Справа №:755/1/22
Провадження №: 1-кс/755/1/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" січня 2022 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000001 та додані до нього матеріали відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мена Чернігівської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
03.01.2022 року слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000001 відносно ОСОБА_5 .
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 31 грудня 2021 року, о 08 годині 00 хвилин, інспектор батальйону ТОР УПП у м.Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , який перебував в форменому одязі, з нагрудними знаками, з підтриманням єдиного однострою після проведення інструктажу керівництвом ТОР УПП у м.Києві ДПП НП України та отримання табельної вогнепальної зброї, спеціальних засобів, заступив на добове чергування.

Таким чином, ОСОБА_8 перебував під час виконання службових обов`язків та у відповідності до ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2015, № 40-41, ст.379) виконував покладені на поліцію завдання, щодо забезпечення громадської безпеки та порядку на території м.Києва.

Під час виконання службових обов`язків, 01 січня 2022 року, близько 00 годині 30 хвилин, від оперативного чергового Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві, отримано повідомлення про те, що ОСОБА_5 в кареті ШМД-7, під приміщенням вищевказаного відділення поліції, що в м.Києва, вул.Герцена, 9, області порушує громадський порядок, вчинивши конфлікт із лікарем бригади ШМД№7 ОСОБА_9 .

У подальшому, виконуючи свої службові обов`язки та відреагувавши на отримане повідомлення, з метою виконання вимог п.3 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», щодо вжиття всіх можливих заходів для надання допомоги особі, яка опинилась в ситуації, небезпечній для його життя та здоров`я, ОСОБА_8 прибув на місце вчинення правопорушення, де виконуючи вимоги ч.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання та розпочав словесну бесіду із ОСОБА_5 , щодо припинення протиправних дій відносно фельдшера бригади ШМД ОСОБА_9 .

В подальшому, під час руху проїжджою частиною, за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 в супроводі ОСОБА_8 перебуваючи в автомобілі карети ШМД, не бажаючи виконувати законні вимоги працівника поліції та продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, вирішив вчинити опір працівнику правоохоронного органу та нанести йому тілесні ушкодження з метою перешкоджання діяльності правоохоронних органів, підриву їх авторитету та уникнення відповідальності за вчинення протиправних дій.

З цією метою, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 почав поводити себе зухвало та в грубій формі висловився образливими словами в сторону ОСОБА_8 , розпочавши сутичку із останнім, у ході якої, маючи на меті спричинення йому тілесних ушкоджень, діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним, що перед ним перебуває працівник правоохоронного органу, шляхом нанесення удару правої ноги в область підборіддя спричинив ОСОБА_8 , відповідно до довідки №6 КМК ЛШМД від 01.01.2022 року тілесні ушкодження у вигляді забій м`яких тканин лівої лицевої ділянки, скал 1.1-1.2 зубів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

01.01.2022 року ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

01.01.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Підставою для повідомлення про підозру у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення послужила наявність достатніх доказів, зібраних під час проведення досудового розслідування, а саме:рапорт ВКП Дніпровського УП ГУНП у м.Києві; протокол усної заяви про кримінальне правопорушення; протокол огляду відеозапису; протокол особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 ; протоколи допиту свідків; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 та іншими доказами по справі в їх сукупності.
На думку слідчого, підставою до застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`яти років, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий вважає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого, ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

На думку слідчого, ризиком того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого є те, що підозрюваний шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Крім того, на думку слідчого, підозрюваний ОСОБА_5 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Таким чином, більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Тому, враховуючи перелічені ризики, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив суд його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти обгрунтованості підозри у вчиненні даного кримінального провапорушення, однак заперечували щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказували про відсутність ризиків, вказаних в клопотанні, крім того захисник зауважила, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, неофіційно працює, співпрацює зі слідством, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, а тому відносно нього, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України, не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи викладене, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, який підтримав дане клопотання з підстав, викладених у ньому, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення клопотання слідчого, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 01.01.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.135 КК України (кримінальне провадження №0000001).
Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог Кримінально процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтував доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень та долучено розписку підозрюваного про вручення йому копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у тримання під вартою, а також копії матеріалів, які обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
01.01.2022 року ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

01.01.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: рапортом ВКП Дніпровського УП ГУНП у м.Києві; протоколом усної заяви про кримінальне правопорушення; протоколом огляду відеозапису; протоколом особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 ; протоколами допиту свідків; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 та іншими доказами по справі в їх сукупності.
При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Згідно зі ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найбільшою соціальною цінністю.
Відповідно до ч.1, 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
п.3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, зареєстрований у м.Чернігові, однак проживає у місті Києві, неофіційно працює, проживає з батьками, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
На момент розгляду клопотання про тримання під вартою доказів про те, що, перебуваючи на волі ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, слідчому судді прокурором та слідчим надано не було.
Натомість, зі слів прокурора, а також захисника, підозрюваний співпрацює зі слідством.
Також прокурором та слідчим, окрім констатації, взагалі не наведено будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що позбавляє слідчого суддю можливості навести в ухвалі мотиви обрання запобіжного заходу.
Разом з тим, у справі «Биков проти Росії» 4378/02 від 10 березня 2009 року Європейський суд зазначив, що «у судових рішеннях не наведено нічого більше, окрім переліку цих підстав, що обґрунтовувало б їх відповідними та достатніми мотивами… Що ж до твердження представників уряду про те, ніби обставини справи і особистість заявника є самоочевидним обґрунтуванням його попереднього ув`язнення, то Суд не вважає, що саме по собі це звільняє суддів від обов`язку викладати мотиви, з яких вони доходять такого висновку».
Твердження прокурора та слідчого про тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, не є достатнім для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У справі «Мамедова проти Росії» 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський суд зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Також у справі «В. проти Швейцарії» 14379/88 від 26 січня 1993 року Європейський суд зазначає, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
На думку слідчого судді, прокурором не підтверджено будь-якими доказами зазначені в клопотанні ризики: переховування від органу досудового розслідування та суду, впливання на свідків та потерпілого,та вчинення інших кримінальних правопорушень.
В судовому засіданні прокурор посилався на те, що підозрюваний проживає у місті Києві без офіційної реєстрації, тому може ухилитися від слідства та суду. Разом з тим, захисником підозрюваного ОСОБА_5 , надано договір оренди житла в квартирі по АДРЕСА_2 разом з батьками, неофіційно працює, раніше не судимий.
У справі «Александр Макаров проти Росії» Європейський суд зазначив, що «саме по собі непостійне місце проживання не створює небезпеки переховування від правосуддя… Суд також зазначає, що повноважні органи не вказували на якісь інші обставини, які б дозволяли припустити, що в разі звільнення заявник переховуватиметься…Тому суд вважає, що наявність такої небезпеки не встановлено».
Крім того, у справі «Мамедова проти Росії» 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський суд вказав, що «національні суди не приділяли уваги обговоренню доводів заявниці про те, що в неї немає злочинного минулого, є постійне місце проживання і роботи в місті Владімірі, усталений спосіб життя, двоє малолітніх дітей і що її батько серйозно хворий».
Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, однак не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують будь-які ризики, передбачені статтею 177 КПК України та не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, враховуючи вимоги п.3 ч.2 ст.183 КПК України щодо неможливості застосування до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, раніше не судимого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.
Згідно з вимогами ч.3 ст.194 КПК України, оскільки прокурором доведені обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведено обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя вважає за необхідне, відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; докласти зусиль до пошуку роботи; здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст.ст.3, 176, 177, 178, 179, 181, 183, 184, 193, 194, 195, 196 , ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000001 відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, тобто до 01 березня 2022 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.
Визначити строк дії даної ухвали слідчого судді до 01 березня 2022 включно.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження, та прокурора.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому кримінальному правопорушенні.
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 17-00 годині 05 січня 2022 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1