Дата документу 25.11.2021 Справа № 332/3922/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/3922/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/807/988/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 04 жовтня 2021 року, якою клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000088 від 26 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, задоволено та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку житла ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: системний блок персонального комп`ютера «Dell», серійний номер: 8КТJG5J, код:1.

за участю прокурора ОСОБА_8
представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_6 .

Представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 04 жовтня 2021 року, якою клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000088 від 26 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, задоволено та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку житла ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: системний блок персонального комп`ютера «Dell», серійний номер: 8КТJG5J, код:1.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки можливо зберегло на собі сліди скоєного кримінального правопорушення (проступку), є предметом злочинного посягання, та у подальшому буде використано в якості доказів обставин, які встановлюються у кримінальному провадженні, тому слідчий суддя дійшов висновку, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі і приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора про арешт вилученого у ОСОБА_6 майна формально підійшов до його розгляду та належним чином не встановивши і не з`ясувавши всіх обставин у справі, виніс незаконну ухвалу, якою задовольнив клопотання прокурора ОСОБА_8 та наклав арешт у кримінальному провадженні за №0000088 на належне ОСОБА_6 майно.

Так, ОСОБА_6 у свої письмових заперечення на клопотання прокурора про арешт вилученого у неї майна зазначала, що вилучений у неї системний блок персонального комп`ютера фірми «DELL», який перебував у її законному володінні і користуванні, та яким вона і її родина користувалась, містить у собі файли і фотографії, що стосуються її та її родини особистого життя, а також, що окрім цього вона використовує вказаний комп`ютер у своїй підприємницькій діяльності, як фізична особа-підприємець. Шляхом вилучення у неї комп`ютера, її у такий спосіб, було позбавлено можливості здійснювати свою законну підприємницьку діяльність.

Проте, вказані обставини, що мають важливе значення, не були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання та прийняття рішення про арешт майна (комп`ютера), належного ОСОБА_6 . Більш того, про існування вказаних суттєвих обставин, слідчий суддя, навіть не зазначив у оскаржуваній ухвалі, жодним чином не надав їм оцінку та підстави щодо їх відхилення.

ОСОБА_6 стверджувала та стверджує, що ніякого відношення до вчиненого злочину не має, його не вчиняла, вилучений у неї системний блок комп`ютера належить їй та її родині, який був придбаний родиною за власні накопичені родиною кошти, а тому даний комп`ютер не є таким, що одержаний внаслідок його вчинення, а також не є таким, що відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, попри те на чому наголошує прокурор у своєму клопотанні і його у цьому підтримав слідчий суддя.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею не було враховано: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для ОСОБА_6 , а також те, що у даному проваджені жодній особі не повідомлялось про підозру, ОСОБА_6 не є підозрюваною у ньому.

Також, ОСОБА_6 , як у своїх письмових запереченнях, так і під час розгляду клопотання в суді зазначала, що в ході проведення обшуку прокурор та особи, які приймали у ньому участь - співробітники поліції у кількості 2 осіб, формували у зручному форматі інформацію, яка їх цікавила та згодом скопіювали її з належного ОСОБА_6 персонального комп`ютера фірми «DELL», який в подальшому, не зважаючи на це, все одно було вилучено. Більш того, під час дослідження в ході обшуку інформації, яка на ньому містилась, не було встановлено інформації про відправлення, перенаправлення або копіювання файлів, зокрема, техніко-комерційної пропозиції на виконання капітального ремонту системи аспірації ділянки підготовки вапна.

Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_6 зверталась увага слідчого суді на тому, що проведення 28 вересня 2021 року обшуку за місцем її мешкання не фіксувалося належним чином у відповідності до вимог КПК України.

Враховуючи всі ці порушення, ОСОБА_6 до початку розгляду клопотання про арешт майна було заявлено клопотання, у відповідності до ч.4 ст.172 КПК України, про дослідження у судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурора про арешт її майна відеозапису, який було зроблено під час проведення у неї в квартирі обшуку та допиті з приводу обставин обшуку та порушень, понятих, що були присутні під час обшуку.

