КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2331/2021 Категорія КК: ч. 2 ст. 125 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_3

Суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 80000285 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Запрудка Іванківського району Київської області, громадянки України, українки, з неповною вищою освітою, працюючу контролером деревообробного виробництва у ФОП ОСОБА_8 , заміжню, раніше не судимою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст.125 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_9

обвинуваченої: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Іванківського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено ОСОБА_7 покарання в виді штрафу в розмірі 850,0 (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).
Стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) гривен, завданої в наслідок вчинення злочину, витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 (сімсот чотири грн. 00 коп.) гривні та витрати на правову допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень, всього 18204,50 (вісімнадцять тисяч двісті чотири ) гривні 50 копійок
Речові докази у справі відсутні.

Як зазначено у вироку, в період часу з 23 години 30 хвилин 7 липня 2018 року до 00 години 8 липня 2018 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості, а саме на березі ставу, що розташований поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих, особистих, неприязних відносин, які в неї склались із громадянкою ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, вхопила ОСОБА_11 за волосся та почала тягнути, а після того як остання впала на землю, завдала декілька ударів руками та ногами по тулубу, голові, кінцівках ОСОБА_11 .
В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, а саме закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, садно на лобній ділянці зліва, синці на гомілках, лівому плечі, передпліччі, які утворились від дії тупих предметів (ударів руками та ногами) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити. В задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 - про стягнення з неї кошти в сумі 10000 грн. та 7500 грн.( моральної шкоди та витрат на правову допомогу), а також судового збору - відмовити.

Вважає, що постановлений вирок є занадто суворим для неї так як не відповідає обставинам по справі.

В обґрунтування зазначених вимог, ОСОБА_7 зазначає, що вона повністю не визнала свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні та дала послідовні показання в ході судового розгляду справи, не намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, та вважає що пред`явлене їй обвинувачення базується на висновках, які враховують тільки сторону обвинувачення.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_7 вказує на те, що із показань самої потерпілої та інших свідків, потерпіла звернулась до поліції та лікарні тільки далеко за ранок, від стаціонарного лікування відмовилась, при цьому не одразу поїхала додому після події, а знаходилась в деяких місцях відпочинку вночі, що може свідчити про те, що вона могла отримати будь-які тілесні ушкодження поза сваркою з ОСОБА_7 та вказує на те, що у вироку об`єктивно не враховані всі дані про неї та в достовірні правдиві показання свідків, що розповіли суду правду, пояснивши її непричетність до злочину.

Крім того, ОСОБА_7 вказує на те, що вона не має можливості платити за вироком суму моральну шкоду потерпілій , оскільки враховуючи свій матеріальний стан, доходи сім`ї та необхідність утримання трьох малолітніх дітей, підтримання їх стану здоров`я, необхідне лікування, такі витрати є непомірними.

Всі учасники кримінального провадження належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення розгляду від них не надходило.

В судовому засіданні, під час апеляційного розгляду провадження по суті, головуючим суддею було роз`яснено учасникам судового розгляду про можливість застосування ст.49 КК України та звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності і закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, прокурора ОСОБА_9 , який не заперечував проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження у відповідності з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а вирок Іванівського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України скасуванню з закриттям кримінального провадження з наступних підстав.

Як передбачено п.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі;
3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Виходячи з положень ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст.125 КК України, віднесений кримінальним законом до злочину невеликої тяжкості, санкцією ч.2 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, передбачених ч. 3, ч. 5 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачена ухилялася від слідства або суду чи вчинила новий злочин в період з 08 липня 2018 року, тобто з моменту вчинення злочину, по даний час.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, подія кримінального правопорушення мала місце 08 липня 2018 року та з урахуванням відсутності обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди обвинуваченої на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_7 надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження у відповідності з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, відсутні підстави для проведення судового провадження, що включає в себе відповідно до п. 24 ст. 3 КПК України і апеляційне провадження, у зв`язку з чим апеляційний суд не надає оцінки доводам апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та вироку суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю в зв`язку з звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України в зв`язку з закінченням строків давності.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року у кримінальному провадженні № 80000285 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України скасувати і закрити кримінальне провадження згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України в зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена на протязі трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Верховного суду.

Судді:

_________________ _____________ ______________
ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_5