Єдиний унікальний номер 341/1339/21
Номер провадження 1-кп/341/212/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року місто Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2021 під № 0000037, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенів Теребовлянського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, зокрема останній раз 16.05.2017 Апеляційним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі сплатою штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 гривень), штраф не сплачено, звільненого з місць позбавлення волі 27 січня 2021 року,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України.
встановив:
ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту за наступних установлених судом обставин.
У період непогашеної судимості на початку червня 2021 року, перебуваючи в підвалі свого будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 виявив паперову коробку від чаю «Грінфілд», при відкритті якої побачив речовину рослинного походження - марихуану (канабіс).
Будучи особою, яка немедично вживає наркотичні засоби та достовірно знає як виглядає марихуана (канабіс), ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів передбачена кримінальна відповідальність, вирішив придбати віднайдену ним паперову коробку з вмістом у ній марихуани (канабісу) шляхом їх привласнення для подальшого особистого немедичного вживання шляхом викурювання як наркотичного засобу, без мети подальшого збуту.
З цією метою, ОСОБА_4 діючи умисно, забрав паперову коробку із речовиною рослинного походження марихуани (канабісу), придбавши її таким чином. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбаний ним наркотичний засіб переніс при собі до місця свого проживання, де, продовжуючи свої злочинні дії, залишив його на зберігання.
06 липня 2021 року, взявши з собою згадану коробку із марихуаною, ОСОБА_4 рухався по вул. Галич Гора в м. Галич неподалік «Високого Замку», де о 12 годині 30 хвилин був зупинений працівниками відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, яким добровільно видав паперову коробку із вмістом у ній речовини рослинного походження, що згідно з висновком експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, загальна кількість якого в перерахунку на суху речовину становить 21,6714 грама, яку ОСОБА_4 незаконно зберігав без мети збуту.
З огляду на викладене, суд вважає доведеним обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 309 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Водночас розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 здійснювався у межах пред`явленого йому обвинувачення.
Оскільки обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та надав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів у цьому кримінальному провадженні, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та правдивості позиції якого у суду немає. Водночас згода обвинуваченого щодо застосування положень частини третьої статті 349 КПК України зафіксована за допомогою технічного запису процесу засідання та письмовою розпискою особи.
Установлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.
Показаннями допитаного у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно вчинив придбання та зберігання наркотичного засобу канабісу, який знайшов у підвалі свого будинку. Зазначив, що йому достовірно було відомо колишнього власника цієї речовини і що знайдена речована є канабісом, тобто наркотичною речовиною. Просив суд суворо його не карати, зокрема не позбавляти волі, а призначити покарання у виді штрафу. При цьому підтвердив, що на цей час ніде офіційно не працює і штраф у розмірі 1700 гривень за попереднім вироком суду не сплатив.
Повідомленням органу пробації від 14.07.2021, згідно з яким засуджений вироком Галицького районного суду від 10.06.2016 ОСОБА_4 штраф у розмірі 1700 гривень не сплатив.
Копією вироку Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.05.2017 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі сплатою штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 гривень). Визначено покарання у виді позбавлення волі та штрафу виконувати самостійно.
Довідкою про звільнення від 27 січня 2021 року № 18878.
За встановлених обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим за частиною першою статті 309 КК України.
Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке кваліфікується за частиною першою статті 309 КК України, особу винуватого, який неодноразово судимий за корисливі злочини та не виконав останній вирок в частині сплати штрафу, обставини, що пом`якшують покарання, посередню характеристику обвинуваченого за місцем проживання та те, що обвинувачений тривалий час перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря нарколога.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України, суд не встановив. При цьому суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання, рецидив злочинів, оскільки у цьому випадку доведено вчинення особою саме проступку, а не злочину.
Своєю чергою суд враховує рецидив кримінальних правопорушень під час призначення покарання відповідно до статті 35 КК України.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги ставлення обвинуваченого до скоєного, наявність пом`якшуючої покарання обставини, також те, що він вчинив кримінальний проступок, щиро розкаявся, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України.
При цьому, обираючи вид і міру покарання, суд враховує те, що ОСОБА_4 штраф у розмірі 1700 гривень за попереднім вироком суду не сплатив та офіційно ніде не працює. Таким чином, зважаючи на історію кримінальних правопорушень обвинуваченого, несплату ним штрафу за попереднім вироком, суд дійшов висновку про відсутність можливості призначити покарання у виді штрафу, оскільки такий вид покарання не є дієвим та раніше ОСОБА_4 не виконувався.
Також суд зазначає, що у цьому випадку відсутні правові підстави для застосування положень частини першої статті 71 КК України щодо приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді штрафу до покарання за вироком у цьому кримінальному провадженні з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Отже, оскільки вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.05.2017 ухвалено виконувати покарання у виді штрафу самостійно, то особа звільняється від відбування вказаного покарання на підставі викладених положень статті 80 КК України.
Процесуальні витрати на проведення експертизи становлять 858,10 грн, що підтверджено долученою довідкою, і відповідно до вимог частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 100, 124, 126, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 67, 80, 309 Кримінального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 10 копійок.
Речові докази:
- подроблену речовину зеленого кольору, канабіс вагою 21,6714 грама, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів ГУ НП в Івано-Франківській області, знищити.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