Єдиний унікальний номер справи 185/6531/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вирок суду Російської Федерації щодо засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно клопотання Міністерства юстиції України 20 червня 2021 року наказом Міністерства юстиції України № 2564/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком суду РФ громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Керуючись статтею 606 Кримінального процесуального кодексу України, статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, пунктів 7,8,12 Розділу XII Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства України від 19.08.2019 року № 2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.08.2019 року за № 956/33927, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 07.06.2021 року за № 06-64519/21 ОСОБА_3 засуджено вироком Тарумовського районного суду Республіки Дагестан від 24.07.2020 року з урахуванням постанови Кіровського районного суду м. Махачкали Республіки Дагестан від 29.10.2020 року до покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. ОСОБА_3 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 2 УФСВП Росії по Республіці Дагестан», кінець відбуття строку покарання 07.06.2029 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_3 в Україні: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом РФ, Міністерство юстиції України просить суд, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 Кримінального процесуального кодексу України:
1.Визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнано винним вироком Тарумовського районного суду Республіки Дагестан від 24.07.2020 року з урахуванням постанови Кіровського районного суду м. Махачкали Республіки Дагестан від 29.10.2020 року.
2.Визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засуджений ОСОБА_3 згідно з Кримінальним кодексом України.
Заслухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання Міністерства юстиції України, та дослідивши матеріали клопотання, суд вважає за необхідне привести вирок Тарумовського районного суду Республіки Дагестан від 24.07.2020 року з урахуванням постанови Кіровського районного суду м. Махачкали Республіки Дагестан від 29.10.2020 року у відповідність із законодавством України щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог частини третьої статті 609 Кримінального процесуального кодексу України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 610 Кримінального процесуального кодексу України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні, або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Правовою базою для вирішення питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України є Конвенція про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, яка ратифікована Україною 22 вересня 1995 року і набула чинності для України 1 січня 1996 року. Безпосередньо дані відносини регулюються п. б ч.1 ст.9, 10, 11 Конвенції.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.3-4 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, який фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 засуджено вироком Тарумовського районного суду Республіки Дагестан від 24.07.2020 року з урахуванням постанови Кіровського районного суду м. Махачкали Республіки Дагестан від 29.10.2020 року до 9 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили і звернений до виконання.

ОСОБА_3 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 2 УФСВП Росії по Республіці Дагестан». Кінець відбуття строку покарання - 07.06.2029 року.
Під час відбування покарання ОСОБА_3 звернувся із заявою про переведення його в Україну для подальшого відбування покарання.

Вчинений ОСОБА_3 злочин на території Російської Федерації є кримінально караним діянням за кримінальним законодавством України.

Відповідно до Постанови Пленуму ВС України № 4 від 26.04.2002 року (зі змінами від 18.09.2009 року) кваліфікація дії ОСОБА_3 за ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228-1 КК РФ відповідає ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 307 КК України, як закінченний замах на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великому розмірі, вчинений за попередньою змовою, організованною группою, та за яке передбачено покарання вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В зв`язку з тим, що громадяни України, засуджені на території іноземних держав, можуть бути" передані в Україну для подальшого відбування покарання на умовах та у порядку, визначених Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року (далі - Конвенція) та Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України). Пунктом Ь) частини першої статті 9 Конвенції визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11. Відповідно до пункту б) статті 11 Конвенції замінюючи вирок, компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів. Крім того, згідно з положеннями частини четвертої статті 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Враховуючи зазначені обставини, особу винного, суд вважає за необхідне вирок Тарумовського районного суду Республіки Дагестан від 24.07.2020 року з урахуванням постанови Кіровського районного суду м. Махачкали Республіки Дагестан від 29.10.2020 року до покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі), привести у відповідність до законодавства України, та вважає ОСОБА_3 засудженим за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до дев`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації мана.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України з 24.07.2020 року, та в строк відбування покарання зарахувати час його перебування під вартою з 07.12.2019 року по 04.08.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 609, 610 КПК України, п. б ч.1 ст. 9,11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст. 9 Конституції України,суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України, а саме вирок Тарумовського районного суду Республіки Дагестан від 24.07.2020 року з урахуванням постанови Кіровського районного суду м. Махачкали Республіки Дагестан від 29.10.2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі) - задовольнити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації мана.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити попередньою у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 27 липня 2020 року, тобто з часу затримання.
ОСОБА_3 зарахувати в строк відбування покарання строк відбування попереднього ув`язнення, починаючи з 07 грудня 2019 року до 04 серпня 2020 року включно, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .