Справа № 308/7525/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06.09.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2021 про застосування щодо підозрюваного за ч.2 ст.309 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

03.08.2021 старший слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_5

Клопотання слідчого обґрунтовано наступним.

ОСОБА_5 маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, 11.06.2021, о 17 год. 01 хв., в приміщенні «Нова пошта» № 10, в м. Ужгород, по вул. Заньковецької, 48а, здійснив незаконне придбання одного зіп-пакету без маркування від невстановленої особи, яка знаходилася в м. Київ, всередині якого була наявна кристалічна речовина фіолетового кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 1-фініл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP) масою у перерахунку на 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP) основу) 11,9166 г, що відповідно до наказу МОЗ України від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром. В подальшому ОСОБА_5 незаконно, не маючи на те відповідного дозволу зберігав при собі вищевказану психотропну речовину до зупинки працівниками поліції.

28.07.2021 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, а саме незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків того, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не маючи постійного офіційного джерела доходу, може продовжити вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних, психотропних речовин. При цьому відносно ОСОБА_5 до Ужгородського міськрайонного суду вже скеровано обвинувальний акт за ч.2 ст.309 КК України у рамках кримінального провадження № 0000011 від 14.01.2021. Також просить під час обрання запобіжного заходу врахувати, що підозрюваний ОСОБА_5 не належить до неповнолітніх осіб, осіб похилого віку, тяжко хворих, багатодітних батьків, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, останній не має постійного місця роботи або навчання, факторів, які формують репутацію підозрюваного, зокрема, наявність поранень при виконанні службового або громадянського обов`язку, державних нагород, почесних звань не встановлено. У зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатньо ефективними для запобігання вказаним ризикам порівняно із домашнім арештом.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2021 вказане клопотання слідчого задоволено.

Застосовано щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та заборонено залишати місце його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із міста Ужгорода без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передано для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручено начальнику Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області.

Роз`яснено ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців до 6 жовтня 2021 року включно.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

При цьому, слідчий суддя виходив з того, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість. Слідчий суддя в жодному випадку не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом.

При прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу суд взяв до уваги ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, водночас, не має постійного місця роботи, неодружений, нікого на утриманні не має, у провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000011 від 14.01.2021 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.309 КК України.

ОСОБА_5 змінив місце свого проживання на АДРЕСА_1 . За попереднім місцем проживання в АДРЕСА_2 підозрюваний характеризується позитивно.

З огляду на наведене слідчий суддя визнав, що в даному випадку наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою перешкоджання кримінальному провадженню може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам, у зв`язку з чим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та встановлені ризики, слідчий суддя прийшов до висновку, що наведене вище клопотання слідчого є підставним та підлягає до задоволення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати вказану вище ухвалу слідчого судді від 10.08.2021, посилаючись на наступне.

Вважає, що матеріалами даної справи не підтверджено, що підозрюваний ОСОБА_5 придбав психотропні речовини та свідомо зберігав їх, що він чекав поштове відправлення, адресоване не йому і знав про вміст поштової бандеролі. Обґрунтованість вказаної підозри є сумнівною.

Сторона обвинувачення не довела існування жодного ризику та зовсім не вказала у клопотанні, чому застава чи особисте зобов`язання не зможуть запобігти стверджуваним ризикам.

Слідчий не навів у клопотанні обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Отже, на думку захисника, протокол ОМП та речі, отримані у непередбаченому Законом порядку, не є доказами.

Під час огляду місця події законом не дозволяється жодній особі проводити особистий обшук особи, вилучення у неї і огляд вилучених речей, тим більше особистої кореспонденції.

Оскільки протокол огляду місця події з вилученими у підозрюваного речами не є доказами, не можуть бути використані для прийняття рішення, а тому відсутня потреба в їх збереженні.

Отримання доказів до внесення відомостей до ЄРДР тягне за собою визнання таких доказів недопустимими.

Проведення обшуку до початку досудового розслідування є незаконним, а тому усі докази, отримані під час цього є недопустимими.

Оскільки протокол огляду місця події з вилученими у підозрюваного речами не є доказами, а похідним від них є постанова про визнання доказами наркотичних речовин, то вони всі не можуть бути використані для прийняття рішення, а тому відсутня потреба в їх збереженні.

Слідчий не послався на жодний доказ на користь існування будь-якого ризику. Підозрюваний з`являвся до слідчого: 28.07.2021 для отримання оголошеної йому підозри за викликом слідчого по телефону, 30.07.2021 для допиту, 03.08.2021 для отримання клопотання про запобіжний захід.

Після отримання висновку експерта 16.06.2021 слідчий не звертався одразу з клопотанням про застосування до його підзахисного запобіжного заходу, таке подано слідчим лише 03.08.2021. Підозру ОСОБА_5 вручено через півтора місяці.

Застосування домашнього арешту призведе до порушення прав підозрюваного на свободу і пересування, а також на право працювати і заробляти собі на життя, оскільки суд цілодобово перебувати у місці проживання і лише з дозволу покидати його унеможливлює роботу і перебування на роботі, оскільки узалежнює перебування на роботі від наявності мобільного зв`язку зі слідчим, прокурором і можливістю прийняти від них телефонний виклик підозрюваного.

Отже, слідчий та прокурор порушили приписи КПК та ч.2 ст.19 Конституції України. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Слідчий суддя не врахував позитивну характеристику підозрюваного, наявність у нього сім`ї та відсутність фактів його притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність судимості, про що прокурор не заперечив, вийшов, на думку захисника, за межі клопотання слідчого, оскільки в клопотанні слідчий просив застосувати домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 , а в ухвалі слідчого судді зазначено іншу адресу, водночас ні слідчий, ні прокурор не змінювали клопотання про запобіжний захід.

В клопотанні слід було вказати правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.1 ч.1 ст.184 КПК) і слідчий вказав ч.3 ст.309 КК, однак ОСОБА_8 підозра повідомлена за ч.2 ст.309 КК. Отже, суддя мав повернути клопотання прокурору, оскільки таке не відповідає вимогам Закону.

В резолютивній частині ухвали вказано, що строк її дії до 06.10.2021, що суперечить Закону, оскільки строком є період часу, а не певна дата, і кінцевий термін запобіжного заходу не може перебувати за межами строку досудового розслідування, який закінчується не пізніше як через два місяці від дати повідомлення про підозру 27.07.2021. Отже, 2-місячний строк досудового розслідування закінчується 26.09.2021, не може бути для домашнього арешту пізнішою датою.

Вказані обставини викликали сумнів в неупередженості слідчого судді та тягнули заявлення ним самовідводу, що не зроблено, а тому розглянуто клопотання слідчого у незаконному складі суду, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування ризиків.

Ризик знищити чи спотворити докази не існує, оскільки сам слідчий не знає, які саме докази підозрюваний може знищити чи спотворити і чи має він такі можливості за умови, що висновок експерта вже складено і приєднано до матеріалів справи.

Підозрюваний з`являвся до слідчого тричі: 27.07.2021 на вручення підозри, 30.07.2021 для допиту та 03.08.2021 для допиту вже як свідка. Більше слідчий підозрюваного не викликав. Крім того, слідчий повідомив підозрюваного за 1 годину до розгляду клопотання про домашній арешт 09.08.2021. Отже, підозрюваний не порушує свої обов`язки у цьому провадженні, а тому не має доказів на користь існування ризику переховування, враховуючи суворість покарання за злочин за ч.2 ст.309 КК України штраф або позбавлення волі до трьох років. Підозрюваному за відсутності судимостей і обтяжуючих обставин не може бути призначено найсуворіше покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Підозрюваний ОСОБА_5 не має інтересу впливати на свідків, оскільки під час досудового розслідування не виявлено свідків, які бачили вчинення злочину підозрюваним, оскільки він такого не вчиняв. Свідки були лише під час огляду місця події і нічого важливого не повідомили для обґрунтування підозри.

Ризик вчинення підозрюваним іншого злочину є гіпотетичним і суддя не вправі ґрунтувати свої рішення на припущеннях, а тому і цей ризик не підтверджено слідчим.

Прокурор не довів чому застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи застави не буде достатнім як застосований щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у цьому провадженні.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги його захисника ОСОБА_6 , обговоривши доводи сторони захисту, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Так, відповідно до ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Частиною 2 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст.ст. 177,183,184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вказаний висновок підтверджується доданими до клопотання доказами.

На переконання апеляційного суду, наведені у клопотанні слідчого відомості та матеріали справи свідчать про достатність підстав вважати на цій стадії досудового розслідування обґрунтованою підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України визнані слідчим суддею обґрунтовано: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка, експерта чи спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 слідчий суддя правильно встановив, що надані слідчим докази при застосуванні запобіжного заходу свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що стверджується матеріалами даного кримінального провадження.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 та фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду обґрунтовано визначив застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з визначенням для нього ряду наведених вище процесуальних обов`язків, строк дії оскарженої ухвали слідчого судді. Жодних доказів про упереджене ставлення слідчого судді до будь-якої сторони у даному кримінальному провадження стороною захисту не надано і матеріали даної справи не містять.

Враховуючи наведене, апеляційний суд визнає, що оскаржена ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 є законна та обґрунтована.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування оскарженої у даній справі захисником ухвали слідчого судді від 10.08.2021, апеляційним судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не має, а тому ухвала слідчого судді відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постановлену щодо ОСОБА_5 ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: