Справа № 314/5706/21
Провадження № 1-в/314/99/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.01.2022 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Дружелюбівський виправний центр (№1)», судимого:

- 02.04.2019 року Краматорським міським судом за ч.1 ст. 296 КК України до штрафу у розмірі 8500 грн.;

- 19.12.2019 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.1 ст. 162, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі,

за участю прокурора: ОСОБА_4 , представника установи: ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 , про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -

Початок строку: 28.09.2020 року. Кінець строку: 29.08.2022 року.

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Дружелюбівський виправний центр (№1)» про умовно-дострокове звільнення.

До Дружелюбівського виправного центру засуджений ОСОБА_3 прибув 27.10.2020 року.

За період відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштований на власному підприємстві. Порушень вимог режиму відбування покарання не допускає. Має одне заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктивний, тихий, скритний. З представниками адміністрації ввічливий.

Засуджений ОСОБА_3 суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки і просить суд задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Представник установи виконання покарань не заперечує проти задоволення заяви засудженого.

Прокурор заяву підтримав і вважає, що подання належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу приходить до висновку, що клопотання засудженого підлягає задоволенню на підставі наступного:

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на те, що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

За ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу, отже в ухвалі суду визначається строк умовно-дострокового звільнення, що співпадає зі строком невідбутої частини покарання.

Строк за ч.1 ст.251 ЦК України є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Початок строку умовно-дострокового звільнення та строку невідбутої частини покарання не може бути пов`язаним з моментом постановлення та оголошення ухвали суду, оскільки умовно-дострокове звільнення пов`язується з моментом набрання ухвали суду законної сили та її фактичним виконанням.

Засуджений, після постановлення та оголошення ухвали суду про умовно-дострокове звільнення до набрання законної сили ухвали суду та її фактичного виконання продовжує відбувати покарання, ч.6 ст.539 КПК України визначає процесуальну можливість прокурора апеляційного оскарження ухвали суду про умовно-дострокове звільнення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що початок строку умовно-дострокове звільнення та строку невідбутої частини покарання (в залежності від реалізації процесуальних прав учасників та наслідків апеляційного перегляду) на час постановлення та оголошення ухвали не може бути визначений чітким терміном календарною датою (у розумінні ч.2 ст.251 ЦК України), що пов`язується з неможливістю визначити такий строк роками, місяцями, днями на час постановлення та оголошення ухвали суду, а має пов`язуватися з настанням події, з якою пов`язано його початок набранням ухвали суду законної сили та її виконання.

Суд не має можливості чітко та передбачувано визначити дату початку умовно-дострокового звільнення та строку невідбутої частини покарання, оскільки початок такого строку пов`язується з набранням ухвали законної сили та її виконання та залежить від реалізації процесуального права прокурора оскаржити ухвалу суду, що передбачити на час постановлення та оголошення ухвали суду неможливо.

За ч.1 ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується за наслідками набрання ухвали про умовно-дострокове звільнення законної сили та її фактичного виконання, суд приходить до висновку, що строк умовно-дострокового звільнення та строк невідбутої частини покарання має визначатись періодом у часі з моменту набрання ухвали про умовно-дострокове звільнення законної сили та її фактичного виконання до кінця строку покарання за вироком суду.

Отже, суд встановлює строк умовно-дострокового звільнення та строк невідбутої частини покарання: з моменту набрання ухвали про умовно-дострокове звільнення законної сили та її виконання - до 29.08.2022 (кінець строку покарання за вироком суду).

Зазначене, на переконання суду, буде відповідати принципам правової визначеності та передбачуваності закріпленим Європейською конвенцією з захисту прав людини і основоположних свобод та визначати чіткий строк з визначеним початком та терміном закінчення.

Відповідно до ч.6 ст.539 КПК України за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст.537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву засудженого ОСОБА_3 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,умовно-достроково від відбування покарання у виді обмеження волі на строк з моменту набрання ухвали про умовно-дострокове звільнення законної сили та її виконання до 29.08.2022 (кінець строку покарання за вироком суду).
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

10.01.2022