ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2742/21 Справа № 183/1545/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № 0000153, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новомосковського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синєгор`є, Ягоднинського району, Магаданської області, Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 09.12.2002 Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки; 16.11.2004 року постановою Новомосковського міськрайонного суду випробування скасовано;
- 06.04.2007 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 317, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі строком на 1 рік;
- 22.04.2010 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 07.06.2013 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до штрафу 850 гривен;
- 09.08.2016 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
- 03.10.2016 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 22.03.2017 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч. 2 с. 15, ч. 3 с. 185, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; вирок скасовано в частині призначення покарання і вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.06.2017засуджено за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч. 2 с. 15, ч. 3 с. 185, ч.ч.1,4 ст.70, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; 20.10.2019 звільненого з ВК № 89 умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 9 днів;

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого:
- 17.10.2007 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;
- 05.06.2008 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст. 121,69,70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 30.07.2012 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки;
- 07.04.2014 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 1 дня позбавлення волі;
- 18.02.2019 звільненого з Селідовської ІК Донецької області (№82) умовно-достроково на 4 місяці 5 днів,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Новомосковського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.06.2017, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Разом із цим, ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

25 січня 2020 року приблизно о 19.20 годині ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , проходили поблизу будинку № 22, розташованого по вул. Привокзальній, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де побачили раніше невідому їм ОСОБА_11 , яка в лівій руці тримала сумку, а в правій руці у неї знаходився мобільний телефон марки «Meizu М5с» і розуміючи, що у останньої при собі знаходяться речі, які мають матеріальну цінність, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Після чого, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 разом вчинити відкрите викрадення майна ОСОБА_11 , на що ОСОБА_8 погодився, тим самим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 попередньо домовились про спільне вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб у відношенні раніше незнайомої ОСОБА_11 , розподіливши між собою ролі під час вчинення злочину, а саме ОСОБА_8 вирве з правої руки мобільний телефон, а ОСОБА_7 , в свою чергу, шляхом ривку, вирве з лівої руки ОСОБА_11 жіночу сумку. Реалізуючи зазначений злочинний умисел одразу, тобто 25 січня 2020 року приблизно о 19.25 годині, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку № 22, за вказаною адресою, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та відповідно заздалегідь домовленого плану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, розуміючи, що їхні дії очевидні для оточуючих, спільно підбігли у безпосередню близькість до ОСОБА_11 , де ОСОБА_7 , виконавши свою роль, шляхом ривка, вирвав з правої руки потерпілої ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Meizu М5с», вартістю 1550 гривень, а ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, штовхнув руками в потиличну частину голови ОСОБА_11 , в результаті чого остання впала колінами на землю, тим самим спричинивши потерпілій фізичний біль та подавивши волю до супротиву потерпілої ОСОБА_11 , після чого, скориставшись безпорадним станом потерпілої, маючи фізичну перевагу над нею, ОСОБА_8 шляхом ривка вирвав жіночу сумку чорного кольору із штучної шкіри, з рук потерпілої ОСОБА_11 , в якій знаходилось її особисте майно, а саме грошові кошти в сумі 200 гривень, тим самим відкрито заволоділи майном останньої.
