справа № 361/1765/21
провадження № 1-кп/361/648/21
ВИРОК
Іменем України
24 грудня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002950 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Полярне Мурманської області Російської Федерації, працюючий водієм «CEO Star Light Media», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У 2015 році точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 15 год. 00 хв. на узбіччі автомобільної дороги у м. Ізюм Харківської області, ОСОБА_4 шляхом знахідки незаконно придбав корпус гранати РГД 5 та запал до гранати РГД 5, після чого не маючи передбаченого законом дозволу на носіння і зберігання бойових припасів, стандартних бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв, переніс придбані корпус гранати РГД 5 та запал до гранати РГД 5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

12.12.2020 року близько 01 год. 20 хв. на 8-му поверсі буд. АДРЕСА_4 ОСОБА_4 працівникам поліції Броварського РУП ГУ НП в Київській області корпус гранати РГД 5 та запал до гранати РГД5, які він незаконно придбав, переніс та зберігав.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-20/61234-ВТ від 24.02.2021 р. наданий на дослідження уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 належить до вибухових пристроїв промислового виготовлення та наданий на дослідження корпус ручної осколкової гранати РГД5 є конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини та до вибухових пристроїв не належить. При конструктивному поєднанні наданих на дослідження УЗРГМ-2 і корпусу ручної осколкової гранати РГД-5 в єдину конструкцію, вони будуть утворювати ручну осколкову гранату РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та придатна до вибуху.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому діянні визнав повністю, дав повні та детальні показання про обставини скоєння ним кримінального правопорушення та підтвердив, що дійсно при зазначених вище обставинах у 2015 році знайшов бронежилет, в якому знаходилася корпус та запал гранати РГД5 та переніс до свого місця проживання. 12.12.2020 р. за місцем проживання виник сімейний конфлікт між ним та дружиною, яка в подальшому викликала працівників поліції. Перебуваючи на сходинковому майданчику він видав працівникам поліції знайдені корпус та запал гранати РГД5. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив суд, що став на шлях виправлення, прохав суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміє обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються.

Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, тяжких наслідків від його злочинних дій не настало, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення експертиз.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_4 на підставі статті 75 КК від відбування призначеного покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період випробувального терміну покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, після набрання вироком чинності, скасувати.

Речові докази: підривник до ручної гранати УЗГРМ-2, корпус гранати РГД-5, змив з корпусу гранати, змив з рук ОСОБА_4 , після набрання вироком чинності, знищити; три циліндрові тубуси «пускові пристрої» порожні від реактивних протитанкових гранат РПГ22 2 одиниці, РПГ26 1 одиниця, пластикову банку, частково заповнену сипучою речовиною сірого кольору, схожою на порох, предмет, зовні схожий на набій з розбитим капсулем з маркуванням 3889, аналогічний предмет без капсуля з маркуванням 1771, 5(п`ять) стріляних гільз з калібром 9 мм, предмет схожий на кулю до кулемета, предмет зовні схожий на набій без капсуля та з наскрізним отвором внизу капсуля, 2 кулеметні стрічки з гільзами до набоїв та по одному невистріляному в кожній стрічці, 2(два) предмети зовні схожі на ножі, повернуті на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 6538 (шість тисяч пят"сот тридцять вісім) гривень, за проведення судових експертиз.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 не накладався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1