Однак, слідчим суддею з невідомих причин вказане зроблено не було. В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею ніяким чином не відображено про вказані обставини - ні про те, що ОСОБА_6 заявлялося дане клопотання, ні про те, що воно було розглянуто слідчим суддею та у його задоволенні було відмовлено, і з яких саме причин.

Також у доданих прокурором до клопотання процесуальних документах є суперечності, а також допущені прокурором порушення при складенні даних документів.

Так, у протоколі обшуку, який закінчено о 18:52 годині 28 вересня 2021 року, зазначено, що в ході обшуку вилучено ПК - системний блок «DELL», який було опечатано і направлено на зберігання до камери схову СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. В свою чергу, не зазначено куди саме його було упаковано, не ідентифіковано упаковку.

Одночасно із цим, 28 вересня 2021 року у період з 19:00 години до 19:10 години, прокурором складається протокол огляду, в ході якого він із порушеннями ст.104 КПК України - без зазначення місця проведення, описання послідовності дій, без надання можливості учасникам у протоколі висловити будь-які зауваження щодо вказаного огляду, нібито проводить огляд системного блоку ПК «DELL», в той час коли він вже був вилучений у ході обшуку, який був закінчений о 18:52 годині, опечатаний і направлений на зберігання до відділення поліції. В свою чергу протокол не містить данні щодо розпакування системного блоку після обшуку та упакування і опечатування вказаного системного блоку після огляду.

Згідно з ухвалою слідчого судді, в провадженні ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000088 від 26 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.362 КК України.

Встановлено, що 08 червня 2021 року невстановлені особи Товариства з обмеженою відповідальністю не санкціоновано скопіювали інформацію, яка оброблялася та зберігалася в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), що призвело до її витоку, вчинені особами, які мають право доступу до такої інформації, що завдало значної шкоди підприємству.

Попередньо встановлено, що 08 червня 2021 року технічний директор Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничого підприємства «Дніпроенергосталь» (далі ТОВ НВП «Дніпроенергосталь»), ОСОБА_9 передав комерційному директору вказаного підприємства - ОСОБА_10 файл з техніко - комерційною пропозицією на виконання капітального ремонту системи аспірації ділянки підготовки вапна. Вартість вказаної пропозиції складає 283 000 гривень та являється інтелектуальною власністю підприємства, яка не підлягає розголошенню та передачі третім особам. Про вказане ОСОБА_10 був ознайомлений під підпис.

08 червня 2021 року близько 12:00 год. в кабінет ОСОБА_10 зайшов генеральний директор ОСОБА_11 , який виявив факт відправки електронною поштою з адреси останнього, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 , даного файлу з техніко - комерційною пропозицією, з ноутбуку Lenovo G500 на електронну скриньку колишнього працівника підприємства ОСОБА_6 , а саме: saykodasha@ ukr.net.

Проте, станом на 08 червня 2021 року ОСОБА_6 не мала будь - яких договірних та трудових відносин з ТОВ НВП «Дніпроенергосталь».

Вказане, крім іншого, підтверджується також допитом генерального директора ТОВ НВП «Дніпроенергосталь» ОСОБА_11

26 липня 2021 року прокурором у кримінальному провадженні було визначено підслідність досудового розслідування за СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Під час проведення досудового слідства було встановлено, що ОСОБА_10 під час виконання своїх трудових обов`язків мав робоче місце за адресою: м.Запоріжжя, вул.Експресівська, 6, кабінет №3, та використовував електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1 для виконання поточної роботи та ноутбук Lenovo G500 серійний номер СВ 28827682.

28 вересня 2021 року прокурором ОСОБА_8 проведено обшук житла ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено системний блок персонального комп`ютера «Dell», серійний номер: 8КТJG5J, код:1.

28 вересня 2021 року прокурором винесено постанову, відповідно до якої вищезазначений системний блок ПК визнано речовим доказом.

З метою збереження вилученого речового доказу ставиться питання про його арешт.

