Справа № 727/9510/21
Провадження № 1-кп/727/428/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
За участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
представника потерпілого: ОСОБА_4
неповнолітнього потерпілого: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001403 від 22.08.2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.126 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30 вересня 2021 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшли матеріали кримінального провадження №727/9510/21, зареєстрованого в ЄРДР №0001403 від 22.08.2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 21.08.2021 року біля 22 год. 45 хв., перебуваючи за адресою м. Чернівці вул. Комарова біля ломбарду «Скарбниця» підійшов до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де між ними розпочалась словесна суперечка.
У подальшому, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_6 , діючи з умислом на завдання болю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і відповідні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс останньому правою рукою один удар в область обличчя, а саме: в нижню праву щелепу та один удар в область скроні з правої сторони, чим завдав останньому фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень.
Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.126 КК України, тобто умисне завдання ударів, що завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Під час судового засідання обвинувачений та законний представник потерпілої особи, неповнолітній потерпілий звернулися до суду з клопотаннями про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим у порядку ст. 46 КК України.
Підставами для звільнення від кримінальної відповідальності, згідно поданих клопотань, є те, що вони примирились, претензій до обвинуваченого не має. Вчинене діяння є кримінальним проступком.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання.
Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Так, за змістом ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України і ч.6 ст.284 КПК України, якщо під час здійснення підготовчого чи судового розгляду провадження будуть виявлені обставини, передбачені ч.2 ст. 284 КПК України, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
За змістом ст.285, ст.286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, підставою для застосування ст. 46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила злочин вперше, це кримінальний проступок, винний примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.

Як вбачається з дослідженої судом вимоги ДІАП ГУНП, ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.11.2016 року його було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і звільнено від покарання. На підставі ст.105 КК до неповнолітнього застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля.

Відповідно до ст. 88 ч. 3 КК України, особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, кримінальна протиправність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.
Відтак, ОСОБА_6 є особою, яка не має судимості, оскільки був звільнений від покарання.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.
Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», не утворює повторності раніше вчинений злочин, за який особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, засуджено без призначення покарання або зі звільненням від покарання, а також злочин, судимість за який було погашено чи знято.
Аналізуючи вище наведене суд приходить до переконання, що у разі вчинення особою злочину раніше, судимість за який погашена, злочин втратив своє правове значення, а тому особа визнається такою, що вчинила злочин вперше.
З огляду на це, обвинувачений ОСОБА_6 вважається особою, що вчинила злочин вперше.
Примирення у відповідності до ст. 46 КК України - це акт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру. Результатом цього є угода зазначених осіб, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 вперше вчинив кримінальний проступок, позитивно характеризується по місцю проживання, у вчиненому щиро кається, вину визнав повністю та примирився із потерпілим, претензії у потерпілої особи відсутні.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що у даному випадку наявні підстави, визначені ст.46 КК України, а тому приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.100, 284, 285, 286, 372, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 126 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження №727/9510/21 відносно нього закрити.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1