Справа № 164/1432/18
Провадження № 1-кп/159/23/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл.
в складі: колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,
з участю: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 180 301 600 002 05 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Любарі Житомирської обл., гр. України, жителя с. Громади Любарського району Житомирської обл. (т. 2, а. с. 285) із 17.01.18 р. по 06.12.18 р.; жителя АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 130) з 07.12.18 р.), фактичного мешканця: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 (а. с. 3); одруженого, з повною вищою освітою, не працюючого, раніше не притягався до кримінальної відповідальності,
та
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт Любарі Житомирської обл., гр. України, жителя АДРЕСА_4 (т. 2, а. с. 300), фактичного мешканця АДРЕСА_5 , неодруженого, з повною вищою освітою з 20.12.13 р. (т. 1, а. с. 54), проживає із матір`ю особою з інвалідністю 2 гр. (т. 1, а. с. 53, 55), утриманців не має, не працюючого, раніше не притягався до кримінальної відповідальності,
обох - у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою та із третьою, невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження (далі невстановлена досудовим розслідуванням особа), о 03 год. 14.06.18 р., вчинили розбійний напад на потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зокрема, керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення розбійного нападу, на автомобілі марки «Фольксваген Гольф», р. н. з. НОМЕР_1 , що належить на праві володіння ОСОБА_12 , який у той момент перебував у автомобілі, однак, про їх злочинний умисел не знав і не здогадувався, приїхали у с. Колодії Маневицького району Волинської обл.. Залишивши автомобіль у провулку та здійснивши приготування до вчинення злочину: одягнули на голову колготи жіночі з метою приховування обличчя; на руки рукавиці, взявши із собою знаряддя злочину, зокрема: ломика, моток стрічки липкої, ножа, підійшли до житлового буд. АДРЕСА_6 , у якому проживають потерпілі. Після того як один із власників помешкання потерпілий ОСОБА_10 почув сторонній шум на вулиці та відчинив двері з середини, обвинувачений ОСОБА_6 разом із обвинуваченим ОСОБА_7 та третьою, невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження, протиправно проникли до житла потерпілих. У подальшому, перебуваючи у вказаному вище будинку, з метою заволодіння чужим майном, вимагаючи видати наявні у будинку грошові кошти, шляхом застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілих, вчинили напад на останніх. Зокрема обвинувачений ОСОБА_7 під час протиправного проникнення у житловий будинок, у коридорі наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки у ділянку обличчя, схопив руками за шию, застосувавши фізичну силу з метою повалити на підлогу. Обвинувачений ОСОБА_6 забіг до будинку відразу за обвинуваченим ОСОБА_7 , допоміг тому у коридорі зв`язати потерпілого ОСОБА_10 за допомогою липкої стрічки; у подальшому, з метою придушити фізичний опір потерпілого, у той час, коли обвинувачений ОСОБА_7 утримував потерпілого ОСОБА_10 ззаду, - наніс останньому біля 3 х ударів носком ноги у обличчя і біля 3 х ударів кулаком правої руки по волосистій ділянці голови. Третя, невстановлена досудовим розслідування особа, уже у приміщенні зали будинку нанесла потерпілому ОСОБА_11 один удар металевим ломиком у ділянку правої гомілки; при зв`язуванні цього потерпілого - різко викрутила праву ступню, від чого той відчув різкий біль у ділянці правого гомілково ступеневого суглобу, а після того як потерпілі були зв`язані липкою стічкою і лежали на підлозі, - вимагаючи видати наявні у будинку гроші, - нанесла потерпілому ОСОБА_11 3 ри удари ломиком по лівому стегну та 3 ри удари ломиком по передній ділянці грудної клітки, а потерпілому ОСОБА_10 2 а удари ломиком по лівому стегну, 2 а удари ломиком по правому стегну та один раз приставила ножа до передньої ділянки грудної клітки. В результаті застосування вказаними вище нападниками насильства потерпілому ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді садна ділянки лівої брови, трьох підшкірних крововиливів лівого стегна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також закритого перелому зовнішньої кісточки правої гомілки, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступень тяжкості; в той же час потерпілому ОСОБА_10 - заподіяно тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу лівої скронево потиличної ділянки волосистої частини голови, осадження шкіри правої скроневої ділянки волосистої частини голови, поверхневого садна правої лобно скроневої ділянки обличчя, садна правої скронево параорбітальної ділянки обличчя, поширеного підшкірного крововиливу лівої лобно скроневої ділянки обличчя, забою м`яких тканин лівої вилично щічної ділянки обличчя з внутрішньо шкірним крововиливом і садном лівої щоки та садном ділянки лівої носо губної складки, забою м`яких тканин і садна слизової оболонки внутрішньої поверхні верхньої губи зліва, садна шкіри верхньої губи справа, підшкірних крововиливів передньо латеральних поверхонь обох стегон, садна грудної клітки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також поверхневої колото різаної рани передньої поверхні грудної клітки, що відноситься до тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Попри це під час розбійного нападу нападники не виявили у будинку грошових коштів, що були предметом злочинного посягання, тому залишити помешкання потерпілих, позбавивши останніх засобів зв`язку з метою запобігти їх негайному звернення до правоохоронних органів.

Своїми умисними протиправними діями, що виразились у вчиненні за попередньою змовою групою осіб нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбою), та із проникненням у житло, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) не визнав, визнавши частково обставини вчинення злочину та факт нанесення потерпілим тілесних ушкоджень, подолання їх опору засобом зв`язування, закривання ротів кляпами, та 16.03.21 р. суду показав, що протягом 2017 2018 р. р. вони із обвинуваченим ОСОБА_7 на території Волинської області займались скуповуванням (заготівлею) худоби. Знайомі попросили його знайти їм робочого коня. Він за допомогою колег знайшов такого восени 2017 р. у потерпілих у с. Колодіях Маневицького району Волинської обл. та разом з обвинуваченим ОСОБА_7 поїхав подивитись на коня, дав потерпілим завдаток за коня в сумі 2 000 грн. Так як господарі не хотіли продавати коня до завершення господарських робіт, то мали зателефонувати і згодом вони мали коня забрати дешевше і мати з цього добрий прибуток. Через деякий час він періодично по телефону зв`язувався з потерпілими. Однак надалі потерпілі на зв`язок не виходили певний час; відтерміновували та згодом повідомили, що коня - продали. Обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до нього за допомогою по гроші. Однак він сказав, що у того вже є його гроші. Обвинувачений ОСОБА_7 сказав, що грошей у нього немає, так як йому коня не продали. Тоді вони і повернулись до ситуації із конем. Коли він повертався із Волинській обл. додому, то зупинився з друзями у м. Новограді Волинському Житомирської обл. на заправці попити кави та його розмову з обвинуваченим ОСОБА_7 по телефону про те, що вони не можуть повернути кошти за коня, почули друзі і запропонували людину, яка в змозі вирішити питання повернення коштів. Він, повертаючись на Волинь, заїхав до цієї людини, познайомився з нею. Це - чоловік віком біля 40 р. на ім`я ОСОБА_13 . Останній сказав, що проблему з поверненням грошей вирішить сам, ще й коня їм повернуть. Яким саме чином той це буде робити, він його не запитав, про винагороду ОСОБА_14 вони не розмовляли, але він вважав, що при поверненні ще і коня - він мав винагородити Якова. Яків перший раз поїхав з ним, свідком ОСОБА_12 до потерпілих вдень. Тоді вони прочекали Якова біля 1 год. та повернулись до додому у м. Луцьк, так як ОСОБА_13 повернувся до автомобіля і сказав, що людей немає вдома, що треба приїжджати зранку. Вдруге він поїхав вранці наступного дня автомобілем свідка ОСОБА_12 разом з Яковом та обвинуваченим ОСОБА_7 , які якраз тоді були у нього вдома. Ініціатива їхати до потерпілих виходила від Якова. До потерпілих вони їздили о 04 чи о 05 ранку. За кермом автомобіля був він. По дорозі вони зупинялись на заправці «БРСМ» у с. Оконську Маневицького району Волинської обл.. Там вони купували цигарки, каву, воду та пальчатки для того, щоб ремонтувати автомобіль. Пальчатки вони одягали, коли ремонтували автомобіль. Яків сказав, щоб вони йшли разом з ним, керував всім. Потім вони пожалкувати, що там опинились. У с. Колодії Маневицького району Волинської обл. вони приїхали вночі, світало. Свідок ОСОБА_12 залишився у автомобілі, а він із обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_14 - пішли у будинок потерпілих. У Якова була сумка/заплічник, вмісту якої він не знав. У будинок вони зайшли так, як казав ОСОБА_13 : вони стали попереду будинку, а ОСОБА_13 з боку будинку. ОСОБА_13 був у масці та казав їм одягнути маски, але вони масок не одягали. Яків постукав у вікно, двері відкрив господар хтось із потерпілих і ОСОБА_13 потрапив у будинок. Він та обвинувачений ОСОБА_7 зайшли у будинок через двері, почувши, що хтось третій є у будинку; виник хаос. Біля порогу на підлозі лежали: обвинувачений ОСОБА_7 та хтось із потерпілих. Яків гукав його йти далі у будинок. Зайшовши у будинок, він запитував потерпілих про кошти. Вони сказали, що у них немає грошей. Що робити надалі розпоряджався ОСОБА_13 . Він відповідно до команд Якова переходив із кімнати у кімнату. Яків розмовляв з потерпілими, запитував їх, а йому із обвинуваченим ОСОБА_7 - казав, що робити: пересунути людину когось із потерпілих. Він особисто пересовував когось із потерпілих, зв`язував руки чи ноги комусь із потерпілих за вказівкою ОСОБА_14 . Після цього він вийшов на вулицю, так як у будинку був недовго та у стані афекту від того, що відбувалось. Що робили тоді обвинувачений ОСОБА_7 , ОСОБА_13 - він не бачив. Яків приставляв до горла когось із потерпілих предмет, схожий на ножа, так як на потерпілих були пошкодження. У нього із обвинуваченим ОСОБА_7 нічого не було. Він потерпілих не бив, щоб бив потерпілих хтось інший, він не бачив. Телефон потерпілих - невеликого розміру чорного кольору - забирав він, злякавшись, щоб потерпілі нікуди не зателефонували. Цей телефон він віддав, потім його хтось викинув як непотрібний по дорозі. Грошей у будинку він не знайшов. Яків казав йому робити те, що він каже та зайшов у якусь господарську споруду, він тоді - був на вулиці. Потім Яків гукнув обвинуваченого ОСОБА_7 .. Він виходив на вулицю першим, після нього ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_7 .. Вони утрьох пішли до автомобіля. Домовленості у них з ОСОБА_14 не було, вони мали повернути кошти і довести, що він має якусь силу. Якби не поради Якова, вони б такого нецивілізованого вчинку не зробили б. У заподіяному розкаюється. Шкодує про те, що хотів повернути кошти неправомірно. Просить вибачення. У судових дебатах 15.09.21 р. також зазначив про те, що між ними та потерпілими виникли цивільно правові зобов`язання після отримання грошових коштів від обвинуваченого ОСОБА_7 , які були порушені потерпілими. При його візиті до потерпілих потерпілі самі відчинили їм двері, розуміючи, з якого приводу вони прийшли; пояснили, що грошей для повернення завдатку за коня не мають і підтвердили факт продажу коня іншим людям. В ході такого підставного нагадування і просьби повернути борг, сталась штовханина між обвинуваченим ОСОБА_7 і потерпілим ОСОБА_15 без тілесних ушкоджень. Однак присутній ОСОБА_13 спричинив потерпілим тілесні ушкодження. Він же обвинувачених не бив, не намагався забрати у них гроші чи інше майно і таких не забрав, свого обличчя не приховував, пальчаток для конспірації не використовував. Просить врахувати думку потерпілих. Телефони потерпілих з будинку забрав ОСОБА_13 для того, щоб останні не повідомили у поліцію, а не у рахунок повернення боргу. На даний час він переглянув своє ставлення до цивільно правових відносин з потерпілими, зрозумів хибність своєї поведінки, зробив належні висновки та у вчиненому розкаюється щиро. Він працював та працює, створив сім`ю, має на утриманні неповнолітню дитину. Просить його виправдати за ч. 3 ст. 187 КК України та перекваліфікувати його дії на ч. 2 ст. 355 КК України.

У судовому засіданні 16.03.21 р. обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) не визнав, визнавши частково обставини вчинення злочину та факт нанесення потерпілим тілесних ушкоджень, подолання їх опору засобом зв`язування закривання ротів кляпами, та суду показав, що він з обвинуваченим ОСОБА_6 займався заготівлею ВРХ на замовлення людей. Обвинувачений ОСОБА_6 сказав, що потрібен робочий кінь. Через тиждень він дізнався, що у с. Колодіях Маневицького району Волинської обл. є такий. Він домовився про зустріч із потерпілим ОСОБА_16 і з обвинуваченим ОСОБА_6 поїхав домовлятись за коня. Він на початку в середині вересня дав потерпілим 2 000 грн завдатку без розписки. Вони домовились, що коня - заберуть після осінніх робіт. Декілька разів він чи обвинувачений ОСОБА_6 телефонували з приводу коня, однак, потім телефон у потерпілого став вимкненим. Про цю домовленість він забув. Коли він звернувся до обвинуваченого ОСОБА_6 за грошовою допомогою, той згадав про того коня. Через місяць з`явилась людина, яка була готова їх допомогти забрати кошти за коня. Це він зрозумів, уже сидячи у автомобілі свідка ОСОБА_12 о 3 год. на початку 4 год. у червні 2018 р.. Вважав це нормальним, так як люди у селі встають рано; гадав, що це буде зроблено законним шляхом. Обвинувачений ОСОБА_6 був за кермом автомобіля, сказав йому сідати у авто і що вони поїдуть у м. Луцьк, а потім він все зрозуміє. Вони не готувались тоді до побиття когось тощо, він, до прикладу, був одягнений у новий одяг. Якова вони забирали у готелі у с. Тростянці, де розташована ферма, на яку вони неодноразово возили здавати худобу. Коли ОСОБА_13 сів у автомобіль, то обвинувачений ОСОБА_6 запитував останнього, «поясни, як це все ми маємо робити». Той подивився на обвинуваченого ОСОБА_6 , посміхнувся і сказав; « ОСОБА_17 забирати ваші кошти». По дорозі автомобіль зламався та вони зупинялись на заправці «БРСМ». Обвинувачений ОСОБА_6 пішов на заправку та придбав пальчатки, щоб не забруднити руки при ремонті авта; на іншій заправці - вони полагодили авто. Автомобіль лагодили біля 15 хв., ремонтував авто свідок ОСОБА_12 .. Під час ремонту автомобіля останній та обвинувачений ОСОБА_6 були у пальчатках. Він також одягнув надані йому пальчатки, так як думав, що буде допомагати ремонтувати авто. Коли вони приїхали на світанку у с. Колодії Маневицького району Волинської обл., то зупинились за будинком потерпілих на відстані біля 20 м. Де саме будинок потерпілих, він точно не знав. Свідок ОСОБА_18 залишився у автомобілі. Яків дістав та запропонував їм одягнути маски з колготок, але обвинувачений ОСОБА_6 відразу відмовився, а він, почавши одягати колготи на голову, - викинув цю маску відразу за машину разом з тими пальчатками, що були у нього з моменту лагодження авта, та більше не одягав. Яків із сумки дістав свої пальчатки. Яків мав при собі портфеля. Потім він побачив ОСОБА_14 вже у будинку і у масці. До будинку потерпілих пішли утрьох: він, обвинувачений ОСОБА_6 та ОСОБА_13 . Останній сказав, що відчинить їм двері із середини, а вони - зайдуть. Коли вони підійшли до будинку потерпілих, ОСОБА_13 сказав їм стати біля дверей та мав якимось чином відчинити двері із середини. В середині будинку почувся шум і тоді ж відчинились двері і він побачив потерпілого ОСОБА_11 і запитав, хто він. Знервувавши, що вони туди приїхали за такі невеликі гроші, ситуація з конем сталась через нього, він штовхнув цього потерпілого у обличчя. Той вдарився потилицею об стінку і відразу кинувся з ним боротись. Він цього потерпілого не бив, намагався заспокоїти, утримував руки. Потім з`явився обвинувачений ОСОБА_6 .. ОСОБА_13 дав останньому скотча і сказав цьому потерпілому змотати руки. Він особисто скотчем руки потерпілому зв`язати не зміг, так як не міг знайти початку стрічки та скотч лускав. Яків змотував руки потерпілих скотчем. ОСОБА_13 сказав взяти цього потерпілого та занести у кімнату, що він з обвинуваченим ОСОБА_6 зробив. Іншого потерпілого він вже побачив зв`язаним у кімнаті на ліжку. Яків всунув комусь із потерпілих кляпа до рота, бив обох потерпілих ломиком «фомкою», почав потерпілих допитувати, а він з обвинуваченим ОСОБА_6 - почали його заспокоювати. Потім ОСОБА_13 одному з потерпілих приставляв до грудей викрутку та казав: «Где деньги?». Однак він з обвинуваченим ОСОБА_6 відразу почали забирати у Якова цю викрутку і той прибрав цю викрутку. Він був у шоці та не розумів, не усвідомлював, як все має бути. Вони забирали у Якова «заточку», так як не хотіли, щоб той так знущався над потерпілими, розуміючи, що все це цього не варте. Яків почав шукати кошти у будинку під матрасом, у шафі, а також зривати ікони, що його особисто вразило і він, нічого не розуміючи, стояв біля потерпілих у ступорі. Яків попросив його допомогти відсунути холодильник у суміжній з кухнею кухні. Він допоміг. ОСОБА_13 взяв три телефони та почав бити їх монтировкою, знову почав допитувати потерпілих; питати, де гроші. ОСОБА_13 сказав їм добре зв`язати потерпілим руки та ноги колготами, знайденими у шафах у будинку. Він сильно потерпілих колготами не зв`язував, а лише - накинув на короткий час. Яків сказав йому та обвинуваченому ОСОБА_6 одного з потерпілих занести у іншу кімнату і на цього потерпілого рукою обвинувачений ОСОБА_6 скинув якісь речі. Яків сказав обвинуваченому ОСОБА_6 йти на вулицю. Поки Якова та обвинуваченого ОСОБА_6 не було, він розкидав речі, що були накидані на одного з потерпілих; взяв чайника та налив на обличчя потерпілих води, щоб вони були у свідомості; вийняв з рота одного з потерпілих ганчірку, яку туди запхав ОСОБА_13 , щоб потерпілий не задихнувся, а іншому потерпілому розв`язав ноги, попросив вибачення. Потерпілі на це промовчали. Яків зайшов у будинок та сказав йому вийти і він вийшов, сів у автівку. Обвинувачений ОСОБА_6 запитав, що робити з телефонами. Він сказав їх викинути. Якова вони завезли у той готель у с. Тростянці, звідки і забирали. Свідок ОСОБА_12 залишився у обвинуваченого ОСОБА_6 , а він - поїхав додому на автомобілі свідка ОСОБА_12 .. Він визнає свою винуватість у тому, що поступив незаконно, однак, умислу чинити насильство над потерпілими не мав. Просить вибачення. У судових дебатах 15.09.21 р. також зазначив про те, що між ними та потерпілими виникли цивільно правові зобов`язання після отримання грошових коштів, які були порушені потерпілими. Коли захворіла його матір і виникла потреба у грошах, то обвинувачений ОСОБА_6 пригадав ситуацію із боргом потерпілих за коня і запропонував завітати до потерпілих додому і переконати останніх повернути борг. Він на це погодився. При його візиті до потерпілих потерпілі самі відчинили їм двері, розуміючи, з якого приводу вони прийшли; пояснили, що грошей для повернення завдатку за коня не мають і підтвердили факт продажу коня іншим людям. В ході такого підставного нагадування і просьби повернути борг, сталась штовханина між ним і потерпілим ОСОБА_15 без тілесних ушкоджень. Однак присутній ОСОБА_13 спричинив потерпілим тілесні ушкодження. Він же обвинувачених не бив, не намагався забрати у них гроші чи інше майно і таких не забрав, свого обличчя не приховував, пальчаток для конспірації не використовував. Просить врахувати думку потерпілих. Телефони потерпілих з будинку забрав ОСОБА_13 для того, щоб останні не повідомили у поліцію, а не у рахунок повернення боргу. На даний час він переглянув своє ставлення до цивільно правових відносин з потерпілими, зрозумів хибність своєї поведінки, зробив належні висновки та у вчиненому розкаюється щиро. Він є сином одинаком у своєї матері вдови та має намір створити власну сім`ю. Просить його виправдати за ч. 3 ст. 187 КК України та перекваліфікувати його дії на ч. 2 ст. 355 КК України та не карати суворо.

Однак, винуватість кожного з обвинувачених у вчиненні інкримінованого кожному з них кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується показаннями потерпілих, свідків, письмовими та іншими доказами, що зібрані у кримінальному провадженні.

Так потерпілий ОСОБА_10 суду 19.02.19 р. показав, що в ніч з 13 на 14 червня 2018 р. він з братом потерпілим ОСОБА_11 , з яким проживає разом у одному будинку, - полягали спати досить пізно. Прокинувся він від того, що гавкав собака, щось брязнуло, стукнуло. Він увімкнув світло у кухні, було біля 03 год. ночі. Він відчинив двері та побачив що біля вікна будинку на відстані 1 1, 5 м від нього стоїть чоловік. Він подумав, що це прийшов його нетверезий сусіда. Але коли він запитав, чи то він, то отримав удар у голову. Він не встиг зачинити двері і той чоловік слідом за ним ускочив у будинок і, наскочивши ззаду, почав душити його руками за горло. Він упав на коліна та почав кричати, щоб розбудити брата. Надворі та у коридорі світла не було, але він побачив, що нападник був у кросівках та у синіх шортах - бриджах. Звідкись узявся другий чоловік та почав зав`язувати йому очі скотчем, наніс йому пару ударів кулаком по голові та пару ударів ногами. Нападники удвох зв`зали йому ноги, засунули кляпа у рота. Скільки часу він пробув зв`язаним, не знає. Його забрали і занесли у кімнату, де вже був зв`язаний його брат та де світла не було, та поклали поряд. Нападники щось шукали по будинку. Через деякий час нападники почали запитувати брата, де заховані гроші і один з них, який розмовляв російською та був одягнений у темну футболку, штани, - при цьому почав бити його брата монтировкою по ногах по бедрах. Один із нападників допитувався про гроші і брат сказав, що грошей у них немає. Грошей у них, дійсно, не було, а було лише біля 300 грн. Потім нападники взялись до нього. Був ще й третій нападник. Нападник, який розмовляв російською мовою, почав бити його монтировкою по стегнах і запитувати, де заховав гроші, казав дати гроші; пропонував кивнути головою, якщо покаже, де гроші. Йому приставляли до грудей ножа чи викрутку. Двоє нападників пішли на вулицю, а один залишився. Через деякий час той нападник, що був біля них, сказав не кричати, вийняв кляпа, лийнув на голову води і пішов до решти нападників. Він запитав у брата чи той живий та вони почали вивільнятись. Він розв`язався та вивільнив свого брата, сказав зателефонувати до сільського голови, щоб той викликав поліцію. Прибула поліція. Того ж дня якийсь незнайомий чоловік приходив до них та просив, щоб він накосив йому сіна, але брат не бачив, хто саме це був. У нападників був молоток, скотч, монтировка, ніж чи викрутка. Обличчя у нападників були чимось закриті панчохою чи балаклавою. Нападники також зірвали замка у погребі, гаражі, що він побачив згодом. У нього було 2 телефони марки «Номі» чорного кольору, у його брата - був телефон, які - нападники забрали. У веранді під газетою були гроші біля 300 грн, однак, їх нападники не знайшли, все інше - також залишилось на місці. На даний час обвинувачених він знає, обвинувачений ОСОБА_19 просив у нього пробачення; йому повністю відшкодовано завдані матеріальні та моральні збитки, він будь - яких претензій до обвинувачених не має. В даний час він вважає, що під вікном - стояв обвинувачений ОСОБА_7 , скотчем допомагав зв`язувати його - обвинувачений ОСОБА_6 .. Вже будучи у кімнаті, він побачив третього нападника. У 2017 р. до нього, дійсно, приїжджали якихось двоє молодих хлопців за худобу і дали йому завдаток. Однак потім він загубив їх номер телефону та худобу - продав іншим людям. Після цього за цю худобу гроші у нього ніхто не вимагав. Доход він отримує від здавання молока та худоби. Не настоює на суворому покаранні обох обвинувачених, просить не позбавляти їх волі, будь - яких претензій до них не має.

Потерпілий ОСОБА_11 суду 19.02.19 р. показав, що він проживає із братом потерпілим ОСОБА_10 - у одному будинку. В ніч з 13 на 14 червня 2018 р. він спав у кімнаті, почув якийсь шум, тому - вийшов. Відчинити двері він не зміг, так як хтось їх тримав. Він через привідкриті двері побачив одного нападника у чорній жіночій панчосі на голові, який мав щось у руках. Він зрозумів, що це - бандит та почав утримувати двері, однак, хтось почав тягнути за двері і відірвалась ручка. Він взяв порожню 3 ри літрову скляну банку для захисту і відскочив у іншу кімнату, хотів зачинити двері. Нападник скочив за ним, маючи у руках монтировку та молоток чи обценьки; сказав «бути тихо», «не шуміти», так як вони з поліції, а у них - ховаються злочинці. Коли він відволікся, то нападник ударив йому по нозі і зламав її; наскочив на нього і коли підскочив інший нападник то вони зв`язали його, замотали скотчем. Нападник, який розмовляв російською, з під подушки забрав телефона марки «Алькатель» чорного кольору, з кишені його спецівки 40 грн, при цьому зірвавши з шиї іконку на шнурочкові. Потім - притягли його брата, зв`язаного скотчем. На нього накинули ковдру, з під якої він бачив лише оголені внизу ноги нападників у кросівках. Нападники стали шукати по будинку. Через деякий час нападник, який розмовляв російською мовою, сказав йому кивнути головою, якщо у них є гроші. Він кивнув заперечливо. Тоді той нападник тричі вдарив його по стегну і знову пішов питати та бити його брата; повернувся до нього та тричі вдарив його монтировкою у груди. Його відтягнули у іншу кімнату. Він чув, як нападник російською казав, що зараз будуть ламати пальці. Нападників, як з`ясувалось, було троє. Нападники пішли з будинку. Того ж дня він бачив як хтось йшов біля будинку від сусідів з речмішком ззаду та у каптурі і сусіда йому казав, що той перехожий - перескочив через паркан та пішов. У обвинуваченому ОСОБА_6 упізнає того, хто допомагав його зв`язувати. За гроші його запитував лише нападник, який розмовляв російською, хтось із нападників приставляв до його горла чи викрутку, чи ножа. Обвинувачений ОСОБА_7 ходив по кімнатах та все перекидав. Нападники щось говорили про підвал. На гаражі і на льоху, він же - підвал, були зірвані замки; було зірване кухонне вікно. У його брата нападники забрали два телефони. У зв`язку з переломом ноги він не міг рухатись та перебував у гіпсі. В даний час він вважає, що під вікном - стояв обвинувачений ОСОБА_7 , скотчем допомагав зв`язувати його - обвинувачений ОСОБА_6 .. До нього з вибаченнями приїжджав обвинувачений ОСОБА_6 .. Йому повністю відшкодовано завдані матеріальні та моральні збитки, він будь - яких претензій до обвинувачених не має. Доход він отримує від власного господарства та продає свою худобу. У 2017 р. була спроба продати коня особі, яка схожа на обвинуваченого ОСОБА_7 , та було отримано 2 000 грн завдатку, повернути який по даний час вони не мали змоги, так як ніхто не з`являвся і через місяць - продали коня іншим людям. В ході нападу мови про коня чи борг ніхто не вів. На даний час обвинувачених знає, не настоює на суворому покаранні обох обвинувачених, просить не позбавляти їх волі та має таку ж позицію як і його брат потерпілий ОСОБА_10 ..

Свідок ОСОБА_20 у суді 20.01.20 р. показав, що обвинувачених не знає. Вранці у червні 2018 р. він на дорозі, що веде із села на Варшавську трасу, знайшов телефон сірого кольору марки «Нокія». Кришка телефону - темного кольору - лежала окремо від телефону. Увечері він увімкнув цей телефон, після цього прибула поліція і він - видав це телефон.

Свідок ОСОБА_21 у суді 04.03.20 р. показала, що обвинувачених знає візуально. Потерпілих - не знає. У червні 2018 р., вночі, на заправку «Брсм», що розташована у с. Оконську Маневицького району Волинської обл., приїхав автомобіль марки «Фольсваген», сірого кольору. Вона була на касі, інший працівник - здавав зміну і був за комп`ютером. Обвинувачені зайшли у залу, розраховувався за пальне, шоколадний батон, мінеральну воду та напій «Ред бул», 2 пари пальчаток - обвинувачений ОСОБА_6 ..

Свідок ОСОБА_12 у суді 04.03.20 р. показав, що обвинувачених знає по роботі біля 3 х років; потерпілих - не знає. Події за його та обвинувачених участю мали місце біля 2 х р. тому. Вони утрьох неодноразово їздили на його автомобілі марки «Фольцваген», темного сірого кольору, а також - вантажним автомобілем - закупляти худобу, у т. ч. у Маневицькому районі Волинської обл.. У червні 2018 р., увечері, вдома у обвинуваченого ОСОБА_6 він разом з останнім вживав спиртне. Обвинувачений ОСОБА_6 поїхав та повернувся з обвинуваченим ОСОБА_7 та сказав: «Поїхали, прокатаємось». Вони поїхали його автомобілем, але куди - він не знав, так як за кермом був обвинувачений ОСОБА_6 .. Він був у автівці як пасажир, по дорозі - заснув. Прокинувся він тоді, коли у автомобіль ще хтось сідав. З ними тоді був якийсь невідомий дядько на ім`я ОСОБА_22 , якого вони взяли у с. Тростянці поблизу м. Луцька, та якого знав обвинувачений ОСОБА_6 .. У того чоловіка, якого називали чи ОСОБА_22 , чи «батя», був заплічник чи сумка, де була викрутка, куртка, білі штани, а також паспорт, у якому, як він помітив, ім`я було - інше. Попередньо він чув розмову про те, що потерпілі взяли гроші завдаток за коня у когось з обвинувачених, але кінь - втік. На посту у смт Маневичах Волинської обл. у автомобілі тріснув патрубок і він прокинувся вдруге. Вони зупинялись долити води поблизу посту чи заправочної. Коли вони у нічну пору приїхали у село, до якогось будинку у с. Колодіях Маневицького району Волинської обл., то обвинувачені та той третій чоловік - кудись пішли, а він - заснув у автівці. Попередньо вони: він, обвинувачений ОСОБА_7 і ще хтось приїжджали вдень у цей ж село на вантажному автомобілі і десь неподалік брали свиню, проїжджали біля цього ж будинку. Через 3 години повернулись то обвинувачені та той третій чоловік, переодягнулись біля автівки, але нічого не розповідали. Поїхали вони назад у м. Луцьк. По дорозі вони не зупинялись, хоча вікно автівки - відкривалось. За кермом був обвинувачений ОСОБА_6 , чоловіка на ім`я ОСОБА_22 - десь висадили. Повернулись вони до будинку обвинуваченого ОСОБА_6 .. Наступного дня увечері їх було викликано слідчими органами.

Крім того, винуватість обох обвинувачених у скоєнні інкримінованого кожному з них кримінального правопорушення (злочину), повністю доводиться матеріалами кримінального провадження письмовими та іншими доказами у справі, а саме:

- повідомленнями ЦРЛ смт Маневич Волинської обл. про нещасний випадок невиробничого характеру від 14.06.18 р. щодо обох потерпілих, у яких виявлено тілесні ушкодження (т. 2, а. с. 3, 4);

- протоколом огляду місця події від 14.06.18 р. з фототаблицями та схемами (т. 2, а. с. 10 19), згідно з яким було оглянуто житловий будинок та господарство потерпілих по місцю їх проживання: АДРЕСА_6 .. Житловий будинок на час огляду - відчинений. На підлозі у коридорі зліва наявний розсип відбитої штукатурки, зламаний замок вхідних дверей, зім`ята доріжка, зламана дверна ручка, а на дверях з коридору у житлові приміщення дверна ручка відсутня - відламана. Холодильна камера біля стіни коридору зсунута зі свого місця і стоїть під кутом біля 15 градусів від стіни. У кімнаті дверцята меблів відчинені, весь одяг із шаф викинутий і у хаотичному порядку знаходиться на підлозі. Диван у кімнаті припіднятий над підлогою таким чином, що його ніжка знаходиться на висоті 0, 5 м від підлоги і спирається на стіну. На підлозі біля дивана стоїть відкрита валіза, лежить подушка, ковдра. У іншій кімнаті, двері у яку відчинені, посередині стоїть перевернутий диван, на підлозі лежить різний одяг та постільна білизна. У іншій кімнаті виявлено ліжко, на якому лежить одяг та білизна; перекинута велика дерев`яна скриня; на столі лежить коробка від телефону мобільного марки «Номі і 184», на поверхні якої зазначено напис» ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ НОМЕР_3 . Поряд лежить акумуляторна батарея до телефону вказаної вище марки. Двері літньої кухні, що знаходиться навпроти житлового будинку, відчинені. Ворота гаража відчинені. Віконна рама у кухні демонтована. На під`їзді до будинку виявлено та вилучено один слід низу взуття, слід протектора шини автомобіля, бирки від рукавиць та ножиць, деталь бампера, зокрема. З місця події вилучено виявлені: слід низу взуття у гіпсовому зліпку неподалік грунтової дороги, що проходить біля домоволодіння потерпілих; слід шини протектора авта у гіпсовому зліпку, що виявлений біля грунтової дороги неподалік будинку потерпілих; пластмасову деталь від автомобіля, скляну пляшку з під пива, що виявлені там же; батарею від мобільного телефону, ручку дверну, замок навісний, сліди рук, що виявлені на поверхні камери морозильної, коробки дверної у житловій кімнаті; 2 змотки (куски) плівки поліетиленової, зокрема. Згідно з витягом з ЄРДР від 03.07.18 р., 14.06.18 р. було повідомлено у поліцію про розбійницький напад на потерпілих в ніч на 14.06.18 р. (т. 2, а. с. 2);

Аналізуючи вказаний вище протокол огляду місця події від 14.06.18 р. з фототаблицями та схемами (т. 2, а. с. 10 19), суд зазначає, що ним у повному обсязі стверджуються показання кожного з потерпілих у тій їх частині, що напад на одного з потерпілих мав місце ще у коридорі будинку та один з них утримував із зусиллями двері за дверну ручку із середини будинку тоді коли її із зусиллям було зламано з боку коридору; що нападники нишпорили по будинку та господарських будівлях, та, спростовуються показання кожного з обвинувачених у тій їх частині, що вони, завітавши додому до потерпілих 14.06.18 р., вели з останніми розмову з приводу цивільно грошового зобов`язання, пов`язаного із сплатою завдатку за коня. Крім того у своїх показаннях потерпілий ОСОБА_11 зазначив, що він не заперечує факту отримання завдатку за коня, однак, в ході нападу мови про коня чи борг ніхто не вів.

- актом про застосування службового собаки по сліду від 14.06.18 р. (т. 2, а. с. 14), відповідно до якого застосування мало місце за схемою, приєднаною до нього і собака з врахуванням виявленого під час огляду місця події 14.06.18 р. сліду низу взуття на грунтовій дорозі неподалік будинку потерпілих показав слід від будинку потерпілих на грунтову дорогу, що розташована на деякій відстані від будинку потерпілих та далі - до виїзду на вул. Центральну;

Аналізуючи такий доказ як акт про застосування службового собаки від 14.06.18 р., суд враховує, що обвинувачені та свідок ОСОБА_12 ствердили, що вночі 14.06.18 р. вони зупинились автомобілем саме на деякій відстані від домоволодіння потерпілих, звідки обвинувачені та невстановлена досудовим розслідуванням особа, пішли до будинку потерпілих.

- заявою потерпілого ОСОБА_10 від 14.06.18 р. про добровільну видачу поліції коробки від його телефону мобільного марки Номі 1 184 з імеі: НОМЕР_2 ; ІМЕІ НОМЕР_3 ;

- протоколом огляду предметів від 05.08.18 р. з фототаблицею, згідно з яким було оглянуто добровільно видану потерпілим ОСОБА_10 14.06.18 р. коробку від його телефону марки «Номі» (т. 2, а. с. 15 - 17);

- протоколом огляду місця події від 14.06.18 р. (т. 2, а. с. 26, 27), згідно з яким було оглянуто територію приміщення ГУ НП у Волинській обл. у м. Луцьку, по вул. Винниченка, 11, де виявлено автомобіль марки «Фольксваген Гольф», сірого кольору, д. н. з. НОМЕР_4 , у якого у передній частині наявне пошкодження відсутня декоративні заглушка та пластикова накладка. У салоні авта у поліетиленовому пакеті з написом «Червоний маркет Доступні товари для дому» виявлено 2 пари рукавичок тряпчаних, у кишені - упаковку з під шоколаду; у багажнику - у чорному поліетиленовому пакеті: футболка білого кольору, шорти темно синього кольору, штани світлого кольору брудні, рюкзак темно зеленого кольору, в середині якого є 2 пари використаних рукавиць синьо білого кольору, складаний ніж, сорочка білого кольору, штани чорного кольору, сумка червоного кольору, зокрема. На задньому сидінні виявлено волосину. Вилучено змиви з керма, водійської внутрішньої ручки дверей та такої ж пасажира. Вилучено майно, зазначене у протоколі.

Вказаним вище протоколом огляду місця події від 14.06.18 р. (т. 2, а. с. 26, 27) об`єктивно стверджуються показання свідка ОСОБА_12 у тій їх частині, що саме вказаним вище автомобілем він із обома обвинуваченими у справі приїжджав у с. Колодії Маневицького району Волинської обл. вночі 14.06.18 р..

- протоколом огляду предметів від 25.07.18 р. з фототаблицями, згідно з яким було оглянуто виявлені та вилучені в ході огляду місця події від 14.06.18 р., автомобіль, речі та предмети (т. 2, а. с. 29 - 34);

- висновками експерта №№ 47, 46 від 15.06.18 р. проведеної СМЕ потерпілих, згідно з яким у останніх було виявлено вказані вище тілесні ушкодження (т. 2, а. с. 91, 92, 96, 97);

- заявами свідка ОСОБА_12 від 15.06.18 р. про добровільну видачу поліції: автомобіля марки «Фольксваген Гольф», сірого кольору, д. н. з. НОМЕР_4 , як такого, що є у його користуванні; одягу (шортів джинсових синього кольору, кросівок біло синього кольорів, футболки коричневого кольору (т. 2, а. с. 37, 98);

- протоколом прийняття добровільного виданого майна від 15.06.18 р., за якими було отримано у свідка ОСОБА_12 вказані у його заяві від 15.06.18 р. про добровільну видачу поліції майна (т. 2, а. с. 98) речі (т. 2, а. с. 99);

- протоколом огляду вказаного вище майна (т. 2, а. с. 100);

- заявою свідка ОСОБА_20 від 15.06.18 р. про добровільну видачу поліції телефону мобільного та сім картки, знайдених ним о 06 год. 14.06.18 р. у селі на узбіччі вул. Незалежності (т. 2, а. с. 103);

- протоколом прийняття добровільного виданого майна від 15.06.18 р., за яким було отримано у свідка ОСОБА_20 вказані у його заяві від 15.06.18 р. про добровільну видачу поліції майна (т. 2, а. с. 103) речі (т. 2, а. с. 104);

- заявою ОСОБА_6 від 15.06.18 р. про добровільну видачу поліції свого телефону мобільного марки «Алкатель» чорного кольору (т. 2, а. с. 105);

- протоколом прийняття добровільного виданого майна від 15.06.18 р., за яким було отримано у ОСОБА_6 вказаний у його заяві від 15.06.18 р. про добровільну видачу поліції майна (т. 2, а. с. 105) телефон (т. 2, а. с. 104);

- заявою ОСОБА_7 від 15.06.18 р. про добровільну видачу поліції свого телефону мобільного марки «Хуавей» золотавого кольору із сім карткою (т. 2, а. с. 119);

- протоколом прийняття добровільного виданого майна від 15.06.18 р., за яким було отримано у ОСОБА_7 вказаний у його заяві від 15.06.18 р. про добровільну видачу поліції майна (т. 2, а. с. 119) телефон (т. 2, а. с. 120);

- протоколом огляду вказаного вище майна з фототаблицею (т. 2, а. с. 121, 122);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.06.18 р. з фототаблицями за участю свідка ОСОБА_12 , який детально показав та пояснив, яким саме чином та при яких обставинах він із обома обвинуваченими у справі та незнайомим йому раніше чоловіком на ім`я ОСОБА_23 вказаним вище автомобілем, що був у його користуванні, приїхали на АЗС «Брсм», що біля смт Маневич Волинської області; де зламався його автомобіль та де вони його разом ремонтували біля АЗС «Укрпетроль», а також про подальший маршрут руху цим автомобілем аж до с. Колодіїв Маневицького району Волинської обл.. А у цьому селі грунтовою дорогою до будинку потерпілих, біля якого зупинились на відстані біля 100 м. Показав також, куди саме під час їх руху цим автомобілем із Колодіїв Маневицького району Волинської обл. обоє обвинувачені та чоловік на ім`я ОСОБА_23 на обочині викинули речі; подальший маршрут їх руху цим автомобілем. При цьому у вказаному свідком місці при виїзді із с. Цмін Маневицького району Волинської обл. було виявлено телефон мобільний марки «Номі» чорно жовтого кольору без батареї, із сім карткою та робочу рукавицю червоно чорного кольорів (т. 2, а. с. 38 - 44);

Аналізуючи такий доказ як протокол проведення слідчого експерименту від 15.06.18 р. з фототаблицями за участю свідка ОСОБА_12 , у сукупності з показаннями цього ж свідка, показаннями обох обвинувачених, іншими доказами у справі, суд враховує, що цим доказом стверджуються показання свідка ОСОБА_12 у тій їх частині, що в ніч з 13 на 14 червня 2018 р. він разом із обвинуваченими та невстановленою досудовим розслідуванням особою вказаним вище автомобілем поїхали до с. Колодії Маневицького району Волинської обл., а за кермом авта - був саме обвинувачений ОСОБА_6 ; після того як вони приїхали у село, то обоє обвинувачені та невідома йому до того особа чоловічої статі на тривалий час 3 години відлучались, а повернувшись - переодягались. Частини телефону потерпілого та пальчатку було виявлено саме в ході проведення слідчого експерименту за участю цього свідка на обочині дороги, на яку він вказав як на таку, якою вони тієї ночі їхали із села.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.07.18 р. з фототаблицями зі згоди потерпілого ОСОБА_11 та за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , який детально показав та пояснив, де саме стояв автомобіль свідка ОСОБА_12 12.06.18 р., коли чоловік на ім`я ОСОБА_24 ходив до домоволодіння потерпілих; яким саме чином та при яких обставинах він із обвинуваченим ОСОБА_7 та чоловіком на ім`я ОСОБА_24 вказаним вище автомобілем свідка ОСОБА_12 приїхали в ніч з 13 на 14 червня 2018 р. до потерпілих у с. Колодії Маневицького району Волинської обл., зупинившись на деякій відстані від домоволодіння потерпілих; показав, як саме та при яких обставинах він разом з обвинуваченим ОСОБА_7 та чоловіком на ім`я ОСОБА_24 проник у будинок потерпілих та останніх було побито, зв`язано, при цьому потерпілим висловлювались вимоги надання грошей та з`ясовувалось чи такі є; вони нишпорили у будинку та у господарських спорудах потерпілих і залишили будинок потерпілих, забравши із собою два мобільних телефони, та де під час руху автомобілем як ці телефони, так як і рукавиці, колготи - викинули (т. 2, а. с. 54 59, 61);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.07.18 р. зі згоди потерпілого ОСОБА_10 та за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , який детально показав та пояснив, де саме стояв автомобіль свідка ОСОБА_12 12.06.18 р., коли чоловік на ім`я ОСОБА_24 ходив до домоволодіння потерпілих; яким саме чином та при яких обставинах він із обвинуваченим ОСОБА_6 та чоловіком на ім`я ОСОБА_24 вказаним вище автомобілем свідка ОСОБА_12 приїхали в ніч з 13 на 14 червня 2018 р. до потерпілих у с. Колодії Маневицького району Волинської обл., зупинившись на деякій відстані від будинку потерпілих. Показав, як саме та при яких обставинах він разом з обвинуваченим ОСОБА_6 та чоловіком на ім`я ОСОБА_24 проникли у будинок потерпілих та побили і зв`язали останніх; вимагали та шукали у них гроші та залишили будинок, забравши два мобільних телефони, та де саме під час руху автомобілем із села викидали рукавиці, колготи, телефони (т. 2, а. с. 71 74);

Аналізуючи вказані вище протоколи проведення слідчих експериментів за участю обох обвинувачених, суд враховує, що під час таких процесуальних дій, проведених за участю захисників, кожен із обвинувачених добровільно та детально розповідав та показував про обставини та хід події, про що зазначено у протоколах про проведення слідчих експериментів та є співвідносним у повному обсязі з показаннями потерпілих, зокрема. Будь - яких заяв та зауважень учасниками таких процесуальних дій висловлено не було.

- протоколами одержання експериментальних зразків відбитків пальців від 15.06.18 р., за якими було відібрано такі у обох обвинувачених, свідків ОСОБА_12 , обох потерпілих, зокрема (т. 2, а. с. 76, 77, 79, 80, 82, 83);

- протоколами одержання зразків крові у особи від 09.07.18 р., за якими було відібрано такі у обох обвинувачених (т. 2, а. с. 85, 87);

- протоколами огляду предметів від 01.08.18 р. з фототаблицями, зокрема, мобільних телефонів, добровільно виданих обома обвинуваченими (т. 2, а. с. 121, 122 124, 127 - 130) та протоколом огляду від 11.07.18 р. з фототаблицями, згідно з яким оглянуто 2 мобільні телефони марки «Номі», що викрадені у потерпілих; ручка дверна, рукавиця робоча, деталь пластмасова, що має повне співпадіння ушкодженням, виявленим у автомобілі марки «Фольксваген Гольф», що є у користуванні свідка ОСОБА_12 ; зліпок гіпсовий, дактилоплівки, акумуляторна батарея з написом «Номі»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.08.18 р. (т. 2, а. с. 133 - 135), відповідно до якого свідок ОСОБА_12 на фото під № 2 за сукупністю рис обличчя упізнав особу чоловіка, який відомий йому під іменем « ОСОБА_23 » та який був третім учасником розбійного нападу на потерпілих 14.06.18 р.;

- висновками судової дактилоскопічної експертизи № 344, 345 від 31.07.18 р. з фототаблицями, за якими сліди пальців рук, що виявлені і вилучені під час огляду місця події 14.06.18 р. у будинку потерпілих, залишені пальцями рук осіб, дактилокарти яких заповнені на ім`я обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно (т. 2, а. с. 165 178, 181 - 205). Зокрема, два сліди пальців рук, що виявлені та відкопійовані і вилучені з поверхні дверної ручки, що виявлена в ході огляду місця події 14.06.18 р. у будинку потерпілих, а також слід пальця руки, що виявлений та відкопійований і вилучений з поверхні скляної пляшки з під пива, що виявлена в ході огляду місця події 14.06.18 р. неподалік будинку потерпілих, залишені пальцями руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я обвинуваченого ОСОБА_6 ; два сліди пальців рук, що виявлені та відкопійовані та вилучені в ході цієї ж процесуальної дії з поверхні телефону мобільного марки «Номі», а також слід пальця руки, що виявлений на полімерній обгортці, виявленій та вилученій в ході ОМП 14.06.18 р. у місці стоянки автомобіля свідка ОСОБА_12 неподалік будинку потерпілих - залишені пальцями руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я обвинуваченого ОСОБА_7 ;

- протоколами проведення слідчих експериментів від 22.08.18 р. з фототаблицями та додатками у виді носіїв цифрової інформації (дисків) із аудіовідеозаписом цих слідчих дій, зі згоди та за участю потерпілих, в ході яких останні, кожен зокрема, детально показали та пояснили, де саме та за яких саме обставин мав місце напад трьох осіб нападників на них у їх житловому будинку по місцю їх проживання в ніч з 13 на 14 червня 2018 р., як саме та які їм було спричинено тілесні ушкодження в ході такого нападу (т. 2, а. с. 242 - 253);

Аналізуючи вказаний вище доказ - протоколи проведення слідчих експериментів від 22.08.18 р. суд зауважує, що ними об`єктивно підтверджуються показання обох потерпілих у справі.

- постановою від 28.08.18 р. про виділення матеріалів досудового розслідування у окреме провадження щодо третього учасника спільного з обвинуваченими нападу на потерпілих в ніч з 13 на 14 червня 2018 р. (т. 2, а. с. 254 - 262).

Суд повно, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що умисні дії кожного з обвинувачених правильно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 187 КК України.

