Справа № 191/4537/18
Провадження № 1-кп/191/286/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працює, не одружений, має малолітню дитину, 2020 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 14.09.2018 року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених , ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 24 жовтня 2018 року приблизно о 21 годині 00 хвилин з метою крадіжки чужого майна, прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 та достовірно знаючи, що у його дворі перебувають цінні речі, маючи злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна, визначив його як об`єкт свого злочинного посягання.
Після чого, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків та в тому, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, в місці часткової відсутності огорожі пройшов на територію двору домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, безперешкодно, шляхом вільного доступу, викрав з території двору вісім аналогічних одна одній труб, виготовлених з чорного металу, довжиною 2,8 метри, діаметром 4,5 см, товщиною стінки металу 3 мм, загальна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 09.11.2018 № 3050/18 становить 1299 гривень 87 копійок.
Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, з викраденим майном, належним ОСОБА_6 , залишив територію домоволодіння та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв останньому матеріальних збитків на суму 1299,87 гривень.
01.04.2020 року приблизно о 00 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що в будинку АДРЕСА_3 , на даний час відсутній господар ОСОБА_7 та за місцем мешкання останнього можуть знаходитись цінні речі, які він може звернути на свою користь, після чого у ОСОБА_5 , виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, котре знаходиться у вищевказаному домоволодінні, яке належить ОСОБА_7 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, 01.04.2020 приблизно о 00 годині 10 хвилин ОСОБА_5 , із заздалегідь приготованою викруткою переліз через паркан, яким огороджено територію домоволодіння АДРЕСА_3 . Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_5 , за допомогою заздалегідь приготованої викрутки, шляхом віджиму вхідних дверей, проник до приміщення будинку.
Далі, перебуваючи у приміщенні будинку за вказаною адресою, ОСОБА_5 , впевнившись у тому, що у приміщенні будинку нікого не має та за його противоправними діями ніхто не спостерігає, таємно з зальної кімнати будинку викрав телевізор марки «НІТАСНІ» модель С29-ТF640S, вартість якого згідно висновку експерта № 1402/20 від 10.04.2020 становить 600 гривень 00 копійок, телевізор «ВЕКО» модель NR 21С2Т34, вартість якого згідно висновку експерта №1402/20 від 10.04.2020 становить 500 гривень 00 копійок.
Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, пройшов до спальної кімнати, звідки таємно з електричного патрону на стелі за допомогою сили рук викрутив економічну світлодіодну лампочку марки «ЕСОLUX» потужністю 10 Вт у кількості 1 штуки. Далі, ОСОБА_5 , пройшов до зальної кімнати вищевказаного будинку, де таємно з електричного патрону на стелі за допомогою сили рук викрутив економічну світлодіодну лампочку марки «ЕСОLUX» потужністю 10 Вт у кількості 1 штуки, після чого прослідував до коридору будинку, де таємно з електричного патрону на стелі за допомогою сили рук викрутив економічну світлодіодну лампочку марки «ЕСОLUX» потужністю 10 Вт у кількості 1 штуки, вартість зазначених трьох економічних світлодіодних лампочок марки «ЕСОLUX» потужністю 10 Вт, згідно висновку експерта № 1402/20 від 10.04.2020 становить 89 гривень 58 копійок.
Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, прослідував до приміщення кухні вказаного будинку, де таємно з електричного патрону на стелі за допомогою сили рук викрутив економічну світлодіодну лампочку марки «ВІОМ» потужністю 10 Вт, вартість якої згідно висновку експерта № 1402/20 від 10.04.2020 становить 31 гривень 21 копійка, які належать ОСОБА_7 ..
Тим самим Замаріхін 1.1, таємно умисно заволодів чужим майном, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 1402/20 від 10.04.2020 матеріальний збиток на загальну суму на суму 1220 гривень 79 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив, що він 24.10.2018 року зайшов у двір ОСОБА_8 , який проживає по сусідству, та з винограднику витягнув труби, які потім здав на пункт прийому металу та отримав 600 грн. Після того, як до нього приїхали працівники поліції, він викупив дані труби та повернув потерпілому. В 2020 році, точної дати не пам`ятає, переліз через паркан у двір до Іанова, який проживає по сусідству. За допомоги викрутки відчинив вхідні двері будинку, звідки викрав два телевізори та економлампи, які продав знайомим. Після того, як до нього приїхали працівники поліції, він викупив дані речі та повернув потерпілому. Крадіжки скоїв, оскільки потрібні були кошти. У скоєному щиро розкаявся.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах кримінального провадження містяться заяви останніх про розгляд справи без їх участі, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не мають, вид та міру покарання просили призначити згідно чинного законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_5 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина ОСОБА_5 в скоєнні ним злочинів в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за:

ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),

вчинене повторно;

ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з положень ч. 2 ст. 75 КК України, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, як обставину, що пом`якшує покарання за скоєне.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який під наглядом лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, має малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий за вчинення аналогічного тяжкого злочину, дані злочини вчинив в період іспитового строку, офіційного місця роботи не має, потерпілим відшкодована шкода шляхом повернення майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, а покарання повинно бути обране необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів в межах санкцій ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70, 71 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати вирішити на підставі ст. 124 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Синельниківського міськрайонного суду від 14.09.2018 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу його затримання з 02.12.2021 року, зарахувавши в строк відбуття покарання період тримання його під вартою з 02.12.2021 року по день набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_1 , на користь судового експерта ОСОБА_10 , р/р: НОМЕР_2 , витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз № 3050/18 від 09.11.2018 року та № 1402/20 від 10.04.2020 року в розмірі 600 (шістсот) гривень.
Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_6 , (т. 2 а. с. 30-31), передати в його володіння; що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_7 (т. 4 а. с. 36 37), передати в його володіння.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії даного вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1