СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/9707/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003196 від 09.12.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003196 від 09.12.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 04 годині 30 хвилин 09.12.2021 року, знаходячись біля будинку № 18 по проспекту Леся Курбаса, що в м. Києві, шляхом взлому капота автомобіля марки «ВАЗ 2101» державний номерний знак « НОМЕР_1 », проник до моторного відсіку, звідки таємно викрав акумуляторну батарею «Inci Aku SupraA (L2) 6CT-60Ah L+540A», що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 1790грн.

Так, ОСОБА_4 не маючи постійного місця роботи та достатнього джерела заробітку, відчуваючи потребу у грошових коштах вирішив вчинити крадіжку чужого майна з автомобілів громадян, з метою покращення свого матеріального становища.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , 09.12.2021 року приблизно о 04 годині 30 хвилин покинув місце свого проживання, при цьому заздалегідь заготовивши рюкзак та ручний інструмент, попрямував у напрямку будинку №18 по пр. Леся Курбаса в місті Києві. Прибувши до даного будинку ОСОБА_4 , звернув увагу на автомобіль марки «ВАЗ 2101» державний номерний знак « НОМЕР_1 », який був припаркований на узбіччі проїжджої частини неподалік вказаного будинку, звідки вирішив викрасти акумуляторну батарею, оскільки мав досвід експлуатації автомобіля даної марки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна,поєднане з проникненням у сховище - автомобіля марки «ВАЗ 2101» державний номерний знак « НОМЕР_1 », ОСОБА_4 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, підійшов до вказаного автомобіля та зазделегіть заготовленою викруткою, яку мав при собі, відкрив замок капоту даного автомобіля, після чого, за допомогою гайкових ключів, від`єднав акумуляторну батарею «Inci Aku SupraA (L2) 6CT-60Ah L+540A» вартістю 1790грн., та помістив до власного рюкзака який мав при собі та попрямував до місця проживання. Після чого разом з викраденим майном з місця злочину втік.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що він може здійснити дії, передбачені п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальние правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини та просила слідчого суддю застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Зауважив, що підозрюваний визнав свою провину у вчиненому в повному обсязі, щиро розкаявся, співпрацює з органом досудового розслідування. Просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, щоб останній мав можливість працювати та забезпечувати себе матеріально.

Підозрюваний пояснив, що у його матері є старий автомобіль, який не працював, тому він вирішив вкрасти акумуляторну батарею, щоб відремонтувати транспортний засіб та користуватися ним. У скоєному розкаюється, повідомив, що працює без офіційного оформлення в ТОВ Астеріс трейд різноробочим, має постійне місце проживання в м. Києві, мешкає разом з матір`ю, вітчимом та сестрою.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. У справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» Європейський суд з прав людини зазначає, що «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Як вбачається з матеріалів клопотання 09.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставини, викладені у повідомленні про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обґрунтовано підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 09.12.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, в якого вилучено викрадене майно та знаряддя вчинення злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом слідчого експерименту проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин, у вчинені якого оголошено підозру, сукупність установлених даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, має постійне місце проживання, працює неофіційно, неодружений, утриманців не має, є підстави вважати, що існують наступні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 ,усвідомлюючи невідворотність реального покарання за кримінальне правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
Інші ризики, заявлені прокурором, не знайшли свого підтвердженні під час розгляду клопотання.
Європейський суд з прав людини зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).
Таким чином, слідчий суддя враховує, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де мешкає з матір`ю, сестрою та вітчимом, вину визнає та зі слідством співпрацює, на час розгляду клопотання усі учасники кримінального провадження встановлені, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим ризикам.
З огляду на викладене, клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.
Враховуючи наявність ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК Укрїни, дані, які характеризують поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки у такий спосіб буде забезпечено пропорційність дотримання балансу між гарантіями виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, дотриманням належної поведінки, усуненням негативних ризиків для кримінального провадження та необхідністю недопущення зайвого втручання у приватне життя.
Керуючись ст. ст. 40, 131-132, 176-178, 181, 183-184, 193 194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22-00 години до 06 -00 години наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 09 лютого 2022 року включно.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суд за викликом;
- не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає (з м. Києва) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної особи.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текс ухвали оголошено 15 грудня 2021р.
Слідчий суддя ОСОБА_1