Справа № 947/9725/21
УХВАЛА

24.09.2021 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,, при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 16.03.2021 за № 0000106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся старший слідчий ГУНП в Одеській області з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
З клопотання cлідчого вбачається що 16.03.2021 до Одеської обласної прокуратури надійшла заява представника за довіреністю громадянки ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ) адвоката ОСОБА_6 , про те, що невстановлені особи підробивши заповіт від імені померлого ОСОБА_7 , незаконно заволоділи майном останнього. Зі змісту заяви вбачається, що 13.01.2021 ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ) направила приватному нотаріусу ОМНО ОСОБА_8 , заяву про прийняття спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 рідного брата ОСОБА_7 . У відповідь на це, приватний нотаріус ОМНО ОСОБА_8 , повідомила ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ), про наявність заповіту на невстановлену особу (П.І.П., якої не вказується) у спадковій справі №03/2021, на усе майно померлого. Крім того, відповідно до того ж листа безпосередньо сам заповіт було посвідчено приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_8 . У зв`язку з чим слідчому було надано тимчасовий доступ до вказаної спадкової справи, та заповіту ОСОБА_7 , від 24.07.2020. Під час вивчення вказаного заповіту, було встановлено, що єдиним спадкоємцем є ОСОБА_9 , яка періодично мешкала з ОСОБА_7 , та вела з ним спільний побут.
Проте в ході допиту у якості потерпілою ОСОБА_4 , заявила, що вважає заповіт покійного ОСОБА_7 , від 24.07.2020 підробленим, при цьому зазначивши, що вона регулярно спілкувалась з братом ОСОБА_7 , в тому числі у телефонному режимі.
Крім того, в ході допиту свідка ОСОБА_10 , та потерпілої ОСОБА_4 , встановлено, що покійний ОСОБА_7 , за життя користувався мобільними терміналами з абонентським номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , а ОСОБА_9 , користується мобільним терміналом з абонентським номером НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .
Тотожну інформацію щодо абонентських номерів надали і співробітники ПП « ОСОБА_11 », які перебували у близьких стосунках з покійним ОСОБА_7 , проте додатково свідок ОСОБА_12 , серед іншого зазначив, що останній користувався ще і абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - НОМЕР_5 .
В судове засідання слідчий не з`явився, разом з тим слідчим до клопотання було долучено заяву, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.
Вказане клопотання, згідно вимог ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду без виклику осіб, у володінні яких знаходиться зазначені у клопотанні документи.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Проаналізувавши зазначені норми Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не було дотримано вищевказаних вимог при підготовці та зверненні до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, з огляду на наступне.
Так, з поданого стороною обвинувачення клопотання не вбачається належного дотримання стороною обвинувачення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, оскільки подане клопотання не містить належного обґрунтування в частині значення зазначених у клопотанні документів для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, а також в частині можливого використання як доказів відомостей, які містяться в таких документах.
Викладене свідчить про не відповідність клопотанням вимогам п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, а відтак, згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, таке клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 16.03.2021 за № 0000106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1