ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.2021 Справа №607/20017/21

Номер провадження 1-кп/607/1882/2021

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000008 від 24 січня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Байківці Тернопільського району, Тернопільської області, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за участю учасників кримінального провадження: прокурора Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 23 січня 2021 року приблизно о 15 год. 30 хв., в порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), у стані алкогольного сп`яніння керував технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 210700» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 2006 року випуску, та рухався із двома пасажирами, без вантажу автомобільною дорогою М-19 «Доманове Ковель Чернівці - Тереблече» від с. Шляхтинці до м. Тернопіль.
Під час руху водій ОСОБА_3 , не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР) та не переконався, що будь-яка зміна напрямку руху його транспортного засобу буде безпечною та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР.
Так, на ділянці вказаної автомобільної дороги, в частині 316км+500м, неподалік с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 , в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення понять «дорожні умови», «дорожня обстановка» та виконання їх вимог) та 11.4 ПДР рухаючись дорогою із двохстороннім рухом, яка має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку та розділена горизонтальною вузькою суцільною лінією (1.1 ПДР), перетнув її та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області, що рухався в зустрічному напрямку та мав перевагу у русі.
Внаслідок викладеного і в порушення вимог ч.1 п.1.5 ПДР водій ОСОБА_3 , який не повинен створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, створив такі умови, що стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ВАЗ 210700», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми у виді перелому обох скроневих кісток, стінок основної пазухи, забою головного мозку легкового ступеня, лівобічного гематотимпануму (скупчення крові у лівій барабанній порожнині) та «множинних дрібних поверхневих саден м`яких тканин обличчя», перебіг котрих ускладнилось розвитком парезу (неповного паралічу) правого лицевого нерва, параліча правого відвідного нерва, хронічним двобічним запаленням середнього вуха, двобічною приглуховатістю, які належать до тяжких тілесних ушкоджень.
Зазначені вище порушення ПДР водієм ОСОБА_3 перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянню тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, визнав повністю та суду показав, що 23 січня 2021 року близько 13 год. 00 хв. до нього зателефонував ОСОБА_5 та попросив завезти його в м. Тернопіль, на що він погодився незважаючи на те, що на передодні вечері 22 січня 2021 року вживав алкогольні напої. По дорозі він, ОСОБА_3 , заїхав ще у с. Шляхтинці, щоб підвести Гоцко. Під час руху по автодорозі М-19 в напрямку м. Тернопіль він вирішив обігнати бус, який рухався попереду нього, виїхав на зустрічну смугу руху, перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по зустрічній смузі. Також зазначив, що висновок експерта показав вміст алкоголю 2,3‰, хоча 23 січня 2021 року, він алкоголю не вживав.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 23 січня 2021 року близько 13 год. 00 хв. він зателефонував до ОСОБА_3 і попросив його підвезти до Тернополя. Після цього, коли вони поверталися до ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_7 та попросив, щоб заїхати за ним в с. Шляхтинці. Коли вони поверталися, неподалік с. Байківці, сталася ДТП. Також ОСОБА_5 зазначив, що по зовнішньому вигляді ОСОБА_3 не було видно, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 морального чи матеріального характеру він не має. З приводу міри покарання, потерпілий вважає, що обвинуваченого не слід суворо карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що його дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Суд при вирішенні питання відповідальності обвинуваченого звертає увагу на роз`яснення, наведені у п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якими передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного, і вирішувати питання стосовно доцільності застосування до винного додаткового покарання.

А тому, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема, що він є учасником бойових дій, має на утриманні неповнолітню дитину, те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, думку потерпілого, який просить суворо не карати обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування потерпілому завданої шкоди внаслідок вчинення злочину; обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду, має на утриманні малолітню дитину, думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, із врахуванням його характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Також, при прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання з іспитовим строком, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 4 КК України, згідно якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Беручи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_3 правопорушення вчинено ним 23 січня 2021 року, тобто до набрання чинності змін до ст. 75 КК України, заборони щодо застосування вказаної норми відносно ОСОБА_3 суд не вбачає.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

Також, підлягає скасуванню арешт, накладений на автомобіль «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та яким користується ОСОБА_3 , згідно ухвали слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2021 року (справа №598/115/21 провадження №1-кс/598/11/2021) та на автомобіль «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , що проживає заадресою: АДРЕСА_3 , згідно ухвали слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2021 року (справа №598/115/21 провадження №1-кс/598/12/2021).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому 3 (три) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та зберігається на території спецмайданчика для тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: с. Байківці, Тернопільського району, повернутий законному користувачу обвинуваченому ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

- автомобіль «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_9 , що проживає заадресою: АДРЕСА_3 та зберігається на території спецмайданчика для тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: с. Байківці, Тернопільського району, повернути власнику ОСОБА_9 ,після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, процесуальні витрати за проведення судово - автотехнічних експертиз від 23 лютого 2021 року №СЕ-19/120-21/1347-ІТ в розмірі 980 грн. 70 коп., від 25 березня 2021 року №СЕ-19/120-21/1348-ІТ в розмірі 980 грн. 70 коп. та від 20 вересня 2021 року №СЕ-19/120-21/9543-ІТ в розмірі 2059 грн. 44 коп.; транспортно - трасологічної експертизи від 23 лютого 2021 року №СЕ-19/120-21/1342-ІТ в розмірі 2615 грн. 20 коп.; експертиз визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власникові транспортного засобу від 09 квітня 2021 року СЕ-19/120-21/1702-АВ в розмірі 2288 грн. 30 коп.; від 13 квітня 2021 року СЕ-19/120-21/1703-АВ в розмірі 2288 грн. 30 коп., на загальну суму 11212 грн. 64 коп. (одинадцять тисяч двісті дванадцять гривень 64 копійки).

Скасувати арешт, накладений на майно:
-автомобіль «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ухвали слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2021 року (справа №598/115/21 провадження №1-кс/598/11/2021);

-автомобіль «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , що проживає заадресою: АДРЕСА_3 , згідно ухвали слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2021 року (справа №598/115/21 провадження №1-кс/598/12/2021).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1