Справа № 461/7928/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1128/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 вересня 2021 року про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою задоволено частково клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 .

Застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 19 листопада 2021 року.

Визначено ОСОБА_6 розмір застави в сумі 1362000 грн.

У разі застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 19 листопада 2021 року ухвалено покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом; не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що враховуючи особу підозрюваного, який одружений, має на утримані дитину, не працює, згідно його показам спільного побуту з дружиною не веде, із близьких родичів має тільки сина та сестру з якою не підтримує стосунків, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, однак наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому суд вважав за необхідне обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 вересня 2021 року, скасувати вказану ухвалу, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 80 прожиткових мінімумів, що становить 162 160 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з огляду на те, що сторона захисту вважає, що на даний час існують достатні правові підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із необґрунтованістю, не доведеністю існування ризиків, які зазначені в ухвалі суду, побудові клопотання сторони обвинувачення включно на припущеннях.

Апелянт вважає, що визначений судом розмір застави є завідомо непомірним для нього, не відповідає його матеріальному стану, та не може бути ним сплачений за будь-яких обставин.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані та докази, які вказують що майновий стан підозрюваного дозволяє йому сплатити заставу у розмірі 1 362 000 грн., тобто судом не дотримано баланс між розміром застави, тяжкістю кримінальних правопорушень та особою обвинуваченого.

Апелянт наголошує, що він раніше не судимий, опору при затриманні не чинив, сприяв у розкритті злочину, дав правдиві покази, має стабільні міцні соціальні зв`язки: має сім`ю, дружину і малолітнього сина. Вважає, що ризик переховуватися нівелюється тим, що підозрюваний переважно проживав з сім`єю, іноді в період кризи у відносинах жив за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 , викладене підтверджується свідоцтвом про шлюб, довідкою про те що він проживав з дружиною і сином.

Вважає, що аргумент сторони обвинувачення щодо ризику переховування від органів досудового розслідування у зв`язку із оголошення його у міжнародний розшук є сумнівним і нелогічним, оскільки місце проживання підозрюваного було постійним протягом всього періоду перебування у шлюбі, і якби дійсно його було оголошено у розшук, то інформація про це набула розголосу і його могли безперешкодно затримати, що не відбувалося протягом років.

Стверджує, що з огляду на наявні а матеріалах справи характеризуючі дані підозрюваного, його майновий стан, розмір застави слід зменшити, визначивши його на рівні 80 прожиткових мінімумів, що становить 162 160 грн.

В обґрунтування пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді покликається на те, що 24.09.2021 року була отримана лише резолютивна частина ухвали, а повний текст оскаржуваної ухвали апелянтом так і не був отриманий.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив апеляційну скаргу і просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 вересня 2021 року, то матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження, а відтак колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000842 від 21.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України
21.09.2021 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
22.09.2021 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
23 вересня 2021 року слідчий слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, тимчасово не працюючого, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 вересня 2021 року вказане клопотання задоволено частково. Застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 19 листопада 2021 року, одночасно визначено заставу в сумі 1362000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано.
Під час вирішення питання про часткове задоволення клопотання слідчого слідчим суддею першої інстанції враховано, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 обумовлено наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Так, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами обшуків від 21.09.2021 у відповідності до яких в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 виявлено та вилучено: предмет, схожий на пістолет з маркуванням « НОМЕР_1 , кал. 9 мм / 4дет / made іn Сhehoslovskiya»; предмет, схожий на пістолет, без маркування; предмет, схожий на пістолет з маркуванням « НОМЕР_2 », без магазину; 63 набої різного розміру та маркування; посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на прізвище ОСОБА_10 ; паспорт на литовській мові на прізвище ОСОБА_11 ; GPS-трекер «Magnet», ІМЕІ: НОМЕР_4 та інші речі та документи; висновком експерта № СЕ-19/114-21/16794-БЛ від 22.09.2021 у відповідності до якого 9 мм самозарядний пістолет Макарова, промислового виробництва, без серійного номеру (знищений саморобним способом), на магазині якого наявний нанесений номер « НОМЕР_5 », з наклейками на рукоятці із обох сторін «Слава Україні Героям Слава», являється вогнепальною нарізною зброєю, придатною до стрільби штатними патронами до пістолета Макарова калібру 9х18 мм; висновком експерта № СЕ-19/1 14-21/16785-Бл від 22.09.2021, у відповідності до якого пістолет № НОМЕР_6 , є короткоствольною, нарізною, вогнепальною зброєю, пістолетом «CESKA ZBROJOVKA», моделі - 85, калібру 9х19 мм., «Luger», чеського промислового виробництва (1992 р.в.), який придатний до стрільби придатний; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 21.09.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даного злочину.
При обранні запобіжного заходу слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону, встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 7 років, а відтак підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Доведена і наявність ризиків, передбачених у п.3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Свідки та експерти ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно останнього. Також підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки 21.09.2021 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 вилучено документи з явними ознаками підробки, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на прізвище ОСОБА_10 , в якому є вклеєна фотокартка ОСОБА_6 та паспорт на литовській мові на прізвище ОСОБА_11 із фотозображенням ОСОБА_6 . Згідно показань підозрюваного вказані документи виготовлені ним самим.
Зокрема, приймаючи дане рішення судом першої інстанції вірно враховано конкретні обставини та тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, а саме те, що останній одружений, має на утримані дитину, не працює, згідно його показам спільного побуту з дружиною не веде, із близьких родичів має тільки сина та сестру з якою не підтримує стосунків, а також дані, що містяться в долучених до матеріалів клопотання протоколах за результатами проведення слідчих дій, які дають на даній стадії кримінального провадження наявність достатніх підстав для висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 , врахував конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та прийшов до правильного висновку про те, що підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Таким чином, приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону, врахував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та обрав останньому винятковий у вигляді тримання під вартою, довівши, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та саме такий вид унеможливить переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
З таким висновком слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів повністю погоджується.
При цьому доводи апелянта стосовно відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до уваги не беруться, оскільки КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. За таких обставин аргументи сторони захисту не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.
Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначений розмір застави в повній мірі узгоджується з положеннями ст.182 та ч. 3 ст. 183 КПК України.
Так, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Пунктом другим ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється. При чому у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у таких межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує встановлені в законі граничні розміри.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, перебуває в міжнародному розшуку з 2013 року по ст. 115 КК України, в помешканні ОСОБА_6 знайдені документи, які з його слів, він підробив, останній немає міцних соціальних зв`язків, колегія суддів апеляційного суду вважає, що обраний слідчим суддею розмір застави у виді 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 362 000 грн., є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права підозрюваного.
На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.
Ухвала слідчого судді відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, з матеріалів провадження не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

поновити підозрюваному ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 вересня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 вересня 2021 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді