Справа № 159/6605/21 Провадження №11-сс/802/575/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференцзв`язку),
власника майна - ОСОБА_7 ,
представника власника майна - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2021 року про арешт майна,

В С Т А Н О В И В

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події 04.11.2021 на території тракторної бригади ТзОВ "Заповіт" у с.Козлиничах Ковельського району Волинської області транспортний засіб марки "ЗИЛ 131", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з маніпулятором, транспортний засіб марки "Вольво" реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , завантажений лісодеревиною об`ємом 16 м.куб. та поруч складену лісодеревину об`ємом близько 41,24 м.куб., загальною кубомасою 57,24 м.куб. без наявних документів, що підтверджують легальність її походження та перевезення.
Клопотання умотивоване тим, що у провадженні слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001160 від 05.11.2021 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Постановою слідчого від 05.11.2021 вказані транспортні засоби та лісодеревина визнані речовими доказами у справі та є тимчасово вилученим майном, а тому з метою захисту майна від знищення, пошкодження, псування, приховування, перетворення, відчуження слідчий просив задовольнити клопотання та накласти на транспортні засоби та деревину арешт.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2021 року клопотання задоволено частково. Накладено арешт на:
- спеціалізований вантажний самоскид марки "ЗИЛ 131", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , із маніпулятором, фактичним користувачем якого є ОСОБА_10 ;
- автомобіль марки "Вольво", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , належні ОСОБА_7 , та на якому знаходилась лісодеревина (деревина дров`яна) різних порід кубомасою біля 16 куб. м, з позбавленням права на відчуження вказаних вище транспортних засобів до скасування арешту у встановленому законом порядку.
Зобов"язано слідчого СВ Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_9 невідкладно повернути вказані вище транспортні засоби, фактичному користувачеві - ОСОБА_10 та власникові ОСОБА_7 ..
Накласти арешт на:
- лісодеревину (деревину дров`яну) різних порід кубомасою біля 16 куб. м, яка виявлена та вилучена в ході огляду місця події 04.11.21 р. на автомобілі марки "Вольво", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , належні ОСОБА_7 , на території тракторної бригади ТзОВ «Заповіт» у с. Козлиничах Ковельського району Волинської області;
- лісодеревину різних порід загальною кубомасою 41, 24 куб. м., що виявлена та вилучена в ході огляду місця події 04.11.21 р. на території тракторної бригади ТзОВ «Заповіт» у с. Козлиничах Ковельського району Волинської області, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування всією вказаною вище деревиною до скасування арешту у встановленому законом порядку.
В решті клопотання відмовлено.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, яке є доказами в кримінальному провадженні, на ньому збереглись сліди вчиненого кримінального правопорушення, є достатньо - ґрунтовні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, з метою збереження речових доказів, є необхідність у забезпеченні зберігання його для запобігання можливості відчуження цього майна.
Не погоджуючись із таким рішенням прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого повністю та накласти арешт на вилучені транспортні засоби марки "ЗИЛ 131", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , із маніпулятором та автомобіль марки "Вольво", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , із забороною їх відчуження, розпорядження та користування, в решті залишити ухвалу Ковельського міськрайонного суду без змін. Вважає, оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки існує сукупність обґрунтованих підстав вважати, що виявлені та вилучені транспортні засобі використовувались 04.11.2021 під час погрузки та перевезення виявленої лісодеревини, є предметом вчинення кримінального правопорушення та обґрунтовано являються речовими доказами у даній справі. Майно про яке вказує слідчий у клопотанні повністю відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, а тому з метою його збереження воно підлягає арешту, однак слідчий суддя місцевого суду на дані обставини належної уваги не звернув та прийшов до невірного висновку про часткове задоволення клопотання слідчого про арешт майна в частині відмови в задоволенні клопотання про накладення арешту на транспортні засоби із забороною їх відчуження, розпорядження та користування.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, власника майна та його представника, які скаргу заперечили через її безпідставність, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У п.1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч.3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Апеляційний суд вважає, що за наслідками розгляду поданого слідчим клопотання, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого та законного висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для накладення арешту на вилучені транспортні засоби із забороною їх відчуження, розпорядження та користування, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання слідчого в цій частині було відмовлено.
З матеріалів клопотання вбачається, СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001160 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, відомості про яке до ЄРДР внесені 05.11.2021 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, 04.11.2021 близько 15 год 36 хв на території тракторної бригади ТзОВ "Заповіт" у с.Козлиничі Ковельського району Волинської області виявлено транспортний засіб марки ЗИЛ 131, р.н.з. НОМЕР_1 з маніпулятором та транспортний засіб марки "Вольво" р.н.з. НОМЕР_2 з причепом р.н.з. НОМЕР_3 , що завантажений лісодеревиною об`ємом 16 м.куб. та поруч складену лісодеревину об`ємом близько 41,24 м.куб., загальною кубомасою 57,24 м.куб. без наявних документів, що підтверджують легальність її походження та перевезення. Цього ж дня, в присутності понятих було проведено огляд місця події за адресою: тракторна бригада у с.Козлиничі, Ковельського району Волинської області, в ході якого виявлено та вилучено вищевказані транспортні засоби із лісодеревиною. Встановлено, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є користувачем транспортного засобу марки ЗИЛ 131 р.н.з. НОМЕР_1 із маніпулятором, а транспортний засіб марки "Вольво" р.н.з. НОМЕР_2 з причепом р.н.з. НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою слідчого від 04.11.2021 року вказане майно, яке вилучене в ході огляду місця події, визнане речовими доказами у даному кримінальному

провадженні та відповідає критеріям, зазначеним ч.1 ст.98, п.1 ч2, ч.3 ст.170 КПК України.
Прокурор доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту на дане майно вказував про існування розумних підозр, що воно є доказом злочину у кримінальному провадженні № 0001160, а тому, саме з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, просив накласти арешт на транспортні засоби та лісодеревину.
Таким чином, колегія суддів вважає висновок слідчого судді місцевого суду про відсутність законних підстав для накладення арешту на транспортні засоби із забороною їх користування та розпорядження є обгрунтованими.
Однак, матеріали клопотання не містять доказів, а сторона обвинувачення в ході апеляційного розгляду не навела достатніх обґрунтувань з посиланням на належні і допустимі докази, які б давали підстави для накладення арешту на транспортні засоби.
Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі не беруться до уваги судом, оскільки фактично були предметом розгляду в суді першої інстанції і їм була дана вірна юридична оцінка, а на думку суду апеляційної інстанції фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.
Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінально-процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 98, 170, 407, 376, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2021 року про часткове задоволення клопотання про накладення арешту на майно - без змін.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді