Справа № 357/5371/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження № 0000675 від 23.04.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники кримінального провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визначеного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі по тексту - Перелік) тобто і «канабіс», включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин, включених до таблиці 1 Переліку:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- у ветеринарній медицині наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори використовуються згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що використовуються згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що використовуються у ветеринарній медицині, затвердженим Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу. Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що використовуються у ветеринарній медицині, підлягає оприлюдненню (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, 23.04.2021 приблизно о 13.45 год. ОСОБА_3 , будучи неподалік сільського закинутого корівника в с. Лосятин, Білоцерківського району, Київської області незаконно придбав знайшов речовину рослинного походження зеленого кольору, яка містилась в білому поліетиленовому пакеті.

Оглянувши її, ОСОБА_3 пересвідчився, що дана речовина рослинного походження зеленого кольору є наркотичною, оскільки мав досвід її вживання, після чого зібрав вказану речовину та поклав собі до рюкзака чорного кольору, який був на ньому, де незаконно зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Після чого, 23.04.2021 о 14.07 год. ОСОБА_3 було зупинено працівниками поліції поблизу перехрестя вулиць Центральної та Тухачевської в с. Лосятин, Білоцерківського району, Київської області з метою перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу речей. В подальшому, в ході особистого обшуку в присутності понятих у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено працівниками поліції, рюкзак чорного кольору, в якому знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», загальна маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, складає 152,64 г., яку ОСОБА_3 умисно, незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Докази на підтвердження встановлення судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема ОСОБА_3 показав, що він 23.04.2021 приблизно в 13.45 год. зайшов у сільський закинутий корівник, який розташований в с. Лосятин, Білоцерківського району, Київської області, де на парапеті знайшов на поліетиленовому пакеті лежачі гілки речовини рослинного походження, зеленого кольору. Оскільки ОСОБА_3 з 2020 року мав досвід вживання наркотичного засобу канабіс, шляхом куріння, останній за зовнішніми ознаками та запахом переконався, що знайдена речовина є наркотичним засобом канабіс, який загорнув у поліетиленовий пакет та поклав собі до рюкзака для власного вживання без мети збуту. Після чого 23.04.2021 приблизно о 14.00 год. на перехресті вулиць Центральної та Тухачевської в с. Лосятин, Білоцерківського району, Київської області біля громадської зупинку до нього підійшли працівники поліції з метою перевірки зберігання недозволених предметів та речей, та вилучили в ході особистого обшуку ОСОБА_3 у присутності понятих поліетиленовий пакет з наркотичним засобом канабіс. В скоєному розкаявся, просив на підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнити його від кримінальної відповідальності, оскільки добровільно пройшов лікування від наркотичної залежності в медичному закладі. При цьому зазначив, що до лікаря-нарколога за медичною допомогою не звертався, оскільки залежності від наркотичних засобів не мав, а 04.06.2021 коли отримав заборговану заробітну плату пройшов курс лікування від наркотичної залежності в медичному закладі. Просив не брати до уваги той факт, що звернувся до наркологічного закладу, лише після направлення обвинувального акту до суду.

Отже, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 розкаювався у вчиненні зазначеного кримінального проступку та просив суд врахувати, що він добровільно звернувся до наркологічного закладу та пройшов курс лікування від психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання каннабіноїдів.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального проступку просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього кримінального правопорушення, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки останній вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, судом встановлена обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме визнання вини, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. Суд при призначенні покарання враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога у Комунальному некомерційному підприємстві Білоцерківської міської ради Білоцеркіська міська лікарня № 4 не перебуває, але добровільно звернувся до наркологічного закладу ТОВ «Медичний Центр «Клініка імені Гальченко В.В.», де пройшов курс амбулаторного лікування від психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання каннабіноїдів та перебуває на внутрішньому обліку у лікаря-нарколога ТОВ «Медичний Центр «Клініка імені Гальченко В.В.».

Суд при призначенні покарання враховує позицію сторони обвинувачення щодо призначення покарання обвинуваченому в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України із застосування ст. 75 КК України та позицію сторони захисту, яка просила застосувати ч. 4 ст. 309 КК України та звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 надавши суду копії судових рішень Київського апеляційного суду, відповідно до яких, саме відносно обвинувачених, які проходили курс лікування в медичному закладі ТОВ «Медичний Центр «Клініка імені Гальченко В.В.» на підставі ч. 4 ст. 309 КК України обвинувачені звільнялися від кримінальної відповідальності та кримінальні провадження відносно останніх закривалися.

Під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , клопотання останнього щодо звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України було розглянуто та прийнято рішення, яким відмовлено в задоволенні клопотання.

Отже, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, допускається лише за умови, що особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002 зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстав добровільного звернення особи до лікувального закладу для лікування від наркоманії, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставила мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Під час судового розгляду встановлено, що в матеріалах кримінального провадження відсутній висновок судово-наркологічної експертизи, щодо потреби ОСОБА_3 у лікуванні від наркоманії.

Наданою обвинуваченим ОСОБА_3 медичної довідки ТОВ «Медичний Центр «Клініка імені Гальченко В.В.» судом була надана належна оцінка в ухвалі від 22.07.2021.

Таким чином суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у межах встановлених у санкції частини 1 статті 309 КК України, а саме у виді обмеження волі із застосуванням іспитового строку.
Так, суд приходить до висновку про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, оскільки зазначене покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів (кримінальних проступків).
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді обмеження волі з іспитовим строком є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних проступків).

Дане покарання (обмеження волі з застосуванням іспитового строку) відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Крім цього, встановлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався, отже до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно останнього не обирати.

Однак в ході досудового розслідування ОСОБА_3 був затриманий 23.04.2021 і у цей же день 23.04.2021 останній звільнений з-під варти.
Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 у порядку статей 122, 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 строку його тримання під вартою 23.04.2021 (один день), із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експерта на загальну суму 1029,72 гривень (одна тисяча двадцять дев`ять гривень 72 копійки).

Речовий доказ по справі, а саме речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, який знаходиться у спец пакеті № ЕХР0466953 та зберігається у камері зберігання речових доказів Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: Ольга ЛАРІНА