В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи відкрито, утримуючи викрадене майно, покинули місце злочину, отримавши можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1750 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 , 27 січня 2020 року, приблизно о 21.30 годині разом з ОСОБА_8 , проходили поблизу будинку № 74, розташованого по вул. Юрія Голополосова, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де побачили раніше невідому їм ОСОБА_12 , яка їхала на велосипеді їм на зустріч і, розуміючи, що у останньої при собі можуть знаходитися речі, які мають матеріальну цінність, у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Після чого, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_7 вчинити відкрите викрадення майна ОСОБА_12 , на що ОСОБА_7 погодився, тим самим вступивши у злочинну змову з ОСОБА_8 і попередньо домовились про спільне вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб у відношенні раніше незнайомої ОСОБА_12 , розподіливши між собою ролі під час вчинення злочину, а саме ОСОБА_7 зіштовхне ОСОБА_12 з велосипеду, а ОСОБА_8 в свою чергу привласнить майно останньої. Реалізуючи зазначений злочинний умисел одразу, тобто 27 січня 2020 року приблизно о 21.35 годині, ОСОБА_7 разом ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку №74 за вказаною адресою, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та відповідно заздалегідь домовленого плану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, розуміючи, що їхні дії очевидні для оточуючих та застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, спільно підбігли у безпосередню близькість до ОСОБА_12 , де ОСОБА_7 , виконавши свою роль, зіштовхнув ОСОБА_12 з велосипеду та коли вона впала на землю, ОСОБА_8 завдав їй два удари рукою в область голови, чим подавив волю до супротиву потерпілої ОСОБА_12 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у виді синця та забою м`яких тканин у лобно-скроневій області голови справа, синця на зовнішній поверхні правого стегна, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого, ОСОБА_7 , шляхом ривка вирвав жіночу сумку чорного кольору із штучної шкіри, з рук потерпілої ОСОБА_12 , в якій знаходилось її особисте майно, а саме: мобільний телефон марки «Huawei Y6 2019 Blue», вартістю 2699 гривень; чохол чорного кольору зі штучної шкіри з написом «Huawei», вартістю 90 гривень; одна турецька мандарина вагою 100 гр., вартістю 10 гривень; грошові кошти в сумі 100 гривень; банківська картка «Приват Банк»; банківська картка «Монобанк»; банківська картка «А банк», які належать ОСОБА_12 , тим самим відкрито заволодів майном останньої.
В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи відкрито, утримуючи викрадене майно, покинули місце злочину, отримавши можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 2899 гривень.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Адвокат вважає, що вирок ухвалено без урахування особи ОСОБА_8 , який перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також його відношення до скоєного, відшкодування потерпілим матеріальної та моральної шкоди та думки потерпілої, яка не наполягала на позбавленні обвинуваченого волі. Окрім цього, на думку адвоката вина ОСОБА_8 за епізодом від 27.01.2020 не доведена. Захисник зазначає, що дії ОСОБА_8 були спрямовані не на скоєння кримінального правопорушення, а на його запобігання, на що вказують показання обвинувачених, а також потерпілої ОСОБА_12 , яка засвідчила факт застосування насильства лише ОСОБА_7 . На переконання адвоката, досліджені судом докази не є достатніми для доведення вини обвинувачених.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор з доводами захисту не погоджується та просить вирок залишити без змін. На переконання прокурора, захисником проігноровано докази, що безпосередньо досліджувались у суді, які у сукупності доводять вину ОСОБА_8 . Доводи захисника про порушення права обвинуваченого на захист прокурор вважає безпідставними, оскільки під час досудового розслідування за клопотанням ОСОБА_8 було залучено безоплатних захисників. Що стосується показань потерпілої, то на думку прокурора їх суд обґрунтовано розцінив критично, оскільки останні дійсно не узгоджуються з наданими нею показаннями під час проведення слідчих дій. При цьому, прокурор звертає увагу на те, що за фактом надання неправдивих свідчень потерпілою 19.08.2020 до ЄРДР внесено відповідні відомості.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених та захисників, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, у цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів провадження, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, та кваліфікація дій останнього учасниками провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Водночас, захисник оскаржує вирок щодо ОСОБА_8 , з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, істотного порушення закону України про кримінальну відповідальність за епізодом від 27.01.2020 та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин колегія суддів переглядає вирок лише щодо ОСОБА_8 та виключно з підстав, зазначених його захисником в апеляційній скарзі.
При цьому, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинувачених та на кваліфікацію їх дій, колегією суддів не встановлено.

Так, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за епізодом від 27.01.2020 повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який хоча і не визнав обставин заволодіння майном ОСОБА_12 , проте факту перебування разом з ОСОБА_8 не заперечував та вказав на те, що саме разом із ним тягнув сумку, після того, як зіштовхнув дівчину з велосипеду, а також зауважив, що вони разом відійшовши на значну відстань, дістали вміст сумки, а саме мобільний телефон, марки якого він не пам`ятає та грошові кошти з гаманця, в розмірі 100 грн., а все інше викинули на територію огороду приватного будинку після чого пішли в сторону вул.В.Ковалівка, де в районі будинку №22, з вул.Радянської їхали працівники поліції, які зупинившись, попрохали показати вміст рюкзаку та карманів, від чого вони з ОСОБА_8 розбіглись в різні сторони, але пізніше він був затриманий працівниками поліції;
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , який хоча і не визнав свою вину, проте обставину перебування 27.01.2020 разом з ОСОБА_7 на місці вчинення злочину та залишення його після злочину разом із останнім не заперечував;
- первісними показаннями потерпілої ОСОБА_12 , наданими в судовому засіданні, яка зазначила, що поверталася додому з роботи на велосипеді та здалеку побачила двох хлопців, які йшли попереду від неї, періодично оглядаючись на неї, а коли вона під`їхала до них, відчула удар ногою по її велосипедові, від якого вона впала, після чого до неї підійшли вказані хлопці та вдвох виривали в неї з рук сумку, нанесли удари, після чого вони побігли, а в неї в руках залишились лише ручки від сумки. Після того як хлопці побігли в невідомому напрямку, вона вибігла на дорогу, зупинила автомобіль, в якому були дві дівчини, які й викликали працівників поліції;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка зазначила, що вона їхала разом з сестрою на автомобілі Subaru, за кермом якого була її сестра, по вул.Глінки, де повертаючи на вул.Островського, побачила двох осіб, які бігли на зустріч їх автомобілю, одна з яких тримаоа щось в руках, а після них вибігла жінка на дорогу та зупинила їх автомобіль, повідомивши, що на неї напали та пограбували двоє чоловіків, які зіштовхнули її з велосипеду, вирвали в неї сумку, від якої в неї залишилися тільки ручки в руках, після чого вони викликали працівників поліції та поїхали;
- показаннями свідка ОСОБА_14 , який зазначив, що під час його чергування, точну дату та рік він не пам`ятає, надійшло повідомлення по 102, про те, що двоє невідомих чоловіків заволоділи сумкою жінки та побігли в сторону вул.В.Ковалівка м. Новомосковськ, після чого він разом з екіпажем направилися для відпрацювання прилеглої території по спіралі між вулицями Осипенко та Островського, м. Новомосковська, в пошуках даних грабіжників. Приїхавши на вул. В.Ковалівка, біля будинку №22, вони побачили двох хлопців, один з яких був з рюкзаком, але вони почали тікати, як тільки він до них підійшов. Далі, він наздогнав чоловіка з рюкзаком та запитав, що саме в ньому знаходиться, на що ОСОБА_7 , як тепер йому відомо, відповів, що рюкзак йому не належить і його вміст йому невідомий, після чого під`їхали співробітники СОГ та затримали вказаного чоловіка;
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_12 , відповідно до якої остання просить притягнути до відповідальності невідомих, які приблизно о 21.40 годині 27.01.2020 відкрито заволоділи майном, коли вона проїжджала на велосипеді по вул.Островського (Ю.Голополосова), м. Новомосковськ (т.1а.п.58);
- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 27.01.2020, проведений в присутності понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , відповідно до якого об`єктом огляду є вільна ділянка місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 знаходиться бетонна дорога та узбіччя, наявне вуличне освітлення та зафіксоване місце вчинення злочину зі слів заявника. Під час огляду на вказаній ділянці будь-якої жіночої сумки або інших речей виявлено не було (т.1а.п.59-61);
