Справа №755/6464/21. Провадження №11-кп/824/4754/2021. Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 289 КК України Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

08 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ із ДУ «Київський слідчий ізолятор» матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 листопада 2021 року,

за участю сторони захисту адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0000199 від 22.01.2021 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився у м. Бобровиці, Чернігівської області, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час залишено без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

Продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 21.01.2022 року включно.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала вмотивована тим, що на даний час заявлені раніше ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Також місцевим судом враховано наявність обставин, визначених ст. 177, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, 331 КПК України, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, і те, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений, потерпілий та свідки наразі ще не допитані, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання наявним ризикам.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 листопада 2021 року; постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний час доби.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та неможливість застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів. Разом з цим заявлені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджуються матеріалами провадження. Так, на думку апелянта, доказів незаконного впливу на свідків прокурор не має, як і підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, які зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення.

Крім того, вказує на те, що судом першої інстанції не враховано дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки та позитивну характеристику з місця проживання.

Додатково зауважує, що на дослідженому у судовому засіданні записі із відеореєстратора зафіксовано особу, одягом не схожим на одяг ОСОБА_7 під час затримання. Також апелянт додає, що обвинувальний акт, який перебуває на розгляді у Бобровицькому районному суді Чернігівської області, був знайдений та скопійований поліцейськими під час обшуку за місцем проживання підозрюваного, який, у свою чергу, визнаний ухвалою місцевого суду незаконним.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі прокурора, оскільки відсутні клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити подану захисником апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали контрольного провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Мотиви Суду

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На думку апеляційного суду, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження під №0000199 від 22.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23.11.2021 року продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 21.01.2022 року включно.

З таким рішенням апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Так, в суді першої інстанції триває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а тому встановлення на даному етапі доведеності обвинувачення останнього у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення відноситься до виключної компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на даній стадії, при розгляді провадження в порядку апеляційної процедури на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перевіряється.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно оскаржуваної ухвали місцевого суду, суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою обвинуваченого, його місце проживання, рід заняття, майновий стан, сімейні зв`язки, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

Зокрема, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Так, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у волі позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, отже наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його винуватості, може вдатися спроб переховуватися від суду.

Також, колегія суддів погоджується з місцевим судом щодо того, що у даному конкретному випадку обставини, визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки підтверджуються матеріалами провадження.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, які були встановлені в оскаржуваній ухвалі суду.

З огляду на вказане, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник обвинуваченого просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а доводи апеляційної скарги не містять будь-яких обставин та доказів, які б ставили його під сумнів.

Крім того, всупереч доводам апеляційної скарги слід зазначити, що колегія суддів переглядає ухвалу місцевого суду, якою було продовженого запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого та не переглядає обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на даній стадії.

Таким чином, суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 листопада 2021 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 336, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 листопада 2021 року, якою клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час залишено без задоволення; клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено; продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 21.01.2022 року включно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 р о л ь