УХВАЛА
Іменем України
29 жовтня 2021 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, громадянина Грузії, грузина за національністю, з середньою освітою, зі слів не одруженого, офіційно непрацевлаштованого, в м. Одеса без постійного місця проживання, зі слів раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні слідчого відділення ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській перебуває кримінальне провадження № 0001412 від 27.10.2021 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що 27.10.2021 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, більш точний час в ході розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_9 , 17.11.1986 р.н, рухався по вул. Водопровідна в м. Одесі, в пошуках об`єкту реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів. Проходячи повз буд. №13Б/1 по вул. Водопровідній в м. Одесі, помітив біля вказаного будинку припаркований автомобіль марки «TOYOTA COROLLA», державні номерні знаки « НОМЕР_1 », належний потерпілому ОСОБА_10 .

Перебуваючи в тому ж місці та в той же час, ОСОБА_9 вирішив реалізувати свій злочинний намір, з цією метою він помітив в салоні вищевказаного автомобіля особисті речі, належні потерпілому, а саме зимову куртку марки «FREEVER» блакитного кольору, вартістю 2900 гривень, яку і визначив предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, Цірдава (TSIRDAVA) Теймураз (TEIMURAZ), шляхом розбиття скла задньої лівої двері, проник до автомобілю марки «TOYOTA COROLLA», державні номерні знаки « НОМЕР_1 », впевнившись що його дії є непомітними для оточуючих, усвідомлюючи, що свідки, вчинення ним кримінального правопорушення відсутні та його дії носять таємний характер, розуміючи наслідки цих дій та свідомо бажаючи їх настання, викрав зимову куртку марки «FREEVER» блакитного кольору, вартістю 2900 гривень.

Після чого, Цірдава (TSIRDAVA) Теймураз (TEIMURAZ), намагаючись покинути місце вчинення кримінального правопорушення, помітив, що його злочинні дії виявлені потерпілим та свідком, які в цей час почали вимагати від нього припинення злочинних дій та бігти за останнім. У свою чергу, ОСОБА_9 розуміючи, що його злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна переросло у відкрите викрадення чужого майна продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, утримуючи при собі зимову куртку марки «FREEVER» блакитного кольору, вартістю 2900 гривень.

Проте, при спробі залишити місце вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_9 був затриманий, разом з викраденим майном, у зв`язку з чим завершити свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна останній не зміг, з причин, що не залежали від його волі.

В результаті вказаних злочинних дій потерпілому ОСОБА_10 нанесено матеріальний збиток в загальній сумі 2900 гривень.

Відомості по вказаному факту СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області внесені до ЄРДР за № 0001412 від 27.10.2021 року.

28.10.2021 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням до сховища.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання наступним.
Наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду місця події;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , у ході якого останній чітко вказав на обставини вчинення кримінального правопорушення відносно нього;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який у ході допиту підтвердив факт вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_13 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_14 .

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 .

Об`єм зібраних в ході досудового розслідування доказів є достатнім для підозри ОСОБА_17 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_14 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_18 ставиться запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування і суду.

Вказаний ризик, на думку слідства, також підтверджується тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, вчинив корисливий злочин з метою особистого збагачення, а тому розуміючи, що йому може бути призначена реальна міра покарання у виді позбавлення волі, та саме тому він може мати намір уникнути покарання.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_14 , являється громадянином Грузії, постійного місця на території України, а також міцних соціальних зв`язків не має, тому не зможе самостійно виконати покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України. Крім того, існує ризик, що підозрюваний з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання може покинути територію України.

Інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими.

ОСОБА_14 в судовому засіданні просив обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, пояснив, що працює не офіційно, неодружений.

Захисник не заперечував проти клопотання, та просив визначити менший розмір застави, а саме у розмірі двадцяти розмірів мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що підозрюваний співпрацює зі слідством.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_14 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

Наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ОСОБА_14 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.
На цей час у кримінальному провадженні виконуються необхідні слідчі та процесуальні дії.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.

Перераховане вище дає підстави припускати можливість вчинення підозрюваним інших умисних злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зазначені обставини та тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, поведінки підозрюваного, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам на даному етапі досудового розслідування, зважаючи на обставини справи та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_14 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, є необхідним застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, особисте зобов`язання, особиста порука чи застава), не здатен забезпечити виконанням ОСОБА_14 обов`язків, передбачених КПК України а саме, своєчасне його з`явлення до слідчого та суду на виклик для проведення слідчих та інших процесуальних дій, виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_14 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення вказаної статті, суд приходить до висновку, що вимога слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 181 600 гривень необґрунтована жодними доказами.

Тому, з урахуванням зазначених обставин справи, а також особи самого підозрюваного, необхідно призначити заставу у розмірі шістидесяти розмірів мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 грудня 2021 року, після чого, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 27.10.2021 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі шістидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_4 , провадження по справі №1-кс/522/11235/21.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1