Справа № 184/434/22
Номер провадження 1-кп/184/77/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та виклику учасників кримінального провадження кримінальне провадження № 0000087 від 10.02.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Покров, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України раніше не судимої,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
09.02.2022 року, приблизно о 20 год. 20 хв., ОСОБА_2 знаходилась в кв. АДРЕСА_3 , де у неї виник кримінально протиправний намір, спрямований на заволодіння мобільним телефоном, належним потерпілому ОСОБА_4 .

В цей же день та час, знаходячись там же, ОСОБА_2 під вигаданим приводом, а саме здійснити телефонний дзвінок, попросила у неповнолітньої ОСОБА_5 мобільний телефон, належний потерпілому ОСОБА_4 . Після того як ОСОБА_5 , будучи введеною в оману, не підозрюючи про кримінально протиправний намір ОСОБА_2 , добровільно передала останній мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 10 Pro», належний ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої кримінально протиправні дії, реалізуючи свій кримінально протиправний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, отримавши шляхом обману та не маючи наміру повернути потерпілому мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 10 Pro», діючи умисно, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння та не бачить її дії, пішла з місця вчинення кримінального проступку, заволодівши таким чином мобільним телефоном марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 10 Pro», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 52 від 10.02.2022 року складає 8008 грн. 29 коп.

В подальшому ОСОБА_2 розпорядилась майном на власний розсуд. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_2 завдала ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 8008 грн. 29 коп.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України, оскільки ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, відповідно за правилами, передбаченими ст.ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачена ОСОБА_2 , яка була представлена захисником ОСОБА_6 , надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначила, що її згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без її участі є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову заяву, в якій зазначив, що згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку і згоден з розглядом обвинувального акту в суді у спрощеному провадженні за його відсутності.

Також, у вказаній заяві зазначив, що згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку потерпілий буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги заяву останньої, в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_2 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима на підставі ст. 89 КК України, не працює, не заміжня, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання за адресою реєстрації, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене та відсутність в обвинуваченої постійного місця роботи та доказів наявності джерел доходу, що унеможливлює призначення останній покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.1 ст.190 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, керуючись принципами гуманізму та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме кримінального проступку, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, встановлені дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, згідно ст.89 КК України, не заміжня, на утриманні має неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання за адресою реєстрації, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_2 без її ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб засуджена довела своє виправлення, а тому вважає за можливе застосувати до неї норми ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.
Відносно обвинуваченої ОСОБА_2 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченій іспитовий строк 01 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_2 обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Речові докази: дві сім карти мобільних операторів передані під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили залишити потерпілому.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1