Харкова ( головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_17 , ОСОБА_3 ).

05 січня 2022 року згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з тим, що суддя ОСОБА_17 був відрахований зі штату Ленінського районного суду м. Харкова, його було замінено суддею ОСОБА_2 .

Суд після повідомлення і роз`яснення прав та обов`язків особам, які беруть участь у судовому засіданні, до початку судового розгляду даним складом суду (ст. 347 КПК України) виніс на обговорення питання про можливість продовження судового розгляду в порядку ч. 2 ст. 319 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_18 , а також його захисник ОСОБА_12 заявили клопотання про необхідність розпочати розгляд кримінального провадження спочатку.
Відповідно до ч.1 ст. 319 КПК України після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та ст. 320 КПК.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне розпочати розгляд кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спочатку, зі стадії підготовчого судового засідання, здійснивши повторно процесуальні дії, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, оскільки нездійснення цих дій може негативно вплинути на судовий розгляд даного кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні всі сторони кримінального провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Харкова, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України та закриття кримінального провадження немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 31, ст. 35 КПК України, з урахуванням думки всіх учасників кримінального провадження, які вважали необхідним здійснювати розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів дане кримінальне провадження слід розглядати у відкритому судовому засіданні колегіально судом у складі трьох суддів.

В ході як досудового розслідування так і судового розгляду у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Харкова від 16.12.2021 року запобіжний захід, обраний відносно вищезазначених обвинувачених, у вигляді тримання під вартою, був продовжений на 60 днів, а саме до 14.02.2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України на суд покладається обов`язок незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення або і захисту розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з того моменту, як до суду надійшов обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або з того дня, коли до обвинуваченого судом був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В підготовчому судовому прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обраного обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що вони обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні інкримінованого їм злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні та продовженні обвинуваченим запобіжного заходу не змінилися та продовжують існувати, оскільки потерпілі та свідки сторони обвинувачення допитані не були, у зв`язку з тим, що розгляд кримінального провадження був розпочатий судом спочатку, а тому якщо обвинувачені, будуть знаходиться на волі, то вони зможуть перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від суду. Також прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_16 в ході досудового розслідування переховувався від правоохоронних органів.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_16 - ОСОБА_11 в підготовчому судовому засіданні було заявлено клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або заставу, пославшись на те, що ризики, передбаченні ст. 11 КПК України прокурором не доведені, що ОСОБА_16 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, позитивно характеризується, має сім`ю, утримує двох малолітніх дітей тривалий час утримується під вартою, та не має наміру впливати на потерпілих та свідків, переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При вирішенні даного питання сторона захисту, проти продовження обвинуваченим строку тримання під вартою заперечували, пославшись, що обвинувачені вже тривалий час утримуються під вартою, раніше не судимі, мають постійне місце реєстрації та міцні соціальні зв`язки, знаходячись на волі не будуть намагатися ухилитися від суду та впливати на показання потерпілих та свідків, а також, що прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просили змінити обвинуваченим запобіжний захід на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому обвинувачений ОСОБА_16 має на утриманні двох малолітніх дітей та не може їм матеріально допомагати.

Представники потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 погодилися з думкою прокурора, просили продовжити строк тримання вищевказаних обвинувачених під вартою, проти зміни обраного відносно них запобіжного заходу заперечували.

Судова колегія, вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку що обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_16 слід продовжити строк тримання під вартою, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального

правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він

підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного

проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо

вони застосовувалися до нього раніше;

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд не приймає доводи захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, відоситься до категорії особливо тяжкого злочину, на даний час судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження по суті не розпочинався, потерпілі та свідки сторони обвинувачення у справі не допитувались, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що перебуваючи на волі обвинувачені зможуть впливати на хід судового розгляду, чинити тиск на потерпілих та свідків сторони обвинувачення, а також переховуватись від суду.

Всі обвинувачені на час вирішення даного питання за своїм віком мають типові соціальні зв`язки для осіб свого віку та статусу.

Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.

Обраний відносно всіх обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи всіх обвинувачених судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером осіб обвинувачених, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність ризиків, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує всім обвинуваченим у разі визнання їх винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, а зміна обраного відносно них запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід буде недостатньою для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 314-316, 331, 372, 376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И Л А:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, у відкритому судовому засіданні на 16 березня 2022 року на 13.30 год.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожному строком на шістдесят днів з триманням в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», по 12 квітня 2022 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу- відмовити.

Термін дії ухвали по 12.04.2022 року включно.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий судді ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3