Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1702/22
Провадження №1-кп/523/1080/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

03.02.2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ,

в присутності обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000902 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньо-спеціальною освітою, заміжньої, маючої на утримані малолітніх дітей 2012,2017,2021 років народження, є інвалідом 3-групи з дитинства, домогосподарки, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Одеській області від 29.01.2021 №127 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, та покладено на неї виконання функціональних обов`язків.

04.12.2021р., приблизно о 08год. 00хв., дільничний офіцер поліції ОСОБА_4 заступила на службу в складі слідчо-оперативної групи Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, при цьому, пройшовши цільовий інструктаж, отримавши табельну зброю, приступила до виконання своїх службових обов`язків.

Під час несення служби, 05.12.2021р., приблизно о 03год. 59хв., ОСОБА_4 виконуючи свої службові обов`язки, знаходилась по АДРЕСА_2 , біля приміщення чергової частини, де у цей час перебувала ОСОБА_6 , яка поводила себе агресивно та виражалася на адресу останньої нецензурною лайкою. При цьому, Біста усвідомлювала, що перед нею знаходиться працівник поліції, у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 представилась працівником поліції, перебувала в форменому одязі з розпізнавальними знаками, відповідно до положень Закону України «Про Національну поліцію».

Далі, ОСОБА_4 намагаючись заспокоїти Бісту, неодноразово вимагала припинити словесну лайку та противоправні дії з боку останньої. В цей час, у Бісти виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень співробітнику правоохоронних органів, а саме дільничному офіцеру поліції-ст. лейтенанту поліції ОСОБА_4 , при цьому Біста реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень дільничному офіцеру поліції при виконанні ним своїх службових обов`язків, стоячи навпроти ОСОБА_4 , нанесла останній удар правою ногою в область живота, удар правою ногою в область сідниць та удар правою рукою в область голови, чим спричинила останній легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин передньої черевної стінки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин волосистої частини голови.

В судовому засіданні, Біста повністю визнала свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченнях, крім того, пояснила суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного нею

при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного нею кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що Біста в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, потерпіла та обвинувачена не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини проваджень у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин проваджень, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина Бісти у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.2 ст.345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні покарання Бісті, суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа Бісти, яка є особою раніше не судимою, вперше вчинила злочин та притягається до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, заміжньою, є багатодітною матір`ю та маючої на утриманні малолітніх дітей 2012, 2017, 2021 років народження, є інвалідом 3-групи з дитинства, маючої постійне місце проживання, де мешкає разом із родиною та де характеризується незадовільно.

Обставинами, які пом`якшують покарання Бісті, передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій будь-якого матеріального та морального характеру до обвинуваченої з боку потерпілої.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу Бісти, яка є особою раніше не судимою, вперше вчинила злочин та притягається до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, заміжньою, є багатодітною матір`ю та маючої на утриманні малолітніх дітей 2012, 2017, 2021 років народження, є інвалідом 3-групи з дитинства, маючої постійне місце проживання, де мешкає разом із родиною та де характеризується незадовільно, приймаючи до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій будь-якого матеріального та морального характеру до обвинуваченої з боку потерпілої, враховуючи думку потерпілої, яка просить призначити покарання обвинуваченій відповідно до вимог Законодавства України і з цього приводу покладається на розсуд Суду, з метою запобігання вчиненню обвинуваченою нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченої та недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень, можливе без її ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавленням волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.2 ст.345 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно Бісти залишити попередній - особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Головуючий суддя: ОСОБА_1