Справа 760/5493/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4417/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

21 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 та прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 на вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 21 вересня 2021 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, маючого дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_9 визнаний винним у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, 09.12.2019, приблизно о 19 год. 20 хв., перебуваючи на Центральному залізничному вокзалі станції Київ - Пасажирський запропонував раніше незнайомому ОСОБА_12 вжити алкогольні напої, на що останній погодився. Під час спільного вжиття алкогольних напоїв ОСОБА_12 втратив орієнтацію у просторі та присів на свою дорожню сумку. В цей час ОСОБА_9 , переконавшись, що ОСОБА_12 перебуває у безпорадному стані, повторно, відкрито викрав з зовнішньої кишені куртки ОСОБА_12 чуже майно, а саме: гаманець з грошима в сумі 793,80 грн.; картку «Приватбанк», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , квиток на потяг, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, з сумки ОСОБА_12 - мобільний телефон «Сігма», вартістю 863 грн., з сім - картками, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. Після чого, ОСОБА_9 , поклавши викрадене до кишень своєї куртки, маючи реальну змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди в сумі 1656,80 грн., був затриманий працівниками поліції на місці події.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, посилаючись на те, що вирок ухвалений з істотним порушенням норм чинного КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що протокол огляду місця події від 09.12.2019 є недопустимим доказом винуватості ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, оскільки складений з порушенням ч.3 ст. 104, ч.2 ст. 105, ст. 237 КПК України.

Також апелянт зазначає, що суд безпідставно встановив, що дії ОСОБА_9 слід кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, оскільки у вироку не наведено жодного доказу, який би однозначно вказував, що ОСОБА_9 під час викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 не переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, а також доказів того, що протиправні дії ОСОБА_9 виявили інші особи, які нібито знаходились на платформі. Крім того, апелянт вказує, що суд безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.2 ст. 186 КК України з ознакою повторність, пославшись на те, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_9 вчинив, будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, оскільки у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи повторність має місце лише у разі постановлення щодо неї обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочин в іншому кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 21 вересня 2021 року скасувати та постановити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, кваліфікувати його дії як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що висновки суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, оскільки відсутні докази того, що саме дії ОСОБА_9 із застосуванням лікарського засобу «Цикломед» до потерпілого ОСОБА_12 призвели до тих наслідків, які описані в обвинувальному акті, є необґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених процесуальним законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у вироку, обґрунтовані сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.

Зокрема, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який пояснив, що 09.12.2019 року перебував на залізничному вокзалі м. Києва, звідки потягом повинен був виїхати у напрямку м. Запоріжжя, мав при собі дві сумки. О 17.30-18 год. перебував біля підземного переходу, курив. До нього підійшов раніше йому незнайомий ОСОБА_9 , який попросив цигарку та розпочав розмову, в ході якої запропонував випити, на що він погодився. У ОСОБА_9 була пляшка коньяку, він, ОСОБА_12 , мав пляшку напою «Фанта». ОСОБА_9 наливав коньяк собі та йому у пластикові стаканчики, пляшку ховав до внутрішньої кишені своєї куртки. Випили три рази по 100 гр кожен та разом пішли до колії № 6, звідки відправлявся його поїзд, де випили ще. Протягом години загалом випили літр - півтора літра коньяку. Він втратив свідомість, прийшов до тями у лікарні. Вказує, що з його сумки зник мобільний телефон, а з куртки - паспорт, білет на потяг, гаманець з грошима в сумі приблизно 800 грн. В подальшому викрадене йому було повернуто.

Свідок ОСОБА_13 , який працює оперуповноваженим СКП ВП на СЗТ ГУНП в м.Києві, показав, що 09.12.2019 року разом з помічником ОСОБА_14 відпрацьовували територію залізничного вокзалу м. Києва. Побачили, що на платформі між коліями на сумці сидить потерпілий ОСОБА_12 , який перебував у безпорадному стані. ОСОБА_9 копирсався у сумці, на якій сидів ОСОБА_12 , після чого направився до виходу з платформи. Він і ОСОБА_14 зупинили ОСОБА_9 , який представився іншими анкетними даними та повідомив, що викрав у потерпілого речі. Вони викликали швидку і СОГ. По прибуттю на місце події слідчий вилучив з кишень куртки ОСОБА_9 речі потерпілого, гаманець, а також пляшечки з - під лікарського засобу.

Показання потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 є послідовними, логічними, містять відомі їм обставини кримінального провадження, які суд першої інстанції безпосередньо сприймав під час судового засідання, та узгоджуються між собою.

Крім того, показання потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 повністю підтверджуються іншими, долученими до матеріалів кримінального провадження і безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, які доповнюють один одного та в своїй сукупності підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

Зокрема, судом першої інстанції досліджено:

- рапорт помічника оперуповноваженого СКП ВП на СЗТ ГУНП в м. Києві від
09.12.2019 року ОСОБА_14 по обставинам виявлення на платформі між 5-6 коліями Центрального залізничного вокзалу на пл. Вокзальній, 1 у м. Києві чоловіка у безпорадному стані і ОСОБА_9 , який копирсався у речах потерпілого, та який в подальшому був затриманий;

- протокол огляду місця події від 09.12.2019 року, у відповідності до якого на
платформі між коліями № 5-6 Центрального залізничного вокзалу на пл. Вокзальна, 1 у м.Києві виявлені потерпілий ОСОБА_12 , який перебував у безпорадному стані, та обвинувачений ОСОБА_9 , який з кишені своєї куртки видав: мобільний телефоном «Sigma» з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Vodafon» і «Київстар»; картку «Приватбанку»; гаманець з грошима в сумі 793,80 грн.; квиток на потяг сполученням «Київ Пас - Оріхівська»; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 . Крім того, на місці події були виявлені та вилучені: пластиковий стаканчик, порожні пляшки з-під коньяку «Коблево» і напою «Fanta», два пустих флакони «Цикломед».

Вказаний протокол огляду місця події від 09.12.2019 року здобутий у спосіб, передбачений КПК України, є належним та допустимим доказом, належним чином аргументований, та не викликає сумнівів в його достовірності, правильності та повноти, підстав для визнання його неналежним та недопустимим доказом, як про те просить в апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Також судом досліджені:

- протокол прийняття заяви ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення від 10.12.2019 року по обставинах заволодіння його майном;

- протокол огляду речей від 10.12.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_12 , у відповідності до якого останній впізнав свої речі, вилучені в ході огляду місця події 09.12.2019 року, а саме: мобільний телефоном марки «Sigma» з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Vodafon» і «Київстар»; картку «Приватбанку»; квиток на потяг сполученням «Київ Пас - Оріхівська»; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 ; гаманець чорного кольору; грошові кошти в сумі 772 грн. купюрами номіналом по: 500 грн. - 1 шт., 200 грн. - 1 шт., 50 грн. - 1 шт., 5 грн. - 3 шт., 2 грн. - 5 шт., монети на загальну суму 21,80 грн.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_9 як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), оскільки у вироку не наведено жодного доказу, який би однозначно вказував, що протиправні дії ОСОБА_9 виявили інші особи, є безпідставними з огляду на пояснення свідка ОСОБА_13 , що працює оперуповноваженим СКП ВП на СЗТ ГУНП в м.Києві, який показав, що на платформі між коліями на сумці сидить потерпілий ОСОБА_12 , який перебував у безпорадному стані, а ОСОБА_9 копирсався у сумці, на якій сидів ОСОБА_12 , після чого направився до виходу з платформи. Він і ОСОБА_14 зупинили ОСОБА_9 , який представився іншими анкетними даними, повідомив, що викрав у потерпілого речі. По прибуттю на місце події слідчий вилучив з кишень куртки ОСОБА_9 речі потерпілого, гаманець, а також пляшечки з - під лікарського засобу.

При перевірці матеріалів кримінального провадження порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду не встановлено, а сукупність зібраних у справі та належним чином досліджених у судовому засіданні доказів, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, на переконання колегії суддів, повністю спростовують доводи апеляційної скарги захисника щодо необхідності скасування вироку суду у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону.

