Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/34/21
Провадження № 1-кп/376/113/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2021 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 2923 від 11 серпня 2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, не зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого ПП «Бастіон», раніше не одноразово судимого, має на утриманні малолітню дитину,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності на шлях виправлення не став, та повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.
Так, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: металевої бочки, розташованої на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому, 07 серпня 2020 року, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, надав недостовірну інформацію ОСОБА_6 - власнику металобази, що розташована в м. Біла Церква Київської області про те, що у близького родича ОСОБА_4 наявна металева бочка, яку останньому дозволили продати.
Надалі, 10 серпня 2020 року, близько 17 години, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ще двоє робітників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули до території домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, вони виявили, що частина паркану, що поряд з металевою бочкою, була не огороджена.
В цей же час, ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, користуючись тим, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не усвідомлюють факт викрадення майна, вказав останнім розрізати на частини металеву бочку, що в подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали виконувати, а сам ОСОБА_4 покинув місце злочину.
Факт розрізання бочки помітив ОСОБА_10 , що є сусідом ОСОБА_9 та з цікавості запитав у робітників про законність їх дій після сприйняття інформації зрозумів, що дії робітників є злочинними так як особисто знає ОСОБА_9 , а робітники вказували на іншу особу - на ОСОБА_4 , як власника домоволодіння. В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_6 позбавили можливості ОСОБА_4 залишити місце події, повідомили про його злочинні дії власника ОСОБА_9 та викликали працівників поліції і тим самим унеможливили доведення його злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, до кінця.
Таким чином, ОСОБА_4 намагався таємно, повторно здійснити крадіжку металевої бочки, вартістю 8094 грн., належної ОСОБА_9 , яка знаходилась на території вищевказаного домоволодіння, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як його злочинні дії були припинені представниками громадськості, які в подальшому ОСОБА_4 передали працівникам поліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, він зрозумів всю протиправність своєї поведінки, а також просив суд застосувати до нього міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій вказав, що просить розглянути справу без його участі, претензій до обвинуваченого не має.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні з урахуванням обставин справи, характеру та ступеня суспільної небезпеки злочину, особи обвинуваченого просила суд визнати ОСОБА_11 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі з застосування вимог ст. 75 КК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_4 вину визнає в повному обсязі, щиро кається, має на утриманні малолітню дитину, шкоду потерпілому відшкодовано, а тому просив призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі та встановити іспитовий строк один рік.
Суд приймає до уваги показання обвинуваченого про обставини вчинення ним кримінального правопорушення і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку вимог ст. 349 ч.3 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів в добровільності і істинності їх позицій, при цьому судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з вимогами ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд визнає його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 відповідно до вимог ст. 67 КК України, є рецидив злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, якій відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, характеристику особистості обвинуваченого, те що він щиро розкаюється, вину визнав в повному обсязі, раніше судимий, також суд враховує думку потерпілого, який будь яких претензій до обвинуваченого не має, тому суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_11 можливо без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і тому відносно нього необхідно застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, якщо виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб в місця позбавлення волі.

Одночасно суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 обов`язки передбачені п. 1,2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та до набрання вироком законної сили суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.
Судові витрат по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженню підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,15,65,66,67,75,76,185 КК України, ст.ст. 100,349,368, 369,370,371,373,374,376, 392 - 395 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 1-го року позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:

Металеву бочку розмірами: діаметр 1м, довжина бочки 03 м 70 см, товщина стінки бочки - 9 мм, яка залишена на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Сквирський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Суддя: ОСОБА_1