07 лютого 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Макіївка, Донецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України
якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 09 лютого 2022 року включно,
Учасники судового провадження:
Обставини, встановлені судом першої інстанції
Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2022 року частково задоволено клопотання прокурора. Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 09 лютого 2022 року включно.
___________________________________________________________________
Провадження: № 11-кп/812/299/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Категорія: в порядку КПК Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження підстави для зміни запобіжного заходу відсутні та стороною захисту не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому вважав необхідним частково задовольнити клопотання прокурора.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати
та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 .
Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу
Апелянт не згоден з ухвалою суду, оскільки, на його думку, вона суперечить вимогам ст. 315 КПК України.
Стверджує, що під час підготовчого судового засідання суд обирає, змінює чи скасовує запобіжний захід. В даному випадку всупереч вимогам КПК України, суд продовжив строк тримання під вартою.
Вказує, що ним неодноразово заявлялося клопотання про початок підготовчого судового засідання колегіальним складом суду, однак воно залишилося поза увагою.
Зазначає, що прокурором порушені всі вимоги закону та обвинувальний акт підписано поза межами строків досудового слідства, однак не зважаючи на це судом було продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_6 .
Звертає увагу, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Так, відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції були дотримані в повній мірі.
Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_6 в ході розгляду кримінального провадження винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував та взяв до уваги те, що раніше заявлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України не зменшилися, і при цьому, більш м`який запобіжний захід не зможе їм запобігти.
Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього такого запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого, зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Так, наведені стороною обвинувачення в клопотанні та судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому є належним чином обґрунтовані і вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на час постановлення ухвали суду першої інстанції не змінилися.
Отже, апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , суд першої інстанції перевірив усі обставини кримінального провадження, з якими закон пов`язує такий винятковий запобіжний захід та наявність достатніх і обґрунтованих підстав для його продовження.
Доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не заслуговують на увагу суду, оскільки, на думку колегії суддів, фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, тобто не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, або ж для обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає, як не вбачає і підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

__________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9