УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого - судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0004889 від 15 грудня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України

В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0004889 від 15 грудня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Шевченківського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004889 від 15 грудня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 15.12.2021, біля будинку 29, по вул. Коперника у м. Києві, працівниками поліції виявлено затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено та вилучено згортки з порошкоподібною речовиною, схожою на психотропну, яку останній незаконно придбав та зберігав з метою збуту, мобільний телефон марки Xiaomi Redmi IMEI 1 : НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 , та ізоленту.
15.12.2021 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вилучених у ОСОБА_4 речей та предметів.

16.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Як зазначає в клопотанні слідчий, вищезазначені речі за своєю суттю є речовими доказами, оскільки могли зберегти на собі сліди, які можуть бути використані, як доказ факту, що встановлюються у кримінальному провадженні, або є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з вище викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у забороні на користування речами та документами вилученими під час затримання ОСОБА_4 , які являються тимчасово вилученим майном та які відповідно зазначені в протоколі затримання від 15.12.2021, та визнані речовим доказом, в зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Особа-володілець майна була повідомлена про розгляд клопотання належним чином, однак в судове засідання вони не з`явилися та про причини неявки слідчого суддю не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, провести розгляд клопотання у їх відсутність.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004889 від 15 грудня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

15.12.2021 за адресою м. Київ, вул. Коперника 29, затримано ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, проведено особистий обшук останнього, в ході якого серед іншого виявлено та вилучено: згортки з порошкоподібною речовиною, схожою на психотропну, яку останній незаконно придбав та зберігав з метою збуту, мобільний телефон марки Xiaomi Redmi IMEI 1 : НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_4 -20-44, та ізоленту.

Згідно ч.1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

При цьому, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу ( ч.3 ст.208 КПК України).

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, який в силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовується у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя враховує, що наданими слідчим матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Матеріалами клопотання доведено, що тимчасово вилучене під час затримання ОСОБА_4 майно постановою слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУ НП у м.Києві від 15.12.2021 обґрунтовано визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають критеріям, визначеними статтею 98 КПК України.

Приписами ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 15.12.2021 під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 майно, а саме на мобільний телефон марки Xiaomi Redmi IMEI 1 : НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 , та ізоленту.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1