- протоколом огляду речей від 28.01.2020 в присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , відповідно до якого об`єктом огляду є документи на викрадений мобільний телефон, які добровільно надала для огляду ОСОБА_12 , а саме коробка від мобільного телефону "HUAWEI Y6" 2019 світлого кольору на зворотній стороні якого мається друкований напис: ІМЕІ НОМЕР_3 ; ІМЕІ НОМЕР_4 . З вказаної коробки зроблена копія. Також ОСОБА_12 надала чек з магазину "COMFY" на мобільний телефон марки "HUAWEI Y6" 2019 від 19.09.2018, на якому зазначена сума 4497 гривень 00 копійок та видаткова накладна на нього №4NVM1-0060 від 19.09.2019 (т.1а.п.62-62а). Оригінали вказаних документів повернені ОСОБА_12 та з них зроблені копії (т.1а.п.62), які визнані та долучені в якості речових доказів по даному кримінальному провадженню (т.1а.п.63);
- протоколом огляду велосипеду марки "Салют" синього кольору, проведеного в присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , відповідно до якого на момент огляду на вказаному велосипеді мається подряпина у вигляді облущення фарби, (т.1а.п.64-65), який визнано та долучено в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні (т.1а.п.66) та переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_12 (т.1а.п.67);
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_12 в присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , відповідно до якого потерпіла на фотознімках №3 та №2 впізнала чоловіків, які 27.01.2020 із застосуванням фізичної сили відкрито викрали її майно, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно (т.1а.п.68-71, 72-75);
- протоколом огляду предмету від 28.01.2020 року та фототаблицею до нього в присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , відповідно до якого об`єктом огляду є ручки від сумки зі шкірозамінника чорного кольору, наданий їх опис (т.1а.п.90-93), які визнані та долучені в якості речових доказів по даному кримінальному провадженню (т.1а.п.94) та передані на зберігання до камери схову Новомосковського ВП (т.1а.п.95);
- протоколом огляду предмету від 28.01.2020 та фототаблицею до нього за участю підозрюваного ОСОБА_21 , потерпілої ОСОБА_12 в присутності понятих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості по вул.Циолковського, м. Новомосковська, поблизу будинку №53, розташованого по вул. Гетьманській, на яку вказав ОСОБА_7 та пояснив, що він зі своїм товаришем викинув сумку, яку викрали у потерпілої ОСОБА_12 . Під час огляду, вказана сумка знаходилася на землі, на даній ділянці місцевості. Вказана сумка чорного кольору, на момент огляду в якій блискавка відірвана, ручки на сумці відсутні, як пояснила потерпіла, що вказана сумка належить саме їй, яку у неї викрали з речами 27.01.2020. Також при огляді на землі знаходилася рукавичка чорного кольору чоловіча, як пояснив ОСОБА_7 , що вказана рукавичка належить саме йому, яку він загубив (т.1а.п.96-102), які визнані та долучені в якості речових доказів по даному кримінальному провадженню (т.1а.п.103) та передані на зберігання до камери схову Новомосковського ВП (т.1а.п.104);
- протоколом огляду предмету від 28.01.2020 в присутності понятих ОСОБА_24 , ОСОБА_25 відповідно до якого об`єктом огляду є спец.пакет INZ 4052218, в якому знаходиться вилучена під час затримання ОСОБА_7 (т. 1 а.п. 79-82) спортивна кофта синього кольору марки Adidas, наданий її детальний опис, у лівій зовнішній кишені якої знаходиться пуста пластмасова ампула об`ємом приблизно 2мл, а на внутрішній частині кофти, по середині з права, знаходиться булавка сріблястого кольору (т.1а.п.105-106), які визнані та долучені в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні (т.1а.п.107) та передані на зберігання до камери схову Новомосковського ВП (т.1а.п.108);
- протоколом огляду предмету від 28.01.2020 року в присутності понятих ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , відповідно до якого об`єктом огляду є спец.пакет INZ 4052742, в якому знаходиться рюкзак із тканини чорного кольору марки JINXINGSHUODA, вилучений під час затримання ОСОБА_7 (т. 1 а.п. 79-82) та наданий його детальний опис (т.1а.п.109-110), який визнано та долучено в якості речового доказу по даному кримінальному провадженню (т.1а.п.111) та переданий на зберігання до камери схову Новомосковського ВП (т.1а.п.112);
