Справа № 461/8450/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2021 року, Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000374 від 22 вересня 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст.296 Кримінального Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2021 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_4 в групі з іншими особами, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, перебуваючи поблизу пам`ятника Тараса Шевченка, що знаходиться на проспекті Свободи, поруч з будинком № 11 у м. Львові, вчинили хуліганські дії які супроводжувалися особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Так ОСОБА_4 в групі з іншими особами, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, безпричинно, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушують громадський порядок, діючи з хуліганських мотивів, виявляючи явну неповагу до установлених норм поведінки, нехтуючи елементарними нормами моральності, добропристойності, та безпекою оточуючих, проявляючи особливу зухвалість, висловлюючи нецензурні вирази щодо можливої на його думку гомосексуальної орієнтації потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи єдиний умисел на застосування предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень типу «газового балончика», особою, щодо якого матеріали виділені в окреме провадження, після розпилення ним в область обличчя потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , невідомої подразнюючої речовини, ОСОБА_4 одночасно з іншими особами, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, почали умисно наносити тілесні ушкодження потерпілим руками та ногами, під час якого ОСОБА_4 руками та ногами завдав декілька ударів ОСОБА_6 в область обличчя та тулуба, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 отримав синець та садно на голові, садна на спині та хімічній опік рогівки та кон`юнктиви 1-го ступеня, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Крім того, 26 липня 2021 року, приблизно о 01 год. 00 хв., в більш точно не встановлений слідством час, ОСОБА_4 перебуваючи поблизу пам`ятника Тараса Шевченка, що знаходиться на проспекті Свободи у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, відкрито для потерпілого ОСОБА_6 , під час нанесення йому тілесних ушкоджень, які відносяться до легкого ступеня тяжкості, викрав гаманець вартістю 250 грн., в якому знаходились грошові кошти у сумі 20 грн та паспорт (ID-карта) виданий на ім`я ОСОБА_6 , після чого розпорядився викраденим на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 270 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі та щиро розкаявся.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду проступку за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого, вважає, що вина ОСОБА_4 доведена, а його дії слід кваліфікувати як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства (хуліганство), що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчиненому групою осіб відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.296 КК України та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, який не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та відкрите викрадення чужого майна(грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.186 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує:

-ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які віднесено кримінальним законом до тяжких злочинів, згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, які містяться в ст.12 КК України;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на момент вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебував; за місцем проживання характеризується позитивно, працює без офіційного працевлаштування;

-наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих обставин в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відтак, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкцій ч. 4 ст. 296, та ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи, що обвинувачений має постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності притягається вперше, є особою молодого віку, не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає за доцільне надати останньому можливість виправлення та перевиховання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки згідно статті 76 КК України.

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст.296 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 06 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання.
Після набрання вироком законної сили, речові докази -DVD-R диски, - зберігати в матеріалах справи.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1