Провадження № 11-сс/4820/259/21
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
скаржника ОСОБА_7 ,

представника скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, за апеляційною скаргою представника адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою щодо зобов`язання уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, внести до ЄРДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення, викладені у його заяві адресованій Президенту України, Верховній Раді України, в якій просив порушити кримінальне провадження щодо суддів Верховного Суду України Стефанів, Шевченко, Голубицького, прокурора м. Києва Опанасюк, прокурора м. Хмельницького ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_10 .
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду 12 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 .
Слідчий суддя мотивував своє рішення наступним.
Відповідно до ст. 307 КПК України, скарга ОСОБА_7 в частині зобов`язання уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести до ЄРДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення суддями Верховного Суду України Стефанів, Шевченко, Голубицьким, прокурором м. Києва Опанасю, не підлягає розгляду в цьому суді.
В заяві ОСОБА_7 щодо зобов`язання уповноважених осіб ТУ ДБРЮ розташованого у м. Хмельницькому, внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення адвокатом Дем`яновим, прокурором м. Хмельницького ОСОБА_9 , не викладено будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення адвокатом ОСОБА_10 , прокурором м. Хмельницького Остапюк та відсутні дані, що підтверджують реальність конкретної події злочину.
В поданій апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, захисник - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, яка полягає у невнесення відомостей до ЄРДР.
Вважає, що вказана ухвала є незаконною та необгрунтованою. Вказує, що судом не дотримано вимог ст.ст. 135, 306 КПК України, оскільки судовий розгляд здійснювався без участі безпосереднього заявника ОСОБА_7 , який бажав приймати участь у розгляді скарги, однак не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду скарги.
Стверджує, що в даному випадку оскаржується рішення органу досудового розслідування, а саме ТУ ДБР у м.Хмельницькому, тому така справа, на його думку, є підсудною Хмельницькому міськрайонному суду.
Зазначає, що належне дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою, відомостей про кримінальне правопорушення. Стверджує, що така бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, призвела до того, що по заяві ОСОБА_7 не розпочато досудове розслідування, чим, на його думку, порушені його процесуальні права як заявники, передбачені КПК України. Тому ОСОБА_7 вимушений був звернутись зі скаргою до слідчого судді.
Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги представника скаржника, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги представника скаржника задоволенню не підлягає за таких підстав.

Встановлено, що 09.09.2021 року ОСОБА_7 звернувся із заявою до Голови Верховної Ради України, яка зареєстрована в Апараті Верховної Ради, в якій просив порушити кримінальне провадження щодо суддів Верховного Суду України Стефанів, Шевченко, Голубицького, прокурора м. Києва Опанасюк, прокурора м. Хмельницького Остапюк та адвоката ОСОБА_10 .
Вказана заява ОСОБА_7 була надіслана на розгляд до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

За результатами вказаного звернення заявнику ОСОБА_7 25.11.2019 року адресовано лист № М-4046/1/3/19, в якому зазначено про те, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає.
Згідно із ч. 1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Ст. 32 КПК України регламентує, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Кримінальне провадження у першій інстанції здійснюють місцеві загальні суди (ч. 1 ст. 33 КПК України).
Згідно із частиною 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що відповідно до ст.307 КПК України, у задоволенні скарги ОСОБА_7 в частині зобов`язання уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести до ЄРДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення суддями Верховного Суду України Стефанів, Шевченко, Голубицьким, прокурором м. Києва Опанасюк слід відмовити, оскільки скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30 червня 2020 року № 298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В ухвалі слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що заява ОСОБА_7 не є такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, оскільки у заяві не викладено будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення адвокатом Дем`яновим, прокурором м. Хмельницького Остапюк та відсутні дані, що підтверджують реальність конкретної події злочину. Зокрема, заявник не вказує, які саме кримінально карані дії вчинили вказані особи та інші обов`язкові умови, визначені ч.5 ст. 214 КПК України.
Доводи захисника, що судом не дотримано вимог ст.ст. 135, 306 КПК України, оскільки судовий розгляд здійснювався без участі безпосереднього заявника ОСОБА_7 , який бажав приймати участь у розгляді скарги, однак не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду скарги, колегія суддів відхиляє, оскільки як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 , належним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи, однак в судове засідання на відеоконференцзв`язок не з`явився. Тобто, скаржник висловив своє волевиявлення не брати участі особисто в розгляді його скарги. Перешкод для розгляду скарги у відсутності скаржника в слідчого судді не було, оскільки судове засідання здійснювалося за участю представник скаржника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , який представляв його інтереси в суді.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, п.1 ч.3 ст.407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2021 року щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_7 - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді