печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 22.04.2021 про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000819,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 22.04.2021 про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000819.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржувана постанова винесена слідчим з істотними порушенням вимог КПК України у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Особа, якою подано скаргу у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином. Проте, заявником подано заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий, рішення, якого є предметом оскарження в судове засідання не з`явився, про час розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що строк звернення до суду зі скаргою пропущений ОСОБА_3 з поважних причин, тому слідчий суддя вважає за можливе поновити його.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000819 від 13.04.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження, ОСОБА_3 до вказаного органу досудового розслідування звернувся з клопотанням від 19.04.2021 року за вих. №1/1-819 у кримінальному провадженні №0000819 від 13.04.2021.

За наслідками розгляду вказаного клопотання, постановою старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 22.04.2021 частково відмовлено у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000819 від 13.04.2021.

В обґрунтування вказаної постанови, слідчий вказує, що відсутні будь-які фактичні дані, підтверджені належними доказами, які б свідчили чи могли свідчити про факт завдання моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_3 розслідуваним злочином, передбаченим ч. 2 ст. 382 КК України, що вказує на відсутність правових та фактичних підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні. Натомість, на виконання вимог ст. 91 КПК України, під час досудового розслідування проводяться необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, в тому числі, направлені на встановлення наявності/відсутності факту завданої моральної, фізичної, або майнової шкоди ОСОБА_3 .

Проте слідчий суддя, з висновками, які зробив слідчий у своїй постанові від 22.04.2021 погодитися не може, виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчим при винесенні постанови вказані вимоги проігноровані.

З матеріалів скарги вбачається, що у провадженні Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження №0000819, внесені до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 ..

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За викладених обставин, в силу принципу змагальності сторін, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку про законність та вмотивованість рішення слідчого, а відтак приходжу до висновку, що таких не має та як наслідок вважаю за необхідне скасувати постанову слідчого від 22.04.2021, як невмотивовану, у зв`язку з чим, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 55, 303304, 307, 309, КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_3 строк звернення зі скаргою до суду.

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 22.04.2021 про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000819, та зобов`язати останнього прийняти вмотивоване рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1