Заслухавши доповідь судді; власника майна ОСОБА_6 та її представника - адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.
Як убачається з матеріалів провадження, прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, зі змісту якого убачається, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки можливо зберегло на собі сліди скоєного кримінального правопорушення (проступку), є предметом злочинного посягання, та у подальшому буде використано в якості доказів обставин, які встановлюються у кримінальному провадженні.
Клопотання прокурора містить необхідні для його розгляду відомості, передбачені ст.171 КПК України, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту клопотання.
На підтвердження доводів клопотання прокурор надав витяг з ЄРДР за №0000088 від 26 липня 2021 року, та інші документи, якими, на думку органу досудового розслідування, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
З доданих до клопотання документів убачається, що майно, яке було вилучено під час обшуку житла ОСОБА_6 , який проводився в АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та в подальшому вилучено системний блок персонального комп`ютера ««Dell», серійний номер: 8КТJG5J, код:1, який є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, та відповідно до ч.1 ст.98 КПК України є речовим доказом.
З огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання (на які міститься посилання в ухвалі слідчого судді), є обґрунтовані підстави вважати, що вищевказаний системний блок персонального комп`ютера може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отже це майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.
Доводи прокурора у клопотанні про те, що накладення вказаного арешту на даному етапі розслідування необхідне задля забезпечення кримінального провадження, з метою запобігання вказаним у клопотанні ризикам, є переконливими.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що надані слідчому судді матеріали вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення; потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на майно; без застосування заходів забезпечення кримінального провадження, про які йдеться в клопотанні, неможливо досягти дієвості цього кримінального провадження.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (в т.ч. з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами цієї статті (абз.2 ч.10), з метою збереження речових доказів може бути накладено арешт і на майно, яке перебуває у власності добросовісного набувача.
Слідчий суддя перевірив наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане у клопотанні майно має доказове значення у даному провадженні і наявні ризики того, що у разі не накладення арешту існує можливість приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна, а доводи апелянта про протилежне спростовуються матеріалами провадження.
Посилання апелянта на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступень втручання у права і свободи як власника майна на користування системним блоком персонального комп`ютера, є необґрунтованими, оскільки обмеження права власності в даному випадку, на думку колегії суддів, співрозмірне завданням кримінального провадження, більш того, є тимчасовим заходом.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що вищевказаний арешт накладений безпідставно, є непереконливими.
Твердження апелянта про неповноту з`ясування обставин справи судом та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними, суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді.

В свою чергу, ухвала слідчого судді містить всі відомості, передбачені ч.5 ст.173 КПК України, та є належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту самої ухвали.
Доводи апелянта про непричетність ОСОБА_6 до цього правопорушення, є передчасними та підлягають ретельній перевірці в ході досудового розслідування в установленому законом порядку.
В свою чергу, документи, які додані до клопотання, свідчать про те, що вищевказаний системний блок персонального комп`ютера має доказове значення у цьому провадженні.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегії суддів не надано.
Те, що у даному проваджені жодній особі на цей час не повідомлено про підозру, на думку колегії суддів, не свідчить про необґрунтованість клопотання прокурора та про неправильність висновків слідчого судді, оскільки досудове розслідування ще триває.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи з приводу того, що проведення 28 вересня 2021 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 не фіксувалося належним чином у відповідності до вимог КПК України, є непереконливими та спростовуються протоколом обшуку від 28 вересня 2021 року, з якого убачається, що обшук проведений у присутності двох понятих, із застосуванням фіксації технічного засобу, а саме: відеокамери «Panasonic HCV-260», та протокол прочитаний, від учасників події, в т.ч. від ОСОБА_6 , зауважень не надійшло.

Те, що слідчий суддя не дослідив у судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна відеозапис та не допитав з приводу обставин обшуку понятих, що були присутні під час обшуку, не завадило суду повно і всебічно з`ясувати всі її обставини та не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
При апеляційному розгляді ОСОБА_6 мала можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте, висновки слідчого судді нею не спростовані.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення, та свої висновки належним чином вмотивував.
Наявні в матеріалах провадження відомості дають обґрунтовані підстави вважати, що не накладення вказаного арешту може призвести до зникнення, втрати чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Під час апеляційного розгляду прокурором надано копії процесуальних документів, згідно з якими, у провадженні призначено комп`ютерну - технічну експертизу та вищевказаний системний блок направлений на дослідження.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги, не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 04 жовтня 2021 року, якою клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000088 від 26 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, задоволено та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку житла ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: системний блок персонального комп`ютера «Dell», серійний номер: 8КТJG5J, код:1, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4