- протоколом огляду предмету від 28.01.2020 та фото таблицею до нього в присутності понятих ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , відповідно до якого об`єктом огляду є спец.пакет ЕХР 0351235, в якому знаходяться виявлені під час огляду рюкзаку, вилученого у ОСОБА_7 (т. 1 а.п. 79-82) речі, що належать потерпілій ОСОБА_12 . В ході огляду було зроблено фото та складена фототаблиця, після огляду речі було поміщено до спец, пакету INZ 4052749 (т.1а.п.113-114, 115-122), які визнані та долучені в якості речових доказів по даному кримінальному провадженню (т.1а.п.123-125) та передані на зберігання потерпілій ОСОБА_12 (т.1а.п.129);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.03.2020та фототаблицею до нього за участю потерпілої ОСОБА_12 , спеціаліста ОСОБА_26 в присутності понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 відповідно до якого потерпілій ОСОБА_12 було запропоновано показати та розказати про події, що мали місце 27.01.2020 року, за адресою ОСОБА_29 , поблизу будинку №74, м. Новомосковськ, на що остання в присутності понятих надала свою добровільну згоду та показала, що 27.01.2020 приблизно о 21.30 годині вона їхала на велосипеді, коли в цей час чоловік рукою зіштовхнув її з велосипеду, від чого вона впала, потім два чоловіки почали тягнути її сумку, яка знаходилася у неї в руках. Чоловік, який стояв позаду, вдарив її два рази кулаком в область голови, після чого у неї забрали сумку з речами. В ході слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_12 показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень. (т.1а.п.135-141);
- висновками експерта №42/Е від 28.01.2020 року та №101/Е від 05.03.2020, відповідно до яких на підставі судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що тілесні ушкодження у виді синця та забою м`яких тканин лобно-скроневій області голови справа, синця на зовнішній поверхні правого стегна, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які заподіяні тупими твердими предметами і по давності спричинення відповідають даті пригоди 27.01.2020 року, що підтверджується забарвленням синців у блідо-червоно-фіолетовий колір. Враховуючи кількість виявлених при огляді потерпілої тілесних ушкоджень, можливо стверджувати, що вони утворилися внаслідок не менш двох травматичних дій та заподіяні тупими твердими предметами.
Оскільки усі тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами, можливо стверджувати, що вони могли утворитися при механізмі, вказаним потерпілою ОСОБА_12 в ході слідчого експерименту (т.1а.п.133-134, 142-143);
- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №648-20 від 19.02.2020, згідно з яким станом на 27.01.2020 (дійсна) вартість: однієї турецької мандарини, вагою 100 г, придбаної в 2020 році - 10 грн.; чохла чорного кольору зі штучної шкіри з написом HUAWEI придбаного в 2019 році - 90 грн.; телефону сенсорного синього кольору HUAWEI Y6 2019 Blue придбаного в 2019 році - 2 699 грн. (т.1а.п.145-151).;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.01.2020 та DVD - R диском до нього за участі підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 , в присутності понятих ОСОБА_25 , ОСОБА_30 , відповідно до якого ОСОБА_7 , знаходячись на початку вул.Юрія Голополосова в м. Новомосковськ, добровільно показав та розказав про події, що сталися 27.01.2020 на вказаній вулиці, поблизу будинку №74 м. Новомосковськ, що було зафіксовано на службову відеокамеру "Panaconic Full HD" HC - V260 10.0 Megn Pixels. (т.1а.п.174-175, 176), вказаний диск визнано та долучено в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні (т.1а.п.177) та відтворено в судовому засіданні 05.07.2021 року.

Надаючи оцінку цим доказам у своїй сукупності, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за епізодом від 27.01.2020, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що дії обвинувачених були узгоджені між собою, на що вказують показання потерпілої та обвинувачених які лише після того, як вирвали сумку з рук потерпілої покинули місце вчинення злочину разом.
