печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5069/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії, у рамках кримінального провадження № 0001503,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії, у рамках кримінального провадження № 0001503.

У судове засідання особа, якою подано скаргу не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб , передбачених КПК України.

Вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого виконати у розумні строки процесуальні дії, вказані у клопотанні ОСОБА_3 від 16.12.2019, а саме: допитати ОСОБА_3 у якості потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; отримати у встановленому порядку тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №0006116 від 31.07.2018 слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м. Києва, досудове розслідування у якому здійснювалося слідчим ОСОБА_4 , та провести їх огляд, з метою встановлення факту відсутності процесуальних документів щодо виконання ухвали слідчого судді Святошинського райсуду м. Києва від 31.05.19 про виконання процесуальних дій.; витребувати встановленим порядком із Святошинського районного суду м. Києва письмову інформацію щодо винесеної слідчим суддею ухвали від 31.05.19, якою зобов`язано слідчого ОСОБА_4 виконати слідчі дії у кримінальному провадженні №0006116 від 31.07.2018 наведені у клопотанні захисника, а саме: щодо дати її направлення слідчому та прокурору для виконання, з наданням копій (витягів) відповідних підтверджуючих документів; надати заявнику, витяг з ЄРДР станом на момент розгляду клопотання.

Частиною 1 ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні вимог скарги, оскільки слідчий органу досудового розслідування, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, згідно з частиною першою статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії, у рамках кримінального провадження № 0001503, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 372, ч.2 ст.376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії, у рамках кримінального провадження № 0001503 - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1