Також колегія суддів знаходить неспроможними доводи апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованості висновків суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, оскільки відсутні докази того, що саме дії ОСОБА_9 із застосуванням лікарського засобу «Цикломед» до потерпілого ОСОБА_12 призвели до тих наслідків, які зазначені в обвинувальному акті.

Так, судом першої інстанції встановлено, що з документів, наданих стороною обвинувачення, вбачається, що 09.12.2019 року о 19 год. 25 хв., бригада екстреної (швидкої) медичної допомоги прибула за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, медпункт «Київпас», для надання медичної допомоги ОСОБА_12 , якому встановлено попередній діагноз: Отруєння невідомою речовиною. Згідно даних довідки КМКЛ ШМД від 09.12.2019 року ОСОБА_12 поставлений діагноз: Гостре отруєння психотропною речовиною (ФІТ - Фенотіазін) тяжкого ступеню. У відповідності до даних токсикологічного дослідження № 6095 від 09.12.2019 року токсикологічної лабораторії КМКЛ ШМД у крові ОСОБА_12 знайдений фенотіазін (без визначення кількісного показника).
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-58-2020 від 22.01.2020 року, дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_12 свідчать, що на момент звернення за медичною допомогою 09.12.2019 року о 19.25 год., у нього мало місце екзогенна інтоксикація внаслідок токсичної дії фенотіазіну (згідно даних токсикологічного дослідження № 6095 від 09.12.2019 із токсикологічної лабораторії КМКЛ ШМД - знайдено фенотіазін (без визначення кількісного показника). Даний стан міг бути спричинений токсичною дією речовини психотропної дії, не виключається фенотіазіном, що могло бути в термін, тобто 09.12.2019 року. Зафіксована констатація зміни рівня свідомості до «сопор-оглушення», яка не супроводжувалась змінами неврологічного статусу, гемодинаміки (нормальні показники артеріального тиску і пульсу), змін функції зовнішнього дихання та такий стан не був небезпечним для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_12 мала місце інтоксикація внаслідок токсичної дії фенотіазіну.
За пред`явленим обвинуваченням напад на ОСОБА_12 вчинений ОСОБА_9 у спосіб застосування до потерпілого (перорально) лікарського засобу «Цикломед». Проте, у відповідності до інструкції лікарського засобу «Цикломед», наданої прокурором, дослідженої судом, фенотіазін не входить до складу даного засобу, «Цикломед» містить циклопентолата гідрохлорід. Згідно даних висновку № 052-1-2020 судово-токсикологічного дослідження від 02.02.2020 в крові ОСОБА_12 не знайдені похідні циклопентолату (складової «Цикломеда».)
Таким чином, суд дійшов висновків, що з наданих доказів не вбачається, що саме дії ОСОБА_9 із застосування (перорально) лікарського засобу «Цикломед» до ОСОБА_12 призвели до тих наслідків для життя чи здоров`я потерпілого, які зазначені в обвинувальному акті.
Кримінальне правопорушення, передбачене статтею 187 КК України, характеризується наявністю причинно - наслідкового зв`язку між діями особи, яка вчиняє напад, та наслідками таких дій для потерпілого у вигляді небезпеки для його життя чи здоров`я. Перевіркою встановлено, що в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили, що між діями ОСОБА_9 із застосування (перорально) лікарського засобу «Цикломед» до ОСОБА_12 та втратою останнім свідомості наявний причинно - наслідковий зв`язок.
Отже, місцевий суд дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування не встановлені, а прокурором в судовому засіданні не надані докази на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, в частині кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 187 КК України, з чим погоджується колегія суддів.
З огляду на зазначене, кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, є правильною, і доводи апеляційної скарги прокурора цього не спростовують.

Колегія суддів погоджується з видом та розміром покарання, призначеним ОСОБА_9 судом першої інстанції, так як при визначенні обвинуваченому покарання судом дотримано вимоги ст. 65 КК України та враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Таким чином, вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому має бути залишений без змін, а апеляційні скарги захисника та прокурора щодо його скасування без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 та прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя