Провадження №1-кп/523/871/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

22.09.2021 року

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого, захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000454, №0000146, №0000586, №0003230, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кахул, Республіки Молдова, громадянина Молдови, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений 18.08.2020 Лиманським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт, відносно якого:
- 26.10.2020 обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України скеровано до Суворовського районного суду м. Одеси;
- 02.12.2020 обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України скеровано до Суворовського районного суду м. Одеси;
- 26.11.2020 обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України скеровано до Лиманського районного суду Одеської області,-
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч.2, ст. 185 ч. 2 , ст. 185 ч. 2 , ст. 185 ч.2 , ст.185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 30.03.2021 року, приблизно о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул.Генерала Бочарова, 3, побачив припаркований автомобіль марки ВАЗ-2102, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 підійшов до вищевказаного автомобілю, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, діючи повторно, умисно, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа, проник до автомобілю марки ВАЗ-2102, державний номер НОМЕР_1 . Перебуваючи у вказаному автомобілі, ОСОБА_8 відчинив капот, звідки таємно викрав акумулятор марки «VEGA» №005712212, вартістю 1 800 гривень.
В подальшому ОСОБА_8 разом із викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим своїми протиправними діями заподіяв ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 1800 гривень.
16.09.2020 року, приблизно о 14 годині 11 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля магазину «Копійка», який розміщений по проспекту Добровольського, 147/1 в м. Одеса, побачив товар, який належить ТОВ «Копійка-Центр», що знаходився на рампі вищезазначеного магазину. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 підійшов до вищевказаного магазину та, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає і не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав майно

ТОВ «Копійка-Центр», а саме: упаковку з 6 пляшками пива «Львівське» об`ємом 2,4 л кожна, вартістю 66 грн. 70 коп. за одну пляшку, на загальну суму
400 гривень 20 копійок.
Після чого ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, викраденим майном розпорядився на власний розсуд
В результаті вищевказаних дій, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,завдав матеріальну шкоду ТОВ «Копійка-Центр», на загальну суму 400 гривень 20 копійок (чотириста гривень двадцять копійок).

13.06.2020 року, приблизно об 11 годині 18 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля майстерні по ремонту велосипедів на ринку «Північний» по вул. Генерала Бочарова в м. Одеса, побачив велосипед марки «Ardis» модель Fort AМT, червоного кольору, щоналежав раніше незнайомому йому ОСОБА_10 . В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 підійшов до вищевказаної будівлі майстерні по ремонту велосипедів на ринку «Північний» та, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає і не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав велосипед марки ««Ardis» модель Fort AМT, червоного кольору вартістю 3 400 грн, який належить ОСОБА_10 .
Після чого ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
29.12.2020 о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до ТОВ «Дніпро-М», який розташований за адресою: м. Одеса, пр-т Добровольського, 114/2. Перебуваючи біля входу в ТОВ «Дніпро-М» ОСОБА_8 визначив об`єктом свого злочинного умислу майно, яке належить ТОВ «Дніпро-М», а саме мийку високого тиску PW-14B, яка знаходилась на вулиці біля входу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 підійшов до входу
ТОВ «Дніпро-М», переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, таємно викрав мийку високого тиску PW-14B, вартість якої по закупівельній ціні складає 2132 гривень 80 копійок.
Далі, ОСОБА_8 , не розрахувавшись за викрадений ним товар, намагався втекти з місця скоєння злочину проте був затриманий співробітником ТОВ «Дніпро-М» з викраденим майном. Таким чином ОСОБА_8 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, пояснив суду, що дійсно:
13.06.2020 року, перебуваючи на ринку «Північний» по вул. Генерала Бочарова в м. Одесі, побачив велосипед та викрав його, пізніше продав його а гроші витратив на власні потреби.

16.09.2020 року, перебував за адресою м. Одеса, проспект Добровольського 147/1, побачив упаковку з 6 пляшками пива «Львівське» об`ємом 2,4 кожна, яке у подальшому вжив з друзями.

29.12.2020 року, ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Одесі на проспекті Добровольського, біля магазину ТОВ «Дніпро М» викрав ручну мийку високого тиску, яку у подальшому продав, грошима розпорядився на власний розсуд.

30.03.2021 року, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою м.Одеса, вул. Генерала Бочарова , побачив припаркований автомобіль «ВАЗ» з якого шляхом відкриття капоту викрав акумулятор, який у подальшому продав розпорядившись грошима на власний розсуд.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, з урахуванням повного визнання ОСОБА_8 своєї провини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 КК України правильного розуміння ним та іншими учасниками процесу встановлених судом обставин, їх згоди і відсутності сумніву в добровільності та істинності позицій, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень в судовому засіданні є доведеною повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 :

за ч.3 ст. 185 КК України, - викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше сховище вчинене повторно.

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

за ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

за ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретних норми КК України, а саме передбаченої ст.185 ч.2, ст.15 ч.2, ст.185 ч.2 , ст.185 ч.2, ст. 185 ч. 3 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

- обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_8 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною другою ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , передбачені ст. 66 КК України є: щире каяття,вчинення злочину через матеріальну залежність.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, кількість скоєних епізодів, те, що особа не відбула покарання призначене іншими судами, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути основне кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги роз`яснення постанову Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», та керуючись ст.ст. 100, 349, 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України призначити йому наступне покарання:

- за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

- за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на два роки.

- за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком три роки .

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання визначити за сукупністю вироків, частково приєднавши один місяць до призначеного покарання за цим вироком не відбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 липня 2021 року та остаточно призначити покарання у виді трьох років та одного місяця позбавлення волі.
Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.08.2020 року відносно засудженого ОСОБА_8 у вигляді громадських робіт виконувати окремо.
Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_8 , залишити без змін, - тримання під вартою.

Строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_8 , обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 26.04.2021 року до набрання цим вироком законної сили.

Речові докази повернуті власникам.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1