ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи : 487/4890/21
Провадження №11-сс/819/639/21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: скарга на постанову слідчого про Доповідач: ОСОБА_2
закриття кримінального провадження
УХВАЛА
Іменем України
13 грудня 2021 року м.Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5 ,

прокурор ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0001150 від 23 червня 2020 року за апеляційною скаргою Громадської організації «Правозахисник Миколаївської області» на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 27 вересня 2021 року,

встановила:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги голови Правління громадської організації «Правозахисник Миколаївської області» ОСОБА_7 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_8 від 28 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0001150 від 23 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням Голова правління ГО «Правозахисник Миколаївської області» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 27 вересня 2021 року та постановити нову ухвалу про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєва про закриття кримінального провадження від 23 червня 2020 року №0001150.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги голова правління ГО «Правозахисник Миколаївської області» зазначив, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не зазначено встановлених судом обставин із посиланням на докази, які свідчать про те, що слідчий застосував всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а також не наведено мотивів неврахування окремих доказів, зазначених скаржником в скарзі, зокрема про те, що слідчим залишено поза увагою, що суддями також вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.382 КК України.

Крім того слідчий суддя не врахувала те, що в постанові слідчого не наведено якими слідчими діями отримані докази про те, що не встановлено жодних фактичних даних, які б підтверджували наявність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення. Також слідчим не дотримано вимог КПК України щодо доказування, не враховано і не застосовано ряд рішень Конституційного Суду України та ЗУ «Про захист прав споживачів».

Крім того вказує, що слідча суддя як на підставу для відмови в задоволенні скарги заявника послалася на те, що 11 грудня 2020 року ст.375 КК України втратила чинність. Поруч із цим, слідчий закрив кримінальне провадження до 11 грудня 2020 року.

Зазначає, що суд не з`ясував той факт, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 02 червня 2020 року у справі №757/20980/20-к було зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення суддями кримінальних правопорушень за ознаками, передбаченими ч.1 ст.375 і ч.4 ст.382 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, в судових дебатах прокурор залишився на своїй позиції, перевіривши матеріали кримінального провадження №0001150, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, матеріали кримінального провадження свідчать, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 02 червня 2020 року (справа №757/20980/20-к) зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора розглянути в порядку та строки, передбачені ст.214 КПК України заяву Громадської організації «Правозахисник Миколаївської області» в особі голови правління ОСОБА_7 від 07 травня 2020 року за вих.52/05 (а.п.20).

23 червня 2020 року на підставі вказаної ухвали до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за заявою Голови правління Громадської організації «Правозахисник Миколаївської області» ОСОБА_7 від 07 травня 2020 року щодо постановлення суддями завідомо неправосудного рішення при розгляді цивільної справи №477/2520/16-ц, з правовою кваліфікацією ч.1 ст.375 КК України. Номер кримінального провадження - №0001150 (а.п.1).

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 28 жовтня 2020 року кримінальне провадження №0001150 від 23 червня 2020 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_9 , колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 під час постановлення рішень у цивільній справі №477/2520/16-ц, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України (а.п.а.п.79-93).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчим суддею Заводського районного суду м.Миколаєва, за скаргою ГО «Правозахисник Миколаївської області» надано оцінку законності та обґрунтованості прийнятого слідчим ТУ ДБР процесуального рішення.

За результатами дослідження матеріалів кримінального провадження №0001150 слідчий суддя прийшов до висновку, що постанова слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань від 28 жовтня 2020 року ґрунтується на вимогах закону і є належним чином мотивованою.

Дослідивши матеріали кримінального провадження у відповідності із доводами апеляційної скарги ГО «Правозахисник Миколаївської області», суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді, виходячи із наступного.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності, що повинно бути відображено в постанові слідчого (ст.ст.9, 110, 383, 384 КПК України).

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження описано проведені слідчі дії, докладно викладено встановлені слідчим обставини кримінального провадження, проведено ґрунтовний аналіз отриманої інформації та наведені мотиви, за яких слідчий дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.375 КК України.

Апеляційний суд вважає, що слідчий ДБР провів усі необхідні слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних слідчим доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України, що стало безпосередньою підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Так, як вбачається із фабули витягу кримінального провадження №0001150, 23 червня 2020 року були внесені відомості за заявою Голови правління Громадської організації «Правозахисник Миколаївської області» ОСОБА_7 від 07 травня 2020 року щодо постановлення суддями неправосудного рішення ч.1 ст.375 КК України при розгляді цивільної справи №477/2520/16-ц (а.п. 1).

Вподальшому, відповідно до вимог ч.7 ст.214 КПК України, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м.Миколаєві (а.п.22).

