УХВАЛА

06 грудня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне, клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000007 від 11.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України (далі - це ж кримінальне провадження), про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
З клопотання слідує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб із посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27 листопада 2021 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу магазину «Атлант», що знаходиться у АДРЕСА_1 , вимагав та одержав від гр. ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США за здійснення ним впливу на осіб, які уповноважені на виконання функцій держави, а саме службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо прийняття ними рішення, яке полягатиме у підготовці та видачі документів, що слугуватимуть підставою для подальшого визнання гр. ОСОБА_7 непридатним для проходження строкової військової служби за станом здоров`я та подальшого непризову його на строкову військову службу, чим вчинив одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.
27.11.2021 проведено обшук в нежитлових приміщеннях, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та на праві державної власності належить Державі Україна в особі Міністерства оборони України в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого виявлено та вилучено майно, на яке слідчий просить накласти арешт.
Слідчий в клопотанні вказує, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки у ньому міститься інформація, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Покликаючись на наведене, слідчий вказує на необхідність у накладенні арешту на вищевказане вилучене майно, яке є речовими доказами, відповідає критеріям ст.98 КПК України, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий подала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала та просила задоволити.
ІНФОРМАЦІЯ_4 про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлений належним чином, в судове засідання представник не з`явився.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.
З урахуванням викладеного, заяви слідчого, неявки власника майна, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні, що вилучено за вищевказаних обставин, як таке, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 27.11.2021 в нежитлових приміщеннях, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та на праві державної власності належить Державі Україна в особі Міністерства оборони України в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на:
- особову справу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 31 аркуші;
- особову справу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 34 аркушах;
- особову справу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 23 аркушах;
- журнал реєстрації висновків щодо стану здоров`я призовників ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Позбавити можливості власника та інших осіб користуватися та розпоряджатися будь-яким чином усім вищевказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1