КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5484/21
Провадження № 1-кс/552/22/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2022 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3 ,

Адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві скаргу захисника адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування підозри від 13.09.201 року та 07.09.2021 року, а також повідомлення про зміну підозри від 17.09.2021 року та 17.09.2021 року по кримінальному провадженню №0000051 від 16.09.2021 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

05.01.2022 року до суду звернулася адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі скаргою про скасування підозри від 13.09.201 року та 07.09.2021 року, а також повідомлення про зміну підозри від 17.09.2021 року та 17.09.2021 року по кримінальному провадженню №0000051 від 16.09.2021 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

В скарзі вказувала на те, що 03.09.2019 року до РДР було внесені відомості за заявленими недостовірними, безпідставними і необґрунтованими поясненнями ОСОБА_7 щодо нібито підроблення невідомими особами документів, які стосуються господарської діяльності СБК «ЛАН», . 16.09.2021 року заступником начальника першого відділу розслідувань кримінальних поводжень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_8 зареєстроване кримінальне провадження №0000051 від 16.09.2021 року. 07.09.2021 року у кримінальному провадженні №0000248 від 03.12.2019 року ОСОБА_6 вручили повідомлення про підозру. 17.09.2021 року ОСОБА_6 вручили повідомлення про зміну підозри у кримінальному провадженні № 0000051 від 16.09.2021 року. 13.09.2021 року ОСОБА_5 вручили повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000248 від 03.12.2019 року. 17.09.2021 року ОСОБА_5 вручили повідомлення про зміну підозри у кримінальному провадженні № 0000051 від 16.09.2021 року.

Крім того, в скарзі вказувала на те, що досудовим розслідуванням не було проведено ряд слідчих дій, які необхідні для встановлення істини по справі. Також вказувала на те, що у повідомленні про зміну підозри зазначені реєстраційні дії №0000051 від 16.09.2021 року та №0000248 від 03.12.2019 року, які не стосуються реєстраційних дій проведених відносно СБК «ЛАН» 31.10.2019 року, а також зазначено іншої юридичної особи, відносно якої проведені реєстраційні дії за результатом реєстрації протоколу загальних зборів членів Кооперативу СБК «ЛАН» за 29.10.2019 року - замість 30840733, що значить про встановлення факту проведеної державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу , а не СБК «ЛАН» код 330840733. В зв`язку з чим просила скасувати повідомлення про підозру від 13.09.2021 року та повідомлення про зміну підозри від 17.09.2021 року відносно ОСОБА_5 та скасувати повідомлення про підозру від 13.09.2021 року та повідомлення про зміну підозри від 17.09.2021 року відносно ОСОБА_6 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні в задоволенні скарги просив відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області, за процесуального керівництва прокурорів Полтавської обласної прокуратури, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000248, в межах якого установлено, що ОСОБА_5 у жовтні 2019 року, за попередньою змовою із ОСОБА_6 та особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, досягли згоди про включення до складу засновників сільськогосподарського багатопрофільного кооперативу «ЛАН» (код 30840733) ОСОБА_9 , з метою зміни керівного складу кооперативну та отримання контролю над його діяльністю.

16.09.2021 року заступником начальника першого відділу розслідувань кримінальних поводжень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_8 зареєстроване кримінальне провадження №0000051 від 16.09.2021 року.

07.09.2021 року у кримінальному провадженні №0000248 від 03.12.2019 року ОСОБА_6 вручили повідомлення про підозру.

17.09.2021 року ОСОБА_6 вручили повідомлення про зміну підозри у кримінальному провадженні № 0000051 від 16.09.2021 року.

13.09.2021 року ОСОБА_5 вручили повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000248 від 03.12.2019 року.

17.09.2021 року ОСОБА_5 вручили повідомлення про зміну підозри у кримінальному провадженні № 0000051 від 16.09.2021 року.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК.

За змістом п. 10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому слідстві може бути оскаржене повідомлення про підозру підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

З огляду на вищезазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є 1) особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, 2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та 3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, аналіз змісту ч. 1 ст. 42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх належності допустимості, та обґрунтованості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих та належних.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставою скасування повідомлення про підозру захисник вказує, на необґрунтоване повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення пов`язане із безпосередньою недопустимістю доказів, проте як уже було зазначено це питання може досліджуватися виключно судом під час судового розгляду, а не на стадії перевірки слідчим суддею дотримання вимог ст.ст. 276, 277 КПК України.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» пункт 88, «Erdagozv. Turkey» пункт 51, «Cebotari v. Moldova» пункт 48 «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Murray v. the United Kingdom». Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За своїм змістом, повідомлення про підозру від 13.09.2021 року та повідомлення про зміну підозри від 17.09.2021 року відносно ОСОБА_5 та повідомлення про підозру від 13.09.2021 року та повідомлення про зміну підозри від 17.09.2021 року відносно ОСОБА_6 , відповідають вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає до з`ясування дотриманні у ході повідомлення про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру, органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.276-278 КПК України, тому подана скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування підозри від 13.09.201 року та 07.09.2021 року, а також повідомлення про зміну підозри від 17.09.2021 року та 17.09.2021 року по кримінальному провадженню №0000051 від 16.09.2021 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1