14 липня 2020 року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві повідомлено про початок досудового розслідування кримінального провадження №0001150 (а.п.27)

23 жовтня 2020 року слідчим оглянуто судові рішення, які знаходяться на офіційному веб-порталі судової влади України у автоматизованій системі збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копії судових рішень Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/. Під час проведення огляду виявлені, роздруковані та долучені до протоколу у вигляді додатків рішення судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_9 від 19 червня 2017 року у справі №477/2520/16-ц, Рішення суддів Колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 04.10.2017 року у справі №477/2520/16-ц, постанову Верховного Суду у складі колегії судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , від 26.12.2018 року у справі №477/2520/16-ц.
Згідно з рішенням судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_9 від 19 червня 2017 року, задоволено позов ПАТ «АІСЕ Україна» до ОСОБА_16 та ОСОБА_17 про стягнення боргу. Стягнуто з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в солідарному порядку на користь ПАТ «АІСЕ Україна» заборгованість за договором - угодою №188129 від 15 березня 2008 року, укладеною між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_16 в сумі 56068,09 грн. Стягнуто з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з кожного на користь ПАТ «АІСЕ Україна» 1378 грн, тобто з кожного по 689 грн. У задоволенні позову ОСОБА_16 до ПАТ «АІСЕ Україна» про визнання угоди №188129 від 15.03.2008 року та Додатків №1 та №2 до неї нікчемними - відмовлено (а.п.38-46).

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_16 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 червня 2017 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в солідарному порядку на користь ПАТ «АІСЕ Україна» заборгованість за договором угодою №188129 від 15 березня 2008 року, укладеною між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_16 у розмірі 54334,21 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. (а.п.48-60).

Постановою Верховного Суду від 26 грудня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_16 залишено без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 червня 2017 року у незміненій апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2017 року без змін. Поновлено виконання рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 червня 2017 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2017 року (а.п.61-64).

Як вбачається зі змісту постанови слідчого, у вказаному процесуальному рішенні наведено детальний аналіз фактичних обставин, встановлених під час досудового розслідування в тому числі і зазначених судових рішень.

Так, ч. 1 ст. 375 КК України передбачала кримінальну відповідальність за постановлення суддею завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

Предметом злочину є певний судовий акт: вирок, рішення, ухвала або постанова.

Склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України є формальним, тому його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням певних дій, які являють собою постановлення неправосудного судового акта.

Неправосудним є такий судовий акт, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості. Його неправосудність може бути пов`язана з невірним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального закону або з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Постановлення неправосудного судового акта включає: а) складання відповідного процесуального документа; б) підписання його суддею; в) проголошення акта (доведення до відома учасників процесу).

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України характеризується тільки прямим умислом, оскільки особа усвідомлює, що постановляє завідомо неправосудний судовий акт, керуючись при цьому будь-якими мотивами, за винятком корисливих або інших особистих інтересів.

Як вбачається із встановлених в ході досудового розслідування обставин, перелічені судові рішення про неправосудність яких зазначає ГО «Правозахисник Миколаївської області» є чинним та не скасовані, хоча були предметом перевірки судів вищої інстанції. Поруч із цим, в ході такої перевірки не встановлено будь-яких порушень пов`язаних із невірним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального закону або з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, які б свідчили про неправосудність таких судових рішень. Незгода ГО «Правозахисник Миколаївської області» із вказаними рішеннями не вказує на їх не правосудність.

Таким чином, слідчим було повно та всебічно проведено перевірку вказаних в заяві обставин та об`єктивного підтвердження, яке б свідчило про наявність в діях суддів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України він не знайшов, у зв`язку із чим прийшов до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження за п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Такий висновок слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження підтверджується зібраними матеріалами, а тому обґрунтовано ухвалою слідчого судді постанова слідчого про закриття кримінального провадження була залишена без змін, а скарга голови правління ГО «Правозахисник Миколаївської області» ОСОБА_7 - без задоволення. В свою чергу, правильність постановленого слідчим суддею рішення не спростовуються обставинами, вказаними в апеляційній скарзі голови правління ГО «Правозахисник Миколаївської області» ОСОБА_7 .
Посилання апеляційної скарги ГО «Правозахисних Миколаївської області» на те, що поза увагою слідчого судді залишилося те, що суддями під час постановлення зазначених рішень в цивільній справітакож вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.382 КК України, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки, як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості до вказаного реєстру за заявою голови правління ГО «Правозахисник Миколаївської області» ОСОБА_7 від 07 травня 2020 року внесено з правовою кваліфікацією - ч.1 ст.375 КК України і саме за вказаною кваліфікацією здійснювалося досудове розслідування. Згідно змісту ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року, слідчий суддя зобов`язуючи уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора виконати вимоги ст.214 КПК України не вказував конкретну кваліфікацію кримінального правопорушення, що має бути внесена до ЄРДР.

Що стосується твердження представника ГО «Правозахисник Миколаївської області» про те, що слідчий суддя як на підставу для відмови в задоволенні його скарги послався на те, що 11 грудня 2020 року ст.375 КК України втратила чинність, однак слідчий закрив кримінальне провадження до 11 грудня 2020 року, то зазначені посилання суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали слідчий суддя надав оцінку обґрунтованості постанові слідчого від 28 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження з підстав відсутності в діях суддів, які розглядали справу 477/2520/16-ц складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України. Проте, додатково констатував, що станом на момент розгляду слідчим суддею скарги ГО «Правозахисник Миколаївської області» положення ст.375 КК України визнані неконституційними згідно з рішенням Конституційного суду України від 11 червня 2020 року у справі №7-р/202.
Таким чином, враховуючи, що слідчим суддею прийнято правильне за суттю рішення, апеляційний суд, з огляду на повноваження надані ч. 3 ст. 407 КПК України, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ч.2 ст.376 ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу голови правління ГО "Правозахисник Миколаївської області" ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2021 року - без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4