Провадження № 1-кп/344/435/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, працюючого у ТОВ Епіцентр-К, інваліда ІІ групи, раніше несудимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 14.12.2017, близько 10 год. ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_8 , який ухвалою суду від 09 червня 2021 року звільнений від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296 КК України на підставі ст.47 КК України з передачею його на поруки трудовому колективу, та особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження (надалі Особа), перебували поблизу центрального ринку, що по вул.Дністровська у м.Івано-Франківську.

Зайшовши на ринок, близько 10 год. 45 хв., ОСОБА_8 та Особа, підійшли до паркувальника автомобілів ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 , між якими відбувався словесний конфлікт, неподалік пункту обміну валют, в ході якого ОСОБА_9 ображав потерпілого словами нецензурної лексики.

Побачивши даний конфлікт, перебуваючи у громадському місці, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та Особа, у присутності продавців ринку та інших перехожих, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи особливу зухвалість, підійшли до потерпілого ОСОБА_10 та безпричинно умисно нанесли ОСОБА_10 декілька ударів руками в область голови та ногами в область грудної клітки. Від отриманих ударів ОСОБА_10 впав на землю.

В цей час, ОСОБА_6 , який знаходився поруч із ОСОБА_8 та Особою, усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_10 лежить на землі та не чинить опору, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, проявляючи при цьому елементи вседозволеності та зверхності, наніс декілька ударів ногами по тілу потерпілого ОСОБА_10 .

В подальшому, коли потерпілий піднявся із землі, ОСОБА_8 та Особа, продовжуючи свої хуліганські дії, виражаючись нецензурною лексикою, нанесли ще декілька ударів ногами по тулубу ОСОБА_10 .

Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та Особа, місце події покинули.

Згідно висновку експерта №144/882/16-Д від 30.04.2018 ОСОБА_10 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців у поперековій ділянці зліва, в ділянках обох ніг, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене відповідно до викладеного. Пояснив, що на той час підробляв на ринку та побачивши конфлікт між паркувальником та потерпілим, підійшов разом із товаришами з`ясувати що сталося. Після того як ОСОБА_13 наніс удар рукою, потерпілий впав на землю, а він наніс йому декілька ударів ногами. Усвідомлює, що своїми діями вчинив злочин, на даний час щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свій вчинок, запевнив суд, що такого більше не повториться. Із потерпілим ОСОБА_10 помирився, попросив вибачення та повністю відшкодував завдані збитки, просить суворо його не карати.

Захисник ОСОБА_7 також просить суд суворо не карати обвинуваченого, врахувати, що він офіційно працевлаштований, є інвалідом ІІ групи, повністю відшкодував заподіяну шкоду, потерпілий претензій будь-якого характеру до нього не має.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 повністю підтвердив викладені обставини вчинення злочину. Пояснив, що запаркувавши автомобіль біля центрального ринку, вийшов за продуктами, а коли повернувся, до нього підійшов паркувальник та почав вимагати подвійну оплату, на що він обурився. Після цього до нього підішли троє хлопців та побили його. На час розгляду справи із обвинуваченим ОСОБА_6 він помирився, претензій будь-якого характеру до нього не має, просив сувого його не карати. Подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсудності.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого та потерпілого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Суд вважає дану кваліфікацію правильною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України (в ред. від 15.11.2011) є злочином середньої тяжкості, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, молодий вік обвинуваченого, стан його здоров`я, зокрема те, що визнаний інвалідом ІІ групи, працює.

Окрім того, суд також враховує, що згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_6 наявний середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, Івано-Франківський МРВ філії ДУ Центр пробації в Івано-Франківській області вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здіснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, а також добровільне відшкодування заподіяних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік, те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, є інвалідом ІІ групи, його ставлення до вчиненого, щире каяття, добровільне відшкодування заподіяних збитків, беручи до уваги обставини справи, відсутність тяжких наслідків та претензій будь-якого характеру у потерпілого, а також висновок органу пробації, позицію прокурора в судовому засіданні, який просив при призначенні покарання застосувати ч.1 ст.69 КК України та призначити більш м`яке покарання у вигляді штрафу, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства або обмеження волі, а тому до нього можливо застосувати вимоги ч.1 ст.69 КК України, визначивши йому інше, більш м`яке основне покарання не зазначене в санкції ч.2 ст.296 КК України у вигляді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Речові докази CD-диски із роздруківками телефонних з`єднань та відеозаписами, а також зображення особи чоловічої статі на аркуші А-4 зберігати при матеріалах кримінального провадження в Окружній прокуратурі м.Івано-Франківська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_14