ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/2979/21 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2649/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого ОСОБА_7 , з участю його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілої ОСОБА_9 , належним чином повідомленої про розгляд справи, за умови, що від неї надійшло клопотання про розгляд справи без неї, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 06 2021 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Панютине м. Лозова Харківської області, розлученого, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішено питання щодо речових доказів в порядку ст.100 КПК України.
Як встановлено судом першої інстанції, 26 04 2021 року близько 15 години 54 хвилин, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 знаходились за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними виникла сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_7 , знаходячись за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , схопив своєю правою рукою лежачий під подушкою на ліжку кухонний ніж та наніс ним один удар по правій нозі ОСОБА_9 , тим самим завдавши їй тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани по передній поверхні правої гомілки у середній третині, які за ступенем тяжкості, згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/117-ЛЗ/21 від 20 05 2021, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч.2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. (а.с.92).
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу зі зміненими доводами, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, а справу направити на новий розгляд в суді першої інстанції, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що суд в порушення вимог ч.3 ст.61 КК України, призначив ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі, тобто неправильно застосував вказану норму кримінального закону, оскільки засуджений є особою пенсійного віку (а.с.97-99).

Позиції учасників апеляційного провадження.
Прокурор підтримала вимоги апеляційної скарги та просила задовольнити її у повному обсязі.
Обвинувачений та потерпіла, будучи належним чином повідомленими про розгляд апеляційної скарги, у судове засідання не з`явилися. Будь-яких заяв, які б свідчили про неможливість розгляду справи без їх участі до апеляційного суду не надавали.
Захисник при вирішенні питання щодо задоволення вимог апеляційної скарги прокурора поклалася на розсуд суду.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, позицію прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених діючим законодавством.
Правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Надаючи оцінку доводам прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.125 КК України, колегія суддів вважає їх обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Як вбачається з резолютивної частини вироку, ОСОБА_7 , серед іншого, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання за вказаною статтею у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Між тим, згідно із ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується, зокрема, до осіб, що досягли пенсійного віку.

На підставі п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 10 2003 року «Про практику застосування призначення судами кримінального покарання», визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форми вини, мотиву, мети, способу, стадії вчинення, та ін.). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою, що досяг пенсійного віку.

Отже, відповідно до ч.3 ст.61 КК України, обвинувачений ОСОБА_7 підпадає під категорію суб`єктів, до яких обмеження волі не застосовуються.

Однак, суд першої інстанції порушив вказані вимоги закону, оскільки призначив ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, у зв`язку з чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Отже, колегія суддів вбачає істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи те, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вирок суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що судовий розгляд відбувся з істотним порушенням кримінального процесуального закону, а тому вирок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим і вмотивованим, а тому він на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.409 КПК України підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду необхідно усунути допущені вищевказані порушення кримінального процесуального закону, вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, дати належну оцінку зібраним доказам згідно чинного кримінального процесуального закону, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 06 2021 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - скасувати.
Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.
Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:
____________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4