Справа № 585/3696/21
Номер провадження 1-кп/585/454/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українське Івановського р. Херсонської обл., не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, на даний час відбуває покарання в ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» за адресою: Сумська обл. Роменський р., с. Перехрестівка, вул. Вишнева, 19, раніше судимий: 06.06.2017 Новокаховським міськрайонним судом Херсонської обл. за ч.1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ст. 391 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В підготовчому судовому засіданні прокурор, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин і сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 за ст. 391 КК України покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва у виді 1 року 9 місяців та остаточно призначити покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

В угоді про визнання винуватості вказано, що з 04.08.2019 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)» (далі ДУ «РВК №56»). По прибуттю до ДУ «РВК № 56» засудженому ОСОБА_5 роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання. Під час відбуття призначеного покарання в ДУ «РВК № 56» засуджений ОСОБА_5 , починаючи з жовтня місяця 2019 року, діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, вирішив встати на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, вчиняв злісні порушення встановленого порядку відбування покарання, через, що взятий на профілактичний облік та 14 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за різні порушення режиму відбуття покарання. Через безуспішне застосування інших заходів впливу, 29.09.2021 до засудженого ОСОБА_5 за чергове порушення встановлених заборон, судом було застосовано стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу (далі - ПКТ) строком на 1 (один) місяць. Відповідно до постанови начальника ДУ «РВК № 56» від 11.10.2021 ОСОБА_5 переведений до ПКТ ДУ «РВК № 56» строком на 1 (один) місяць. Однак, будучи підданим стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу та попередженим про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань та іншу протидію адміністрації у законному здійсненні її функцій, засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та продовжив злісно порушувати установлений порядок відбування покарання. Так, 18.10.2021 ОСОБА_5 в порушення ст. 107 КВК України умисно порушив форму одягу. Рішенням дисциплінарної комісії від 28.10.2021 за порушення режиму відбування покарання до останнього застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді попередження. ОСОБА_5 в порушення ст. 107 КВК України та вимог Наказу МЮУ № 2823/5 від 28.08.2018 умисно порушив правила внутрішнього розпорядку, зокрема відмовився прибирати камеру та вступив в суперечку з працівниками установи. Рішенням дисциплінарної комісії від 28.10.2021 за порушення режиму відбування покарання до останнього застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді догани. 11.11.2021 постановою начальника ДУ «РВК № 56», погодженою з членами спостережної комісії, засудженого ОСОБА_5 з дільниці ресоціалізації було переведено до дільниці посиленого контролю строком на 6 місяців. Не зважаючи на вжиті профілактичні заходи, ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, що полягало в наступному. Так, у відповідності до ст. 9 КВК України засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань. Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Згідно ст. 2 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами. Крім того, частиною 3 додатку 20 вищенаведених Правил встановлено обов`язки чергового камери: під час входу до камери представників адміністрації установи виконання покарань та осіб, яких вони супроводжують, доповідати про чисельність засуджених, які утримуються в камері; стежити за збереженням камерного інвентарю, обладнання та іншого майна; одержувати для засуджених посуд і здавати його; стежити за чистотою в камері; здійснювати прибирання камерного санвузла, а після закінчення прогулянки - двориків для прогулянок; мити бачок для питної води. Незважаючи на зроблене 10.11.2021 офіційне попередження засуджений ОСОБА_5 , належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на триваючу злісну непокору законним вимогам адміністрації ДУ «РВК 56», діючи умисно та всупереч вищенаведеним вимогам ст. 107 КВК України та статті 2 розділу II, частини 3 додатку 20 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання. будучи черговим відповідно до графіку чергування та обізнаним зі своїми обов`язками, 15.11.2021 перебуваючи у приміщенні камери № 15 дільниці посиленого контролю ДУ «РВК № 56», самостійно до прибирання приміщення камери не приступив, категорично відмовився виконувати дані обов`язки чергового по камері. На зауваження з приводу даного порушення засуджений ОСОБА_5 не реагував. Так, 15.11.2021 близько 09 год. начальником дільниці посиленого контролю майором внутрішньої служби ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_5 було запропоновано провести прибирання в приміщенні камери № 15 дільниці посиленого контролю ДУ «РВК № 56», згідно затвердженого графіка чергування, на що ОСОБА_5 відмовив останньому в категоричній та зухвалій формі. Після неодноразового повторюваного вимоги приступити до прибирання камери, ОСОБА_5 було попереджено про те, що у разі відмови ним від виконання своїх обов`язків його буде притягнено до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України за злісну непокору вимогам адміністрації виправної установи. Проте останній, будучи забезпеченим необхідним господарчим інвентарем, публічно, зухвало, безпідставно, необгрунтовано, у категоричній формі відмовився виконувати неодноразово висловлені законні вимоги представника адміністрації ОСОБА_6 , хоча був зобов`язаний і мав можливість їх виконати.

Дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення в ході досудового розслідування кваліфіковані: за ст. 391 КК України як вчинення злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні добровільно заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, за умовами якої він повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин і погоджується на призначення йому покарання з урахуванням попереднього вироку у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі. Також, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив обставини вчинення злочину вказані в обвинувальному акті та визнав провину. Суду пояснив, що він дійсно не виконував законних вимог працівників установи, оскільки був на емоціях. Також пояснив, що наслідки угоди йому зрозумілі, угоду він укладав добровільно.
Захисник в судовому засіданні вважав, що угода відповідає інтересам обвинуваченого, не порушує його прав, не суперечить вимогам чинного законодавства і має бути затверджена.

Відповідно до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Діючи в межах укладеної угоди суд вважає, що дії ОСОБА_5 в ході досудового розслідування кваліфіковані вірно за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань.

Суд вважає, що укладена угода про визнання винуватості правомірна, відповідає інтересам суспільства та держави, укладена добровільно, не порушує права свободи інтереси сторін та інших осіб, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених загальною частиною КК України, а тому необхідно затвердити угоду, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на те, що сторони кримінального провадження про обрання запобіжного заходу в угоді не вказали, суд для обрання запобіжного заходу підстав не вбачає.

Керуючись ст. ст. 371, 373-374, 468-475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду, про визнання винуватості, укладену 9 грудня 2021 року між прокурором Роменської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні про вчинення злочину, передбаченого ст. 391 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців. Відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за попереднім вироком у виді 1 року 9 місяців та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу взяття під варту на виконання цього вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального Кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1