печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

перекладача - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000693 від 16.07.2020, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
03.12.2021 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , за погодженням з прокурорм, звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000693 від 16.07.2020, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000693 від 16.07.2020 за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255-1 КК України, а саме у поширені злочинного впливу особою в статусі «вора в законі».

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , перебуваючи в статусі «вора в законі», проживаючи та перебуваючи на території України, діючи умисно, дотримуючись так званих «воровських понять» та користуючись власним авторитетом серед засуджених та інших криміногенних елементів у період з лютого 2020 року по січень 2021 року встановили та поширили свій злочинний вплив шляхом виконання взятих на себе зазначених вище функцій з спрямування та координації діяльності криміногенних елементів, організації уникнення від кримінального переслідування з боку правоохоронних органів інших суб`єктів підвищеного злочинного впливу та інших криміногенних елементів; коригування та спрямування (так зване «курсування») злочинної діяльності інших криміногенних елементів, матеріального та фінансового забезпечення інших суб`єктів підвищеного злочинного впливу, в тому числі осіб у статусі «ворів в законі», та членів їх сімей.

11.10.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 щодо підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.12.2021 включно без права внесення застави.

Слідчий вказує, що на даний час у кримінальному провадженні продовжуються проводитися слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, однак для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій, а саме:

- детально вивчити та проаналізувати отримані в результаті проведення НСРД матеріали аудіозаписи тривалістю понад 250 годин (розмови підозрюваних між собою та іншими особами), на якому, за версією органу розслідування містяться фактичні дані щодо встановлення та поширення злочинного впливу;

- отримати переклад частини аудіозаписів, на яких містяться розмови на іноземній (грузинській) мові приблизно 150 годин;

- за результатами перекладу та аналізу аудіозаписів провести відповідні слідчі (розшукові) дії з метою перевірки наявності такого поширення чи встановлення - встановити та допитати осіб, про яких йдеться в аудізаписах, витребувати відповідні документи від офіційних установ та інших підприємств та організацій, у тому числі в порядку ст. 159 КПК. Наразі встановлено лише 6 проявів поширення злочинного впливу. Втім вказаний злочин є триваючим, і лише ретельний аналіз та подальша перевірка його доказами наддасть можливість забезпечити повноту, об`єктивність та ефективність розслідування;

- отримати відповідні висновки лінгвістичних семантико-текстуальних експертиз та експертиз відео-, звукозапису, проведення яких потребує значного часу;

- розсекретити матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій (протоколи, ухвали);

- провести аналіз інформації отриманої від операторів мобільного зв`язку, щодо телефонних з`єднань між підозрюваними та іншими особами, які можуть бути причетними до скоєння вищевказаних злочинів;

- провести аналіз документів вилучених в ході проведення обшуків в рамках вказаного кримінального провадження, а також інформації отриманої від банківських та інших фінансових установ, щодо діяльності ряду фізичних та юридичних осіб, які можуть бути пов`язані з підозрюваними;

- за результатами аналізу документів провести інші слідчі дії, у тому числі аудиторські перевірки, призначити економічні експертизи, для перевірки законності діяльності зазначених фізичних та юридичних осіб;

- провести інші необхідні слідчі та негласні слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність;

- виконати вимоги ст. 291 КПК України.

У п`ятимісячний строк досудового розслідування вищевказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії виконати не представилось за можливе, у зв`язку зі значним їх обсягом, у тому числі проведенням експертиз, проживанням свідків у кримінальному провадженні не в місті знаходження органу досудового розслідування, великим обсягом вилучених речей та документів, які необхідно дослідити.

Таким чином, з урахуванням зазначених обставин 07.10.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 постановлено ухвалу про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000693 до дванадцяти місяців, тобто до 20.05.2022 включно.

Враховуючи вищевикладені обставини, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ст. 255-1 КК України, є необхідним застосування (продовження) до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того, стосовно ОСОБА_8 слід продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 днів, оскільки не дивлячись на значний обсяг проведених слідчих та процесуальних дій, складність провадження не дозволяє завершити досудове розслідування у коротший строк.

Окрім цього, орган вказує, що на момент розгляду клопотання існують ризики передбаченні ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_8 розуміючи, що він вчинив особливо тяжкий злочин проти громадської безпеки, відчуваючи страх та невідворотність майбутнього покарання за вчинене кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років, останній, володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Крім того, матеріалами досудового розслідування підтверджується поведінка ОСОБА_8 спрямована на уникнення від кримінальної відповідальності: постійна зміна проживання та транспортних засобів протягом останнього місця.

Більше того, зазначений ризик, знайшов своє яскраве вираження під час проведення слідчих та процесуальних з іншим підозрюваним та тісним контактом ОСОБА_8 «вором в законі» - ОСОБА_11 на прізвисько « ОСОБА_13 » 20.05.2020. А саме, підозрюваного ОСОБА_11 було затримано о 01 год. 10 хв. на території VIP-терміналу Міжнародного аеропорту «Дніпро».

Поряд з цим, допитана 20.05.2020 в якості свідка менеджер «VIP - залу» Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Авіасервіс»

ОСОБА_14 повідомила, що ОСОБА_11 разом з членами своєї сім`ї близько 21 год. 00 хв. 19.05.2021 придбали квитки в одну сторону на рейс № «7W7753» слідуванням «Дніпро - Стамбул» та заповнили відповідні документи на перебування в «VIP - залі» очікування.

Зазначене може свідчити лише про намагання ОСОБА_8 та його спільника ОСОБА_11 , будучи поінформованим про його майбутнє затримання та повідомлення про підозру, покинути межі території України з використанням документів, які дають право на виїзд громадянина закордон. Поряд цим, так звані «злодійські поняття» зобов`язують осіб, які перебувають у статусі «ворів в законі», забезпечувати в тому числі фінансову підтримку інших суб`єктів підвищеного злочинного впливу, а отже ОСОБА_8 матиме можливість безперешкодно переховуватися за межами території України протягом тривалого часу.

Поряд з цим, ще одною підставою вважати достатньою імовірність покинути територію України ОСОБА_8 з метою уникнення від кримінальної відповідальності є відсутність у нього в Україні будь яких соціальних контактів (сім`ї, роботи, постійного місця проживання) окрім зв`язків в криміногенному світі.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема: не встановлено місцезнаходження «злодійського общака» (утримувачем якого є може бути ОСОБА_8 ), чорнових записів стосовно розподілу зазначеного «злодійського общака», інших речей і документів, які можуть мати значення речового доказу у кримінальному провадженні. У випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_8 , знаючи місцезнаходження зазначених речей і документів, може їх безперешкодно знищити, сховати або спотворити.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, проявляється у тому, що у ОСОБА_8 існують достатні ресурси та важелі впливу на правоохоронні органи з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Зазначене знайшло своє вираження в координації ОСОБА_8 інших суб`єктів підвищеного злочинного впливу, в тому числі осіб у статусі «ворів в законі», з розподілу злодійської каси (так званого «злодійського общака») задля організації уникнення від кримінальної відповідальності особи, яка перебуває у статусі «вора в законі» ОСОБА_15 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_16 ») протягом березня квітня 2020 року та вчинення тих же ж дій задля організації уникнення від кримінальної відповідальності особи, яка перебуває у статусі «вора в законі» ОСОБА_17 (кримінальні прізвиська « ОСОБА_18 », « ОСОБА_19 ») протягом грудня 2020 року.

Крім того, обставини постійної зміни місця проживання та транспортних засобів ОСОБА_8 дають підстави вважати про поінформованість ОСОБА_8 про час та хід проведення слідчих дій, що може свідчити про наявність стійких зв`язків з правоохоронними органами.

У випадку обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе безперешкодно, в тому числі з використанням засобів мобільного зв`язку, спілкуватися з зазначеними невстановленими зв`язками в правоохоронних органах та коригувати заходи з уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, полягає у тому, що так званим «стилем життя», основною діяльністю та основним видом доходу ОСОБА_8 , як суб`єкта підвищеного злочинного впливу у статусі «вора в законі» стало коригування (так зване «курсування») злочинної діяльності інших криміногенним елементів шляхом розподілу «злодійського общаку», призначення «смотрящих за регіонами», інших дій, що свідчить про неможливість ведення останнім звичайного соціального життя. Злочин, передбачений ч. 3 ст. 255 1 КК України, є триваючим, у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_8 з великим ступенем імовірності продовжить свою зазначену вище злочинну діяльність.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують бути актуальними на даний час, а тому застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою неможливо.

Прокурори в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши, що ризики, на які посилається слідчий, є необґрунтованими. Докази, які свідчать про причетність до кримінального правопорушення їх підзахисного є неналежними та недопустимими, у клопотанні відсутні будь-які посилання на докази на підставі яких можна прийти до висновку, що підозра є обґрунтованою.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, підтримавши позицію своїх захисників.

Окрім цього, строною захсиноком адвокатом ОСОБА_6 було вказано на те, що у матеріалах кримінального провадження наявна нецензурна лексика, а тому клопотання про продовження строку досудового розслідування підлягає поверненню.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 20.05.2020 о 04 год. 25 хв. ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2551 КК України: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Очамчира, Ахалдаба, Республіка Грузія, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , особі без громадянства.

У цей же день, 20.05.2020 о 04 год. 35 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України.

21.05.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_20 щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.07.2021 без права внесення застави.

09.07.2021 постановою заступника Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000693 до трьох місяців, тобто до 20.08.2021 включно.

15.07.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 щодо підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 20.08.2021 включно без права внесення застави.

19.08.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 щодо підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.10.2021 включно без права внесення застави.

11.10.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 щодо підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.12.2021 включно без права внесення застави.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Таким чином, при постановленні даного рішення, слідчий суддя вважає, що докази, які були надані органом досудового розслідування підтверджують причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 .

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя одночасно враховує, що вказані обставини та докази були встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного на даній стадії досудового розслідування, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час з урахуванням результатів подальшого розгляду кримінального провадження у судовому розгляді, під час якого також будуть перевірені доводи сторони захисту.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину та практики ЄСПЛ, суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисників частині відсутності обґрунтованої підозри, є безпідставними.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

У кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 255-1 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою виконання поставлених цілей у кримінальному провадженні.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що адвокати зазначають, що підозра є необґрунтованою, однак не надають суду доказів, які б свідчили, що підозра ухвалою слідчого судді була скасованою та чи оскаржувалась.

Таким чином, на думку суду, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, неналежності доказів їх відсутність, на даній стадії розгляду не була доведена. Слідчий суддя вважає, що такі твердження не ґрунтуються на доказах, є суб`єктивним трактуванням закону, практики ЄСПЛ та перекручуванням інформації.

Також, суд вважає, що сторона захисту на даній стадії досудового розслідування, ставить перед судом питання, які мають досліджуватись в рамках судового розгляду кримінального провадження, а не виходити за межі повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування.

Щодо відсутності ризиків, суд звертає увагу, що для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З врахуванням функцій, які виконував підозрюваний, та зазначених ризиків слідчим та прокурором, слідчий суддя вважає, що за таких обставин, враховуючи вік та стан здоров`я ОСОБА_8 те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, репутацію, суд вважає, що вказані дані в сукупності свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому, на думку суду ризики передбачені ст. 177 КПК України є доведеними.

Таким чином, з врахуванням зазначених обставин, слідчий суддя приймаючи таке рішення, приходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Що стосується доводів захисника адвоката ОСОБА_6 , що у матеріалах кримінального провадження наявна нецензурна лексика, а тому клопотання про продовження строку досудового розслідування підлягає поверненню, то слідчий суддя не приймає до уваги, так як дані доводи не узгоджуються з приписами статті 183 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливоі важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000693 від 16.07.2020, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000693, строк тримання під вартою до 03.02.2022 включно.

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 про повернення клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1