Дата документу 09.12.2021
Справа № 501/1636/21
У Х В А Л А

07 грудня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ "Одеський слідчий ізолятор" кримінальне провадження №0000274 від 07 квітня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
31 березня 2021 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки відповідно до ст.75 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Відповідно до обвинувального акту 06 квітня 2021 року ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння перебував на 6 лінії в садовому товаристві «Судноремонтник» в м. Чорноморську Одеської області, де у нього виник злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна з гаражу, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
06 квітня 2021 року, приблизно о 23:00 год., обвинувачений, розуміючи, що його дії будуть непомічені, керуючись корисливим мотивом, перелізши через паркан, таємно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , та перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_5 через металеві двері, замкнуті на замок зі вставленим ключем в замкову щілину, таємно проник до приміщення гаражу, звідки умисно, намагався таємно викрасти майно ОСОБА_6 : наждачний станок, вартістю 1892 гривень, мережевий подовжувач на три розетки, вартістю 142,50 гривень, абразивний круг діаметром 185 мм, вартістю 41,67 грн, патрон до дрилі, яка не представляє матеріальної цінності, на загальну суму 2076,17 грн, однак не зміг вчинити усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий в приміщенні гаражу ОСОБА_6 .
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше приміщення.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 12 липня 2021 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 17 грудня 2021 року.
Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи обґрунтованістю підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також тим, що зберігаються передбачені ч.1 ст.177 КПК України ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого в цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання заперечували, оскільки, на їх думку, ризики, на які вказує прокурор, відсутні, просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляд цілодобового домашнього арешту.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд вважає, що обвинуваченому слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з таких підстав.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який кримінальним законом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Перелік доказів, які зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акту, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину.
Обставини злочину свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що зберігаються ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме - що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, що також свідчить про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків - особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту та застави (крім як альтернативного запобіжного заходу, передбаченого ч.4 ст.183 КПК України).

Ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Крім того, з обвинувального акту вбачається, що 31 березня 2021 року вироком Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та засуджено до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки. Злочин, який інкримінується обвинуваченому, було вчинено 06 квітня 2021 року. За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість реального відбування покарання, може вчиняти спроби ухилення від суду. Крім того, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків - не одружений, дітей не має, відомості щодо інших його утриманців у суду відсутні, не працює.

Ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України) підтверджується, на думку суду, не знятою та не погашеною судимістю обвинуваченого за вчинення аналогічного злочину, відсутністю у нього заробітку, доходу або інших джерел існування.

Ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, на думку суду, підтверджується тим, що обвинуваченому, який ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, відомі адреса проживання та телефон потерпілого та свідків, з якими він знайомий. За таких обставин обвинувачений може впливати на них з метою надання ними неправдивих, вигідних для себе, показань.

Ці ризики, на думку суду, не зменшились зі збігом часу, проведеного обвинуваченим під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд враховує і інші обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі відсутність в нього родини й утриманців; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи; його майновий стан; наявність у нього попередньої судимості за вчинення аналогічного тяжкого умисного корисливого злочину, інкримінування йому вчинення злочину в період іспитового строку, призначеного попереднім вироком суду; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_5 , а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини .
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які б виключали застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, існування яких доведено.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, суд вважає за можливе, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400,00 грн, та покласти на обвинуваченого, у разі звільнення його з-під варти у зв`язку із внесенням застави, обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
За таких обставин клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.176178, 183, 194, 196, 199, 331, 370-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04 лютого 2022 року, включно.
Визначити обвинуваченому заставу, як альтернативний запобіжний захід, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400,00 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) (отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26302945, рахунок отримувача: UA0005435, банк отримувача: ДКСУ м. Київ, код банку отримувача: 820172, сутність платежу - застава за ОСОБА_5 відповідно до ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 07 грудня 2021 року).
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду в цьому кримінальному провадженні, а також виконувати в строк до 04 лютого 2022 року обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
не відлучатися з м. Чорноморська Одеської області без дозволу суду (окрім виїзду до м. Одеси);
повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
здати на зберігання до Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.
Запобіжний захід у вигляді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді або суду протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, який був належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Суддя