Справа № 490/1617/20
Провадження № 1-кс/487/388/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року місто Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення (справа 490/1617/20).
16.12.2021 року ОСОБА_5 було подано заяву про відвід слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20.12.2021 року матеріали заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 в розгляді скарги на бездіяльність посадових осіб Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, направлено на розгляд до Заводського районного суду міста Миколаєва.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 року для розгляду заяви про відвід визначено суддю Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 .
В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_3 зазначено про недовіру до слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 через прийняття вказаним слідчим суддею неправосудних, на думку ОСОБА_3 , ухвал в інших справах 490/7837/20 та 490/4318/20, що свідчить про можливість винесення слідчим суддею неправосудної, на думку заявника, ухвали і у даній справі, та викликає сумніви щодо недостатньої неупередженості слідчого судді.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.
Прокурор Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву з проханням розглядати заву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 в письмовому провадженні. Просила відмовити у задоволенні відводу, оскільки заявник не навів жодного обґрунтування упередженості слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду його скарги. Зазначила, що фактично заявник зазначає про незгоду з попередніми судовими рішеннями, які слідчий суддя приймав за попередніми скаргами.
Суддя ОСОБА_4 не виявила бажання дати пояснення.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За змістом статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 КПК України, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.
Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.
Європейський суд з прав людини у рішенні (далі за текстом ЄСПЛ) по справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02, остаточне рішення 10.03.2009 року, пункти 66-67, 69) вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).
У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.
Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Iталії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).
Аналогічні міркування, з посиланням на практику ЄСПЛ, наведено в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.09.2019 року по справі 277/599/15-к (провадження № 51-9889км18) та від 13.12.2018 року по справі № 552/4932/17 (провадження № 51-5235 км 18).
Судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 до будь-кого з учасників провадження при розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Незгода з процесуальними діями та рішеннями судді (в тому числі в інших справах) не є підставою для відводу, а відтак суд вважає, що заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 75, 80-82, 370, 372 КПК України,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1