Єдиний унікальний номер судової справи №678/3/22
Номер провадження №1-кс-678-4/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання про арешт майна, яке подане дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 06 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПИТАННЯ, ЩО ВИРІШУЄТЬСЯ СУДОМ

1. 10 січня 2022 року надійшло клопотання згідно якого 06 січня 2022 року близько 09 год. 00 хв. на стаціонарному посту «Бохни» неподалік с. Бохни Хмельницького району Хмельницької області, на 320 км. автодороги М-30 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка-Луганськ-Ізварине, працівниками поліції зупинено автомобіль марки «HYUNDAI GETS», д.н.з. НОМЕР_1 , і на їх вимогу водій автомобіля ОСОБА_5 пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_2 , що 11 червня 2021 року видане на його ім`я, яке має ознаки підробки.

06 січня 2022 року по даному факту розпочато досудове розслідування.

06 січня 2022 року проведено огляд місця події і вказане посвідчення водія вилучено, його визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Дізнавач просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно - посвідчення водія з позбавленням права власника майна на відчуження, розпорядження та користування ним з метою збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження, приховування, призначення необхідних експертиз та проведення інших слідчих дій.

ІІ. ПОЗИЦІЯ ОСІБ, ЯКІ БЕРУТЬ УЧАСТЬ У КРИМІНАЛЬНОМУ ПРОВАДЖЕННІ

2. Ініціатор клопотання та прокурор, який погодив клопотання, просять його розгляд проводити у їх відсутність, клопотання підтримують та просять таке задовольнити.

3. ОСОБА_5 до суду не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений, на електронну адресу суду надійшла його заява у якій викладені обставини, що стосуються вчинення кримінального правопорушення.

ІІІ. ФІКСУВАННЯ СУДОВОГО ПРОЦЕСУ

4. У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

ІV. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД І ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

5. В силу ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1). Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасове вилучення майна (п. 6 ч. 2), арешт майна (п. 7 ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (ч. 1). Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2).

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (абз. 1 ч. 1). Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3).

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

6. Встановлено, що згідно Витягу відомості про вказану у клопотанні дізнавача подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2022 року за №0000007 із правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України.

06 січня 2022 року ОСОБА_5 подав заяву згідно якої добровільно віддає працівникам поліції своє посвідчення водія для проведення необхідних слідчих дій.

06 січня 2022 року проведено огляд місця події і посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , яке має ознаки підробки, вилучено.

06 січня 2022 року постановою дізнавача вилучене посвідчення водія визнано речовим доказом і постановлено зберігати при матеріалах кримінального провадження.

7. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 167, ч. 7 ст. 236 КПК України вилучене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 є тимчасово вилученим майном і дізнавач обґрунтовано постановою визнав зазначене посвідчення водія речовим доказом, адже даний документ відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

8. Слідчий суддя вважає, що наявні підстави для накладення арешту на вказане майно, адже речовий доказ необхідний органу досудового розслідування для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій (експертиз, слідчого експерименту, тощо).

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як накладення арешту на майно посвідчення водія з ознаками підробки, що є співмірним тимчасовим обмеженням прав власника майна.

Не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до настання негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

V. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

10. Для всебічного, повного, об`єктивного та своєчасного розслідування кримінального провадження необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно, тому клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 131-132, 170-175, 309-310, 369-372, 392-395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 06 січня 2022 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , з позбавленням права власника даного майна на відчуження, розпорядження та користування ним з метою збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження, приховування, призначення необхідних експертиз та проведення інших слідчих дій.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1