Справа № 584/1194/21
Провадження № 1-кп/584/210/21
В И Р О К
Іменем України

23.12.2021 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Путивль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 25.03.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Путивль Сумської області, громадянина України, одруженого, освіта вища, пенсіонера, колишнього старшого інспектора СРПП відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом ГУНП в Сумській області від 30.12.2020 № 628 о/с обвинувачений ОСОБА_4 призначений на посаду старшого інспектора СРПП відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області.

Наказом ГУНП в Сумській області від 29.07.2021 № 312 о/с ОСОБА_4 відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII звільнений зі служби в поліції.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

Відповідно до ст.ст. 1, 20 Закону України "Про Національну поліцію", обвинувачений ОСОБА_4 виконував функції офіційного представника органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто є службовою особою правоохоронного органу - представником влади, на якого ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" покладено обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Обвинувачений ОСОБА_4 мав право застосовувати заходи поліцейського примусу, передбачені ст. 42 Закону України "Про Національну поліцію", а також фізичну силу, спеціальні засоби та вогнепальну зброю у порядку, передбаченому ст.ст. 43-45 Закону України "Про Національну поліцію".

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , згідно з ч. 3 ст. 18, приміткою до ст. 364 КК України, був службовою особою, оскільки постійно здійснював функції представника влади.

Крім того, у відповідності до вимог п.п. "з" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", являючись співробітником поліції, обвинувачений ОСОБА_4 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, а згідно ч. 1 ст. 22 вказаного Закону йому забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

У січні-лютому 2021 року ОСОБА_6 вирішила отримати посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

З цією метою ОСОБА_6 звернулася за консультацією до спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України (м. Путивль, Сумської обл.), де їй невідома особа надала номер мобільного телефону обвинуваченого ОСОБА_4 та порадила зателефонувати тому з приводу отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Згодом, 19.02.2021 ОСОБА_6 зателефонувала на особистий мобільний номер обвинуваченого ОСОБА_4 та домовилася з останнім про зустріч. У той же день під час зустрічі, яка відбулась неподалік від будинку по АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_4 заявив ОСОБА_6 , що для отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом остання має окрім грошових коштів, які являються офіційними платежами за оформлення документів, навчання в автошколі та складання іспиту з теоретичної та практичної підготовки на отримання права керування транспортним засобом, надати неправомірну вигоду посадовим особам Територіального сервісного центру МВС України, за успішне проходження іспитів.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_6 , що у разі надання йому неправомірної вигоди, їй не потрібно буде відвідувати заняття в автошколі і буде гарантоване успішне проходження відповідних іспитів та отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

У подальшому, приблизно о 14 год. 50 хв. 14.05.2021, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, обвинувачений ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи по проспекту Іоанна Путивльського у м. Путивль Суської області, одержав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 6600 грн.

Одержавши вказану суму грошових коштів, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що візьме із вказаних грошових коштів 1000 грн. собі особисто за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, зокрема, службовими особами Територіального сервісного центру МВС № 5941 (м. Глухів, Сумської обл.), про позитивне складання іспиту з теоретичної та практичної підготовки та отримання права на керування транспортним засобом ОСОБА_6 , а решта суми буде використана у якості офіційного платежу за оформлення документів, навчання в автошколі та складання іспиту з теоретичної та практичної підготовки на отримання права на керування транспортним засобом.

Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу, спрямованого на одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, близько 14 год. 00 хв. 03.09.2021 обвинувачений ОСОБА_4 одержав від останньої 3500 грн. за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, тобто службовими особами Територіального сервісного центру МВС № 5941, про позитивне складання іспиту з теоретичної та практичної підготовки на отримання права на керування транспортним засобом ОСОБА_6 .

Вчиняючи вищевказане кримінальне правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлював протиправний характер своїх дій та розумів їх суспільно небезпечні наслідки, тобто скоїв злочин з прямим умислом та з корисливих мотивів.

Своїми умисними діями, що виразилися у висловленні пропозиції та одержанні неправомірної вигоди від ОСОБА_6 у загальній сумі 4500 грн. за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, тобто службовими особами Територіального сервісного центру МВС № 5941 (м. Глухів), про позитивне складання іспиту з теоретичної та практичної підготовки та отримання нею права керування транспортним засобом обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тим самим злочин, передбачений ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме - пропозиція здійснити вплив за надання неправомірної вигоди, а також одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

29.09.2021 між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у цьому кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти судовому розгляду даного кримінального провадження.

При цьому сторонами було узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

Заслухавши прокурора, захисника, які вважали можливим затвердити угоду від 29.09.2021 і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченого, який свою вину у скоєному повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив, що цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В силу положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абзацу п`ятого ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає себе винуватим за обвинуваченням у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке в силу положень ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

При цьому обвинувачений цілком розуміє характер цього обвинувачення, свої процесуальні права, наслідки укладення і затвердження угоди.

Підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним у суду немає, оскільки сторони засвідчили, що вони досягли домовленості, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як пропозиція здійснити вплив за надання неправомірної вигоди, а також одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, кваліфіковані правильно.

Умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб, оскільки цим кримінальним правопорушенням не заподіяно майнової чи моральної шкоди, а обвинувачений достатньо сприяв у проведенні кримінального провадження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення вперше кримінального правопорушення, позитивна характеристика за місцем проживання.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували відповідальність обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає характеру і тяжкості обвинувачення.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06.09.2021 на грошові кошти у сумі 3500 грн. та дві гумові рукавички.

Відповідно до вимог ст.100 КПК України речові докази: грошові кошти у сумі 3500 грн. 00 коп., які зберігаються в Сумській обласній прокуратурі, - повернути УСБУ в Сумській області, та дозволити останньому використовувати їх на власний розсуд, як законому власнику; дві гумові рукавички, які зберігаються в Сумській обласній прокуратурі, - знищити після набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3432 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 314, 468-469, 474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.09.2021 між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000007 від 25.03.2021.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. (тридцять чотири тисячі грн.).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06.09.2021 на грошові кошти у сумі 3500 грн. та дві гумові рукавички.

Речові докази по справі:

- грошові кошти у сумі 3500 грн. 00 коп., які зберігаються в Сумській обласній прокуратурі, - повернути УСБУ в Сумській області, та дозволити останньому використовувати їх на власний розсуд, як законому власнику;

- дві гумові рукавички, які зберігаються в Сумській обласній прокуратурі, - знищити після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3432 грн. 40 коп. (три тисячі чотириста тридцять дві гривні 40 коп.).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1