Справа № 635/7298/21
Провадження № 1-в/635/681/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» - ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_6 та заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло спільне клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_6 та заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_5 засуджено 11.01.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі. Початок строку: 22.05.2020. Кінець строку: 22.11.2022. На 08.09.2021 відбув більше Ѕ призначеного вироком суду строку покарання. Засуджений ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)». Згідно ст. 60 КВК України працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи. До виконання поставлених завдань ставиться задовільно, поставленні завдання виконує, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання в установі випадків порушення правил відбування покарання не допускав, стягнень не має. Адміністрацією установи заохочувався п`ять разів. Характеризується позитивно. У відношенні до працівників адміністрації виправного центру не конфліктний, ввічливий, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушення техніки безпеки не допускає. Відповідно до ст. 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь в проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». За характером спокійний, врівноважений. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених. Відповідно до ст. 59 КВК України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом листування, побачень, телефонних розмов. Отримує посилки, передачі. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Рішенням комісії ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» від 21.04.2021 засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, яка стала на шлях виправлення, але написала заяву про відмові від застосування ст. ст. 82 КК України. Вину у вчиненому злочині визнає. Міру покарання вважає справедливою. Висновок: адміністрація ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» спільно зі спостережною комісією при Харківській районній державній адміністрації Харківської області подають матеріали в суд для вирішення питання щодо умовно-дострокового звільн ОСОБА_5 А.В. як особи, яка довела своє виправлення.
В судовому засіданні прокурор при розгляді клопотання про покладався на розсуд суду.

Представник адміністрації та засуджений підтримали, просили задовольнити.

Суд, вислухавши позиції сторін стосовно питання, що розглядається, дослідивши матеріали справи, в тому числі особову справу засудженого, дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч.3 ст.81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (ч.3 ст.81 КК України).
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Згідно характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» від 08.09.2 ОСОБА_5 А.В. раніше засуджений: 11.02.2008 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Відбував покаран ОСОБА_8 й ВК. Звільнився 10.04.2010з Божковської ВК №16 умовно-достроково; 24.12.2014 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 121, ст. 69 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.04.2015 з Олексіївської ВК №25 за відбуттям строку покарання. Засуджений 11.01.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі. Початок строку: 22.05.2020. Кінець строку: 22.11.2022. Засуджений ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)». Згідно ст. 60 КВК України працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи. До виконання поставлених завдань ставиться задовільно, поставленні завдання виконує, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання в установі випадків порушення правил відбування покарання не допускав, стягнень не має. Адміністрацією установи заохочувався п`ять разів. Характеризується позитивно. У відношенні до працівників адміністрації виправного центру не конфліктний, ввічливий, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушення техніки безпеки не допускає. Відповідно до ст. 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь в проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». За характером спокійний, врівноважений. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених. Відповідно до ст. 59 КВК України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом листування, побачень, телефонних розмов. Отримує посилки, передачі. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Рішенням комісії ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» від 21.04.2021 засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, яка стала на шлях виправлення, але написала заяву про відмові від застосування ст. ст. 82 КК України. Згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.01.2019 має процесуальні витрати на користь держави на суму 17595 грн., на користь потерпілого КП «Жилкомсервіс» матеріальної шкоди 12668 грн. Засуджений за власною ініціативою відшкодував позов на суму 305 грн. виконавчі листи не надходили. Вину у вчиненому злочині визнає. Міру покарання вважає справедливою. Після звільнення має намір мешкати за адре АДРЕСА_1 б. 15. Висновок: засуджений

З довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати вбачається, що засудж ОСОБА_5 А.В. за час відбування покарання відпрацював: у жовтні 2020 6 робочих днів; у листопаді 2020 5 робочих днів; у грудні 2020 8 робочих днів; у січні 2021 9 робочих днів; у червні 2021 12 робочих днів; у липні 2021 14 робочих днів.
Інших доказів про працевлаштування засудже ОСОБА_5 А.В. після прибуття до ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ані матеріали судової справи ані матеріали особової справи засудженого не містять.

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Як вбачається з матеріалів особової справинеодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, за які йому призначені покарання пов`язані з позбавленням волі, звільнявся умовно-достроково, проте, належних висновків для себе не зробив та знову продовжував вчиняти злочини, за що був засуджений останнім вироком до обмеження волі.

Крім того, згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.01.2019 має процесуальні витрати на користь держави на суму 17595 грн., на користь потерпілого КП «Жилкомсервіс» матеріальної шкоди 12668 грн. Засуджений за власною ініціативою відшкодував позов лише на суму 305 грн.

Зазначені факти свідчать про те, що має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до нього звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, поведінку за весь час відбуття покарання, суд констатує про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 1 ОСОБА_6 Р.В. та заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської обл ОСОБА_7 нь Л. про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудже ОСОБА_5 овича - відмовити.

Ухвала протягом семи діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим з дня отриманням ним ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 27.09.2021.

Суддя