Наведені обставини не заперечувала й сама потерпіла, а також підтвердили свідок ОСОБА_13 , яка бачила, як тікають дві особи, одна з яких тримала щось у руках, а також свідок ОСОБА_14 , який вказав, що також бачив двох хлопців, один з яких був з рюкзаком, але вони почали тікати, як тільки він до них підійшов.

З огляду на вказані докази, жодні сумніви у тому, що злочин було вчинено за попередньою змовою та дії ОСОБА_8 були спрямовані на відкрите заволодіння майном у суду відсутні.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_8 мав на меті попередити вчинення злочину та повернути майно потерпілій, за цих умом є безпідставним.
Вирішуючи питання обґрунтованості такої позиції захисту, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_8 на місці вчинення злочину не залишився, допомоги потерпілій не надав, що вказує на відсутність позитивних намірів.
Що стосується доводів захисту про те, що насилля до потерпілої ОСОБА_8 не застосовувалось, то вони також не заслуговують на увагу.
Як вбачається з відеозапису слідчого експерименту, потерпіла ОСОБА_12 вказала на те, що удари наносив той чоловік, що перебував позаду.
В свою чергу, виходячи з відеозапису слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , останній пояснив, що перебував безпосередньо поруч з потерпілою, тоді як позаду нього знаходився ОСОБА_8 .
З урахуванням наведених обставин, колегія суддів не знаходить підстав визнати обґрунтованими доводи захисту та приходить до переконливого висновку про наявність й насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, як кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Щодо показань потерпілої, які надавались нею вдруге, то вони обґрунтовано не враховані судом.
Колегія суддів погоджується з тим, що ці показання суперечать протоколам слідчих дій, первинно наданим нею показанням та спрямовані на уникнення ОСОБА_8 відповідальності, у зв`язку з відшкодуванням ним шкоди.
Поряд із цим, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано визнав недопустимим протокол слідчого експерименту, проведеного за участю ОСОБА_8 , оскільки його проведено з порушенням вимог КПК України, в частині, що стосується статусу понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 .
Що стосується доводів захисту, оголошених під час апеляційного розгляду, про те, що інші слідчі експерименти було проведено за участю цих саме понятих, що ставить під сумнів їх допустимість, то вони не заслуговують на увагу, оскільки до проведення цих слідчих дій в якості понятих залучались інші особи. В суді 1-ї інстанції клопотань щодо визнання цих доказів недопустимими, в тому числі й з підстав статусу понятих, а також доказів, які б підтверджували неможливість залучення для проведення цих слідчих дій понятих, зазначених в протоколах слідчих дій, стороною захисту не заявлялось.
Посилання захисника на порушення права ОСОБА_8 на захист під час досудового розслідування також є безпідставним, оскільки обвинуваченому надавалась безоплатна правова допомога. Більш того, адвокат хоча і порушує питання про проведення слідчих дій без участі захисника, проте не вказує яких саме та не зазначає про необхідність визнання недопустимими протоколів, складених за їх результатами.
Вирішуючи питання про правильність застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного ним покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину і особі останнього, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_33 призначено відповідно до вищезазначених вимог.
Так, призначаючи ОСОБА_33 покарання суд врахував ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а також особу обвинуваченого, який раніше за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В якості обставини, що пом`якшує покарання, суд визнав відшкодування завданих збитків.
Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_33 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього виключно в умовах ізоляції від суспільства протягом визначеного судом строку, колегія суддів погоджується та вважає, що призначене ОСОБА_33 покарання за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_35 вчинив тяжкий злочин, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, проти жінок, які неспроможні чинити належний опір, свою вину за другим епізодом взагалі не визнав, що, на думку суду, виключає можливість застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Щодо стосується доводів апелянта про те, що обвинувачений відшкодував завдану шкоду, то вони хоча і мають місце, проте підстав для призначення більш м`якого покарання не дають.

Отже, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку, який скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,
колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Новомосковського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4