Справа № 299/1093/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді матеріали кримінального провадження 11-кп/4806/547/21, за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.10.2021.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання фахівця Берегівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.01.2021 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільненого від відбування покарання, якщо він протягом 01 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В поданні ставиться питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання. Подання мотивоване тим, що засуджений 02.03.2021 був взятий на облік до Берегівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, однак 05.04.2021, 02.08.2021 та 06.09.2021 не з`явився для реєстрації, чим порушив умови звільнення від відбування покарання щодо явки на реєстрацію до органу пробації.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд в ухвалі послався на те, що наведені в ньому обставини не вказують на порушення засудженим умов звільнення його від відбування покарання з випробуванням та не свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а тому відсутні підстави для скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням. Суд зазначив, що ОСОБА_6 не з`явися для реєстрації з поважних причинскільки знаходився на заробітках у Одеській області про, що надав органу пробації ґрунтовні пояснення .Крім того, суд врахував те, що ОСОБА_6 за іспитовий період не вчиняв адміністративних правопорушень, що за ступенем їх суспільної шкідливості свідчили б про небажання засудженого стати на шлях виправлення чи характеризували його поведінку як антисоціальну. Зі слів засудженого,
-2-

він має цивільну дружину, з якою виховують п`ят дітей, які перебувають на його утриманні, за результатами його тестування, визначено низький рівень ризику вчинення правопорушень (а.о.с.32-40). Сукупність встановлених обставин, на думку суду свідчить про те, що ОСОБА_6 є на шляху виправлення.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання органу пробації. Прокурор вказує на незаконність оскаржуваної ухвали з огляду на неврахування судом всіх обставин, які мають значення для винесення законного та обґрунтованого рішення. Зазначає, що ОСОБА_6 тричі не з`явися для реєстрації до органу пробації без поважних причин, що свідчить про не виконання ним обов`язку покладеного на нього вироком суду. Окрім того, за наслідками неявки засудженого щодо нього винесено письмове попередження. Також прокурор звертає увагу, що підстави з яких ОСОБА_6 своєчасно не з`явися на реєстрації не є поважними та не підтверджуються жодними доказами. Вказане, на думку прокурора, свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 свідомо ухиляється від явки до органу пробації, що є підставою для скасування йому звільнення від відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про безпідставність поданої прокурором апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, розглядаючи подання фахівця Берегівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання, зазначених норм кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України у разі, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Частиною 1 статті 166 КВК України встановлено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

-3-

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.
У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав фахівець Берегівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 , засудженого вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.01.2021, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
Апеляційним судом встановлено, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.01.2021 ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільненого від відбування покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Із матеріалів особової справи ОСОБА_6 вбачається, що 02.03.2021 засуджений ОСОБА_6 був ознайомлений з постановою про встановлення днів явки до органу пробації на реєстрацію, якими визначено: перший понеділок місяця. З постановою засуджений був ознайомлений, про що відповідно останній розписався того ж дня.

-4-

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що дійсно 05.04.2021, 02.08.2021 та 06.09.2021 засуджений ОСОБА_6 не з`явився для реєстрації до органу пробації, однак це не є безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, про що вірно в своїй ухвалі зазначив суд.
Детально проаналізувавши причини неявки ОСОБА_6 до органу пробації для реєстрації, зокрема його виїздом на заробітки до м.Одеси, відсутність даних про притягнення його до кримінальної та адміністративної відповідальності під час іспитового строку, на думку апеляційного суду, не свідчать про наявність підстав для направлення засудженого у місця позбавлення волі.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження, визнаються необґрунтованими.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що матеріалами справи не встановлено, що засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки, про що свідчать й дані ним у судовому засіданні пояснення, у зв`язку з чим, викладені в поданні факти неявок ОСОБА_6 для реєстрації до органу з питань пробації самі по собі не можуть розцінюватися як небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення.
Погоджуючись з указаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку наданим ОСОБА_6 поясненням про те, що він не зміг з`явитися на реєстрацію у визначені дні, оскільки перебував за межами області на заробітках, про що у телефонному режимі повідомляв орган пробації. Ці ж обставини підтвердив брат засудженого ОСОБА_11 . Стверджував, що умислу не виконувати покладені на нього обов`язки не мав.
Такі пояснення засудженого прокурор у судовому засіданні як суду першої, так і апеляційної інстанції не спростував.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 має цивільну дружину, з якою виховує п`ять дітей, які перебувають на його утриманні, за результатами його тестування визначено низький рівень ризику вчинення правопорушень.
З урахуванням вище наведеного, враховуючи встановлені фактичні обставини такої поведінки засудженого ОСОБА_6 , причини, що унеможливили з`явитися йому на реєстрацію у встановлені дні, його явки на реєстрацію одразу після виникнення об`єктивної можливості, на думку колегії суддів, не свідчать про небажання засудженого ОСОБА_6 стати на шлях виправлення та його ухилення від покладених на нього судом обов`язків, а тому не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання.
При цьому апеляційний суд враховує і положення ст.164 КВК України про обов`язок уповноваженого органу з питань пробації організовувати першочергові заходи з виявлення засуджених, місце знаходження яких невідоме та звертатися до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку вказаних осіб.
При оцінці доводів апеляційної скарги щодо причин неявок ОСОБА_6 на реєстрацію та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує й те, що органом пробації не перевірялись пояснення засудженого ОСОБА_6 , відповідно до яких, на реєстрацію він не з`явився з поважних причин (перебування на заробітках), у тому числі не збирались докази у підтвердження (спростування) цих пояснень.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання органу пробації про звільнення ОСОБА_6 вірно врахував, що дії засудженого ОСОБА_6 не свідчать про умисне невиконання ним обов`язків. При цьому суд першої

-5-

інстанції зважив на те, що поведінка засудженого щодо подальших явок та пояснення причин неприбуття на реєстрацію, які за доведених життєвих обставин засудженого заслуговують на увагу у якості поважних, та не створюють уявлення умисного ухилення від виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.
До того ж, маючи відомості про причини неявок засудженого на реєстрацію, орган пробації міг їх перевірити та об`єктивно оцінити.
На переконання апеляційного суду, неявки засудженого ОСОБА_6 на реєстрацію відбувалися в силу об`єктивних причин, а тому не є безумовними підставами для скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.
Наведені вище обставини не засвідчують свідомого, цілеспрямованого нехтування засудженим ОСОБА_6 покладеними судом обов`язками та його небажання ставати на шлях виправлення, оскільки неявки на реєстрації відбувалися в силу об`єктивних причин.
З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням того, що засуджений інших судимостей не має, до адміністративної відповідальності не притягався, кримінальних правопорушень під час іспитового строку не вчиняв, та з урахуванням відсутності ознак злісного ухилення від відбування покарання, призначеного вироком суду, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.
Отже, доводи прокурора про порушення засудженим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, колегія суддів визнає непереконливими, оскільки встановлені обставини не підтверджують, що ОСОБА_6 мав на меті ухилятися від виконання покладених на нього обов`язків та не бажав стати на шлях виправлення.
Враховуючи недоведеність небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 23.10.2003, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність на теперішній час достатніх та законних підстав для задоволення подання органу пробації та направлення засудженого для відбування покарання.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог ст.ст.372,539 КПК України.
За таких умов, апеляційний суд не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК України, для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали місцевого суду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які б тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у даному провадженні не допущено.
Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності ухвали суду апеляційний суд відхиляє, як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що прокурором не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу не заявлялось.

-6-

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.10.2021, якою відмовлено у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_10 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: