УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в межах кримінального провадження №0002619 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2021 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який має повну загальну середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

-якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до 13.01.2022р.

Учасники судового провадження:

обвинувачений ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції
з ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор»)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу суду скасувати. Обрати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою - залишено без змін та продовжено до 13 січня 2022 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується з рішенням суду, вважає його невмотивованим. Зауважує, що суд навіть не розглянув можливості застосування інших альтернативних запобіжних заходів до нього. Вказує, що має місце проживання та реєстрації, де проживав разом з матір`ю, мав роботу та легальний дохід.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження №0002619 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримав в судовому засіданні, мотивуючи наявністю ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Знаючи про міру покарання, яка може бути до нього застосована, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як під час проведення досудового розслідування оголошувався у розшук. ОСОБА_5 офіційно не працює і не має постійного джерела доходів, неодноразово судимий, тому з метою незаконного збагачення може продовжити вчиняти інші злочини. Запобігти зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не виключатиме ризик незаконного впливу обвинуваченого на інших осіб, у тому числі через засоби мобільного зв`язку та мережу Інтернет. На даний час вказані ризики актуальність не втратили, тому рахує, що застосування до ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою - залишено без змін та продовжено до 13 січня 2022 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого на підтримку вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до матеріалів судового провадження в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження №0002619 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримав в судовому засіданні, мотивуючи наявністю ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, з метою незаконного збагачення може продовжити вчиняти інші злочини, незаконно впливати на інших осіб, у тому числі через засоби мобільного зв`язку та мережу Інтернет.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, пославшись на відомості, що характеризують особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, прийшов до висновку, що заявлені раніше ризики не зменшилися, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років. Судове провадження на даний час триває.

Крім того, ОСОБА_5 під час досудового розслідування оголошувався у розшук, що вказує на ризик, переховування від суду, може впливати на свідків даного кримінального правопорушення, оскільки свідки, на допиті яких наполягає сторона захисту, не допитані в суді, а також може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як раніше неодноразово судимий, востаннє - за злочин проти життя та здоров`я особи, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вищенаведені підстави підтверджують наявність ризиків, передбачених, ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому висновок суду першої інстанції про наявність зазначених ризиків є вірним.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, оскільки, він не одружений, неповнолітніх дітей не має, проживає з матір`ю та вітчимом, протягом 2004-2017 року п`ять разів засуджувався за вчинення злочинів, що свідчить про відсутність достатніх стримуючих факторів для нього у його родині.

Також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З урахуванням тяжкості злочину та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, про що просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: