Номер справи 703/1704/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

особи щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_4

його законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 березня 2021 року за №0000226, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синиця Христинівського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 14 березня 2021 року близько 09 години 00 хвилин тимчасово проживаючи у своєї сестри ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_2 , взявши без дозволу власника ключі від гаража та відкривши ними замок, проник до гаража, звідки таємно викрав належні ОСОБА_11 зварювальний апарат «Дніпро-М ССАБ-255» вартістю 1485 гривень 33 копійки, та продовжуючи свої протиправні дії викрав з двору спортивну гирю вагою 16 кг вартістю 666 гривень 67 копійок, а всього на загальну суму 2152 гривні, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому на вказану суму.

Він же, 18 березня 2021 року в нічний час, шляхом зриву металевої скоби дверей, проник до будинку АДРЕСА_3 , звідки викрав належні ОСОБА_7 насос «Дачник 2» вартістю 416 гривень 66 копійок, 400 м. мідного кабелю вартістю по 20 гривень за 1 м. на суму 8000 гривень, електричний подовжувач на 15 м. вартістю 250 гривень, електричний подовжувач на 25 м. вартістю 350 гривень, тепловентилятор «Saturn» вартістю 250 гривень, а всього на загальну суму 9266 гривень 66 копійок, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 мають ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч.3 ст.185 КК України.

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що він вчинив суспільно-небезпечні діяння у стані неосудності.

Під час судового розгляду особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 , психічний розлад якого не перешкоджає його участі в судовому засіданні, у присутності його законного представника та захисника, не заперечував обставин, які викладені у фабулі клопотання слідчого та проти застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру. Крім того зазначив, що саме ним були вчинені суспільно-небезпечні діяння, обставини яких викладені у клопотанні слідчого.

Законний представник та захисник проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу психіатричної допомоги із звичайним наглядом, в зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечних діянь не заперечували.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні надав покази, відповідно до яких, 18 березня 2021 року приїхавши додому за адресою: АДРЕСА_3 , побачив відкриті двері до будинку та зірвану скобу навісного замка. Зайшовши до будинку побачив відсутність насосу, мідного кабелю, електричних подовжувачів та тепловентилятора, в зв`язку з чим звернувся до працівників поліції, яким повідомив, що підозрює у крадіжці ОСОБА_4 . В подальшому виявилося, що дійсно вищевказані речі з його будинку викрав саме ОСОБА_4 , який повернув зазначені речі та у повному обсязі відшкодував завдану шкоду.

Під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, які безпосередньо досліджені судом та у повній мірі підтверджують обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.3 ст.185 КК України, а саме:

1). По епізоду таємного викладення майна у потерпілого ОСОБА_11 :

- рапорт старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 від 25 березня 2021 року, відповідно до якого, ОСОБА_10 на лінію «102» повідомила працівників поліції про крадіжку зварювального апарату з приміщення гаражу, що знаходиться на території будинковолодіння АДРЕСА_2 ;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25 березня 2021 року, в якому ОСОБА_10 виклала обставини виявлення крадіжки зварювального апарату з приміщення гаражу, що знаходиться на території будинковолодіння АДРЕСА_2 ;

- протокол огляду місця події з таблицею фотозображень від 25 березня 2021 року, відповідно до якого, слідчим було оглянуто приміщення гаражу, що розташоване на території будинковолодіння АДРЕСА_2 ;

- протокол впізнання особи за фотознімками від 31 березня 2021 року та довідка до нього, відповідно до яких, свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка продала йому зварювальний апарат;

- висновок експерта №СЕ-19/124-21/4906-ТВ від 19 квітня 2021 року, який підтверджує вартість викраденого майна;

- довідка від 19 квітня 2021 року про вартість викраденого майна;

- протокол огляду предмета від 12 травня 2021 року з таблицею зображень, відповідно до якого, слідчим оглянуто викрадений з будинковолодіння ОСОБА_11 зварювальний апарат;

2). По епізоду таємного викрадення майна у потерпілого ОСОБА_7 :

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 березня 2021 року, в якому ОСОБА_7 виклав обставини виявлення крадіжки його речей з його будинковолодіння;

- протокол огляду місця події з таблицею фотозображень від 24 березня 2021 року, відповідно до якого, слідчим було оглянуто будинковолодіння АДРЕСА_3 ;

- протокол впізнання особи за фотознімками від 05 квітня 2021 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка збула йому викрадені у ОСОБА_7 речі;

- висновок експерта №СЕ-19/124-21/4905-ТВ від 23 квітня 2021 року, який підтверджує вартість викраденого майна.

