Провадження №11-кп/801/324/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2022 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002774 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2021, , яким засуджено

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лука-Мелешківська, українця, громадянина України, працюючого водієм «Наша Ряба», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ч.1 ст. 121 КК України до семи років позбавлення волі.
Вирішено цивільний позов та долю речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
02 липня 2013 року близько 21:00 год., перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході суперечки з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , взяв у руки палицю, довжиною близько 1 м та діючи умисно, наніс ОСОБА_10 два удари в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середнього ступеня важкості, травматичного - субарахноїдального крововиливу, перелому лівої тім`яної кістки з переходом на праву тім`яну кістку, забійних ран м`яких тканини голови, що відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1429 від 22.08.2013 року належать до тяжких тілесних ушкоджень.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи осіб, які їх подали
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_8 зазначає, що вирок суду не був проголошений, оскільки запланований вихід судді з нарадчої кімнати 29.12.2021 о 10год 30хв не відбувся, а секретар судового засідання не повідомила учасників коли вирок буде проголошуватись.

В подальшому адвокат звертає увагу на недотримання загальних засад кримінального провадження, перераховує істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, однак не пояснює як саме суд допустив ці порушення при розгляді справи.

Вважає недопустимими майже всі докази на які суд посилається у вироку, однак не конкретизує які саме докази та з яких підстав їх слід визнати недопустимими.

ОСОБА_9 , на думку сторони захисту, перебував у стані необхідної оборони відповідно до ст.36 КК України, захищаючись від нападу сусіда ОСОБА_10 , який маючи вила першим напав на обвинуваченого. Суд ці обставини жодним чином у вироку не мотивував.

Як на підставу призначення нового розгляду в суді першої інстанції зазначає п.2 ч.1 ст.415 КПК України. Так судді ОСОБА_1 адвокатом заявлявся відвід 14.02.2018 в задоволенні якого було відмовлено, однак в іншому кримінальному провадженні, з аналогічних підстав, такий відвід задовольнявся.

Прокурор ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду змінити в частині визначення початку строку відбування покарання: не з моменту звернення вироку до виконання, а з моменту затримання ОСОБА_9 на виконання вироку.
До початку апеляційного розгляду прокурор свою апеляцію відізвав.

Позиції учасників судового провадження
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 слід залишити без задоволення.

Мотиви Суду
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку Суду, даних вимог Закону суд першої інстанції дотримався, надавши належну оцінку зібраним доказам в їх сукупності, що призвело до прийняття обґрунтованого рішення про винуватість ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Суд не погоджується з вимогами апеляційної скарги захисту щодо визнання недопустимими докази, якими мотивовано вирок суду. А це показання потерпілого, свідків, протоколи огляду, слідчих експериментів, висновки експертиз. Всі вони отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства і апеляційна скарга не містить жодного посилання на порушення, визначені ст. 87 КПК України, при їх отриманні.

Також, на підставі матеріалів кримінального провадження, Суд дійшов висновку, що не заслуговують на увагу твердження сторони захисту, що вирок суду не проголошувався. Згідно журналу судового засідання вирок проголошувався 29.12.2021 з 16:13 до 16:39 (т.3 а.с.195).

Однією з підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції згідно п.2 ч.1 ст.415 КПК України є, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою.

Дійсно судді ОСОБА_1 . 14.02.2018 адвокатом ОСОБА_8 заявлявся відвід в задоволенні якого було відмовлено ухвалою Вінницького міського суду від 22.02.2018.

Як вбачається зі змісту заяви адвоката відвід заявлявся за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України. Однак враховуючи, що заява не містить конкретного обґрунтування, суд першої інстанції вірно відмовив у її задоволенні.

При цьому Суд наголошує, що законність прийняття рішення щодо задоволення відводу судді ОСОБА_1 в іншому кримінальному провадженні, не може бути предметом цього провадження.

За таких обставин відсутні підстави для скасування вироку суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції згідно п.2 ч.1 ст.415 КПК України.

Що стосується мотивів апеляційної скарги адвоката, що ОСОБА_9 перебував у стані необхідної оборони, відповідно до ст.36 КК України, то вони також не ґрунтуються на досліджених судом доказах.

Згідно ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Однак навіть обвинувачений ОСОБА_9 , надаючи пояснення в суді першої інстанції, не стверджував, що оборонявся від потерпілого, а лише плінтусом відбивав вила потерпілого, який через сітку, зі своєї земельної ділянки, намагався штрикнути тестя, який був на своїй ділянці, а поряд ще і була собака, на яку потерпілий, зі слів обвинуваченого, теж намагався напасти.
При цьому обвинувачений категорично заперечував, що вдарив потерпілого, стверджуючи, що той оступився і сам впав.
Тобто у суду не було жодних підстав наводити у своєму рішенні мотиви не застосування ст.36 КК України, оскільки на них не звертав увагу навіть обвинувачений у своїх поясненнях.
Сукупність же інших доказів у справі: показання потерпілого, свідків, протоколів огляду, слідчих експериментів, висновків експертиз безспірно доводять винуватість ОСОБА_9 в умисному заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.
Судом не встановлено і жодного порушення загальних засад кримінального провадження при розгляді справи судом першої інстанції, які слугували б підставою для скасування вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 закрити, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2021 щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_11