Справа № 466/8706/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/136/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Северного Усть-Янського району Республіки Саха, Якутія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 17 січня 2022 року про застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

з участю обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою клопотання прокурора задоволено частково та обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 17 січня 2022 року по 17 березня 2022 року включно.

У відповідності до положень ст.ст. 182, 183 КПК України визначено обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб що складає 49620 грн.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі населеного пункту проживання без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 17 січня 2022 року скасувати та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, невмотивованою, такою, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Як зазначає апелянт, прокурор у судовому засіданні обґрунтовував необхідність обрання ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу лише тим, що 24.01.2022 року закінчується строк відбування ним покарання відповідно до вироку Жовківського районного суду Львівської області від 24 вересня 2021 року, жодних інших обставин, які б доводили наявність хоча б одного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, прокурором не наведено, як не наведено жодних обставин, які б обґрунтували неможливість застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу.

Окрім цього, на переконання захисника, судом обрано обвинуваченому запобіжний захід із визначенням розміру застави, яка за своїм розміром, є непомірною сумою та неможливою для ОСОБА_7 , що є своєрідною неподоланою перешкодою для звільнення його з-під варти та свідчить про застосування до нього безальтернативного запобіжного заходу тримання під вартою.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча Галицька окружна прокуратура належним чином була повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи по суті клопотання прокурора, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність обрати обвинуваченому ОСОБА_7 саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбаченіст.177 КПК України, наявні та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність обрання саме такого запобіжного заходу, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий: 19 грудня 2019 року Жовківським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України 1 року іспитового строку; 07 травня 2021 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України 1 року 6 місяців позбавлення волі; 26 травня 2021 року Пустомитівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України 1 року 5 місяців позбавлення волі; 24 вересня 2021 року Жовківським районним судом Львівської області, яким також ураховано попередні вироки, до покарання 2 років 1 місяця позбавлення волі, строк відбування якого закінчився 24 січня 2022 року, немає постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема наявність підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від покарання, переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про який зазначено у клопотанні прокурора та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Так, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. При цьому, сторона державного обвинувачення зобов`язана належним чином виправдати суму застави і прийняти до уваги фінансовий стан обвинуваченого та його спроможність сплатити необхідну суму (Мангурас проти Іспанії п. п. 78-80).

Ураховуючи обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , а також дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що обраний судом розмір застави у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн., є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права обвинуваченого.

Вказаний розмір застави, на переконання колегії суддів, є достатнім та необхідним для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків через побоювання втратити цю заставу та є помірним для нього.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді також не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Водночас, згідно з даними наявного в матеріалах судового провадження супровідного листа про скерування обвинувального акта у кримінальному провадженні №0003429 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, такий надійшов на адресу Шевченківського районного суду м.Львова 24 жовтня 2019 року. Окрім цього, як встановлено апеляційним судом, 05 листопада 2019 року судді ОСОБА_1 передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003623 від 22.10.2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, 30 січня 2020 року - у кримінальному провадженні № 0004002 від 28.11.2019 року про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та 03 січня 2020 року - у кримінальному провадженні № 0003864 від 14.11.2019 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, які ухвалою Шевченківського районного м.Львова від 13 лютого 2020 року були об`єднані в одне.

З огляду на те, що вказані кримінальні провадження відносно ОСОБА_7 перебувають на розгляді судді більш як один рік, з урахуванням складності справи, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу суду першої інстанції про необхідність вжиття ним заходів з метою розгляду вказаного провадження в розумні строки.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 17 січня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4