Таким чином, у судовому засіданні, шляхом дослідження доказів, встановлено, що 14 березня 2021 року та 18 березня 2021 року мали місце суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, які вчинені саме ОСОБА_4 .

Разом з тим, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини викладеної у п.18 справи "G.v.France", п.39 "Halilovic v.Bosnia and Herzegovina", почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно висновку судово-психіатричних експертиз №171 від 12 травня 2021 року, ОСОБА_4 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому правопорушень, не відмічалось проявів хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, а виявлялись прояви легкої розумової відсталості (рівень помірно-вираженої, на межі вираженої дебільності) з помірно-вираженими емоційно-вольовими розладами (F-70.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду МКХ 10) та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом активної залежності (F-10.24 за МКХ 10), з проявами помірного органічного когнітивного розладу (F-06.7 за МКХ 10) , через що він не був зданий повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_4 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумства або іншим хворобливим станом психіки не страждає, а виявляє прояви легкої розумової відсталості (рівень помірно-вираженої, на межі вираженої дебільності) з помірно-вираженими емоційно-вольовими розладами та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом активної залежності з проявами помірного органічного когнітивного розладу через що він не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними, не здатний самостійно здійснювати свої процесуальні права і обов`язки при проведенні слідчих дій і розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині прояви розумової дефіцитарності, емоційно-вольові і адаптаційні розлади, зниженої критичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння ОСОБА_4 суспільно-небезпечних дій, він потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Наведені у вищевказаному висновку експертизи обставини надають суду достатні підстави визнати ОСОБА_4 неосудним.

Відповідно до дослідженого судом висновку судово-психіатричної експертизи №171 від 12 травня 2021 року, на час вчинення суспільно небезпечного діяння та на час проведення експертизи ОСОБА_4 проявляв легку розумову відсталість (рівень помірно-вираженої, на межі вираженої дебільності) з помірно-вираженими емоційно-вольовими розладами та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом активної залежності з проявами помірного органічного когнітивного розладу, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними. Тобто, у ОСОБА_4 встановлено наявність як медичного критерію, так і інтелектуальної й вольової ознак юридичного критерію.

Саме на підставі вказаних обставини, суд зробив висновок про вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь у стані неосудності та, як наслідок, необхідність застосування щодо останнього примусових заходів медичного характеру.

Разом із тим, враховуючи, що стан неосудності пов`язаний з відсутню у особи інтелектуальної та вольової ознак, з ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка суспільно небезпечному діянню в такому випадку повинна надаватись, виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне виключити з фабули обставин вчинення ОСОБА_4 14 березня 2021 року інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння, яка зазначена у клопотанні, посилання слідчого та мету, яку ОСОБА_4 бажав досягти вчиняючи суспільно небезпечне діяння, а саме наступне твердження: «з метою заволодінням чужим майном».

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії, або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно ч.2 ст.94 КК України, Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечні діяння, які, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як тяжкі злочини, у стані неосудності, при цьому, за своїм психічним станом потребує примусового лікування, суд вважає за необхідне застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався та, враховуючи його явку у судові засідання, підстави для його застосування відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати на проведення експертиз у загальній сумі 1307 гривень 60 копійок компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.19, 92, 93, 94, ч.3 ст.185 КК України, ст.124, 369-372, 512, 513, 516 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 березня 2021 року за №0000226 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синиця Христинівського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку вчиненням ним у стані неосудності суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.3 ст.185 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Судові витрати на проведення експертизи у загальній сумі 1307 гривень 60 копійок компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Речові докази:

- водний електронасос залишити потерпілому ОСОБА_7 звільнивши його від зобов`язань по зберігальній розписці;

- зварювальний апарат залишити потерпілому ОСОБА_11 , звільнивши його від зобов`язань по зберігальній розписці.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Головуючий ОСОБА_1