Справа №155/798/21
Провадження №1-кс/155/290/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.09.2021 м.Горохів

Слідчий суддя Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представників власників майна адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши клопотання начальника СВ відділення поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000025 від 18 травня 2021 року розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 та ч.1 ст.204 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Начальник СВ відділення поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію спеціалізованого вантажного сідлового тягача - Е марки DAF, моделі 95 ХF 430, червоного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію спеціалізованого напівпричепа - спеціалізованого Н/ПР - цистерна - Е, марки "DROMECH", моделі "CNK CNK 8-7", державні номерні знаки НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е марки DAF, моделі 95 ХF 430, червоного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 , спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР - цистерна - Е, марки "DROMECH", моделі "CNK CNK 8-7", державні номерні знаки НОМЕР_3 , два екземпляри ТТН № 31/08-К від 31.08.2021, один екземпляр акцизної накладної форми "П", три металеві ємкості (бочки) з дизельним пальним, пристрій для перекачування дизельного пального, пістолетний пристрій з гумовим шлангом, чотири використані пластикові пломби, які були вилучені в ході обшуку території 01 вересня 2021 року, в АДРЕСА_1 , та які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 , постановлення заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном на строк досудового розслідування у кримінальному провадження №0000025 від 18 травня 2021 року.
Своє клопотання мотивує тим, що СВ відділення поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 18 травня 2021 року розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 та ч.1 ст.204 КК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення судових експертиз, звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді.
Перевіривши надані матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора та слідчого, які просили клопотання задовольнити, власників майна та їх представників, які у задоволенні клопотання просили відмовити, дослідивши додані докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Водночас, ст.16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Поряд з цим, статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини; 2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Також, у відповідності до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Вимогами ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно до вимог ст.ст.7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зважаючи, що слідчим і прокурором в клопотанні, та в судовому засіданні не доведено необхідності накладення арешту на майно, також відсутні будь-які підстави вважати, що вилучене майно є предметами вчинення кримінального правопорушення та має значення речового доказу у даному провадженні. Окрім того, з доданих представниками володільців майна документів вбачається, що діяльність з перевезення та зберігання пального здійснюється відповідно до вимог Закону, накладення арешту на вилучене майно, незаконність походження якого матеріалами клопотання не доведена, призведе до порушення нормальної господарської діяльності власників майна, а тому, в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно слід відмовити.
Керуючись ст.170, 173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання начальника СВ відділення поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку території 01 вересня 2021 року в кримінальному провадженні №0000025 від 18 травня 2021 року розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 та ч.1 ст.204 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Горохівського районного суду
Волинської області ОСОБА_1