Справа 369/7239/21 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3629/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28 липня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 ,-
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28 липня 2021 року ОСОБА_8 , обвинуваченій у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 25.09.2021 року включно із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 грн.
Своє рішення суддя місцевого суду обґрунтував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого тяжкого злочину, даних про її особу, яка раніше судима за вчинення умисних тяжких злочинів, не заміжня, не працевлаштована та ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України. Судом враховано також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленому ризику.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу указавши на її незаконність та необґрунтованість. Вважала необґрунтованим висновок суду про доведеність наявності ризику її переховування від суду. Зокрема, звернула увагу на те, що під час її затримання остання не вчиняла жодних спроб втечі. Крім цього, вказала на довідку Департаменту інформатизації МВС України від 19.10.2020 року в якій відсутня інформація про її перебування у розшуку. Відповідно до листа філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області від 19.10.2020 року обвинувачена за час перебування на обліку обов`язків, покладених на неї судом не порушувала. Наведене, на думку апелянта свідчить як про відсутність констатованого судом ризику, так і інших ризиків неналежної процесуальної поведінки зокрема. Щодо тяжкості покарання, яке їй загрожує у разі доведення її вини у пред`явленому обвинуваченні, що судом було враховане при продовженні дії запобіжного заходу, то дана обставина на думку апелянта суперечить презумпції невинуватості та практиці Європейського суду з прав людини. Просила ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи просили цю скаргу задовольнити;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав не обґрунтованими і просив залишити скаргу без задоволення;
вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Колегія суддів зважає на те, що питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої було вирішене на стадії судового провадження. Тобто це питання вирішувалось на стадії яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що судовими інстанціями на стадії досудового розслідування неодноразово визнавалась обґрунтованість підозри, що давало підстави для ухвалення як рішення про застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час продовження строку тримання під вартою. Відповідні ухвали слідчих суддів не були змінені чи скасовані. Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів. Таким чином при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою на стадії судового провадження та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Оцінюючи рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції при вирішенні зазначеного вище питання були враховані тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, не має міцних соціальних зв`язків, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченій у випадку доведеності вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину. Ці обставини, а також те, що у даному кримінальному провадженні не досліджені усі докази привели суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про наявність ризиків того, що обвинувачена, перебуваючи на свободі може переховуватись від суду. У зв`язку із цим суд першої інстанції із підстав, передбачених законом ухвалив рішення про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, належним чином його мотивувавши. Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає засадам законності, обґрунтованості та вмотивованості, із цим рішенням колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Апеляційна скарга обвинуваченої не містить доводів, які би указували на незаконність та не обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.
Так, висновок суду першої інстанції про доведеність ризику переховування обвинуваченої від суду ґрунтується на даних про особу обвинуваченої із урахуванням тяжкості та обставин вчинення злочину. Те, що на обвинувачену не оголошувався розшук не є безумовною обставиною, яка виключала би можливість ухилення обвинуваченої від суду. Щодо листа центру пробації, на який послалась обвинувачена, зазначені у цьому листі обставини як не виключають, так і не знижують ступінь ризику ухилення обвинуваченої від слідства. Посилання обвинуваченої на те, що врахування судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою тяжкості покарання, яке може бути призначене обвинуваченій суперечить презумпції невинуватості та практиці Європейського суду з прав людини не ґрунтується на вимогах закону, оскільки необхідність врахування цієї обставини прямо передбачена п.2 ч.1 ст. 178 КПК України. Колегія суддів враховує і те, що зазначена вище обставина враховується судом у сукупності із іншими обставинами, що не суперечить практиці ЄСПЛ.
Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.
Ухвала Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28 липня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не знаходить у зв`язку із чим залишає ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28 липня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4