Підстав для виправдання обвинувачених та/або перекваліфікацій дій обвинувачених на ч. 2 ст. 355 КК України «Примушування до виконання чи невиконання цивільно - правових зобов`язань», на чому настоюють обидвоє обвинувачених та захисники, суд не вбачає.
Суд приходить до висновку, що всі докази, надані на обґрунтування обвинувачення, є належними та допустимими. Ними у повній мірі підтверджено винуватість кожного з обвинувачених у інкримінованому кожному з них.

Так показання обох потерпілих цілком послідовні та переконливі, стверджені об`єктивно у судовому засіданні показаннями свідків та іншими докази, зібраними у справі. Підстав для сумнів у правдивості показань потерпілих суд не має.

Показання ж обох обвинувачених у тій їх частині, що вони не причетні до вчинення інкримінованих кожному з них кримінального правопорушення, а саме у вчиненні розбою за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло - на переконання суду, дані ними з метою уникнути відповідальності за вчинене. Такі показання обвинувачених є непослідовними та неконкретними, містять суперечності з наявними у справі доказами та письмовими доказами, зокрема, з показаннями потерпілих; з протоколами проведення за їх та потерпілих участю слідчих експериментів, та викликають обґрунтований сумнів у їх правдивості, розцінюються судом як дані з метою допомогти собі та один одному уникнути відповідальності за вчинене.

Так обвинувачені у судовому засіданні 16.03.21 р. показали, що вирушаючи до будинку потерпілих в ніч з 13 на 14 червня 2018 р. та прагнучи повернення грошей, сплачених останнім за коня та, навіть чогось більшого довести свою силу, спроможність разом з тим, у повній мірі не уявляли та не розуміли, як саме мають розвиватись події у будинку потерпілих. В ході неочікуваного, за їх показаннями, для них розвитку подій та дій їх спільника невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я ОСОБА_13 , вважаючи дії останньої щодо ставлення до потерпілих, зокрема, зайвими та жорстокими; дослухаючись, разом з тим, до її порад та вказівок і допомагаючи їй вчиняти насильство щодо потерпілих; шукати гроші потерпілих. Так як пошук грошей потерпілих виявився безуспішним, було взято з будинку потерпілих два мобільних телефони, за показаннями обвинувачених, лише для того, щоб ті не могли зателефонувати у поліцію.

Однак у ході розгляду справи з показань потерпілих та з протоколів проведення слідчих експериментів за участю останніх, обвинувачених встановлено, що дії обвинувачених та невстановленої досудовим розслідуванням особи були чіткими, узгодженими між собою та направленими саме на вчинення розбійного нападу на потерпілих з метою заволодіння майном потерпілих, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих за попередньою змовою групою осіб та із проникненням у житло потерпілих.

Так потерпілі показали, що вночі вони почули звуки, що змусило їх піднятись та потерпілий ОСОБА_10 показав, що він відчинив двері будинку саме тому та, побачивши одного з нападників біля будинку, прийняв його спочатку за свого сусіду. Отримавши відразу ж удар у голову, він не встиг зачинити двері будинку і нападник слідом за ним ускочив у будинок; наскочивши ззаду, почав душити його руками за горло; він упав на коліна та почав кричати, щоб розбудити свого брата. Потерпілі також показали, що нападники їх відразу зв`язали, у роти їм було запхано кляпа, їм наносили побої та запитували про те, де гроші, а по хаті після та між допитами про наявність та знаходження грошей та нанесенням їм тілесних ушкоджень - нишпорили усі троє нападників.

З наведених вище показань потерпілих слідує, що їм під час нічного нападу не було не тільки зрозуміло, з яких підстав до них прийшли троє, на той момент, не відомих їм осіб, а й з ними ці нападники не вели жодної розмови про повернення будь - якого боргу за коня. При цьому потерпілі не заперечили того факту, що восени 2017 р. мали плани продажу коня та навіть отримали перед цим від хлопців 2 000 грн завдатку, хоча більше покупці до них по цьому питанню не звертались.

Такі показання потерпілих не спростовані у судовому засіданні.

Таким чином суд переконався, що нападники перед проникненням у житло потерпілих розподілили свої ролі таким чином, що хоча один з них стукав у вікно будинку та стояв біля входу у будинок та був помічений потерпілим ОСОБА_15 після того як той відчинив вхідні двері, а інші перебували поза зоною видимості для цього потерпілого, разом з тим, всі троє нападників вчиняли дії, направлені на реалізацію злочинного наміру проникнення у житло потерпілих, і кожен з них усвідомлював, що вони утрьох діють злагоджено та з однією і тією ж метою. Після нанесення потерпілому ОСОБА_25 першим тілесного ушкодження обвинуваченим ОСОБА_26 , інші нападники приєднались до насильницьких дій і зв`язували цього потерпілого для подолання фізичного опору останнього. У подальшому обвинувачені спільно зв`язували іншого потерпілого для подолання і його опору та переміщували потерпілих зв`язаними у з одного у інше приміщення відповідно до власних міркувань. При нанесенні тілесних ушкоджень потерпілим і висловлюванні погроз фізичним насильством потерпілим з боку невстановленої досудовим розслідуванням особи, обвинувачені не припиняли дії останньої, а, навпаки, виконували її вказівки та прохання допомогти у зв`язуванні потерпілих, у переміщенні зв`язаних потерпілих, у пошуку грошей потерпілих, у т. ч. з переміщенням меблів та побутової техніки.

Тому суд відкидає доводи сторони захисту у тій їх частині, що в ході нападу нападники, або ж саме обвинувачені як нападники примушували потерпілих саме до виконання цивільно - правових зобов`язань.
Так в ході нападу на потерпілих ні обвинувачені, ні інша особа, яка не встановлена досудовим розслідуванням, не висловлювали потерпілим вимоги про виконання будь - якої цивільно правової угоди.
Та обставина, що обвинувачені вчинили напад на потерпілих з метою заволодіння їх майном, що поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), і такий був ними вчинений за попередньою змовою групою осіб, із проникненням у житло стверджується як їх показаннями та показаннями свідка ОСОБА_12 у тій їх частині, що напередодні події обвинувачений ОСОБА_6 їздив з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_13 , який попередньо повідомив йому, що спроможний допомогти не тільки повернути гроші, а й більше - коня - до потерпілих вдень, але до будинку потерпілих ходив лише останній, а сам обвинувачений очікував разом із свідком ОСОБА_12 .. Вдруге обвинувачені та невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_13 , із свідком ОСОБА_12 прибули до будинку потерпілих уже вночі та невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_13 при цьому при собі мала у заплічнику (сумці) викрутку; сказала обвинуваченим надягнути на обличчя колготи для маскування перед тим, як йти до будинку потерпілих; сама таким же чином замаскувала своє обличчя і із обвинуваченими пішла до будинку потерпілих, звідки усі троє нападників повернулись по спливу тривалого проміжку часу - 3 х годин. При цьому враховуючи, що потерпілі обвинуваченими та невстановленою досудовим розслідування особою були зв`язані відразу після проникнення у будинок і з ними спілкувались, наносячи тілесні ушкодження та погрожуючи нанесенням тілесних ушкоджень та з`ясовуючи, чи є гроші та де вони, а потерпілі показали, що всі троє нападників - нишпорили у будинку у пошуках грошей, а згідно з протоколом ОМП від 14.06.18 р. у будинку була порушена звична обстановка і були зміщені із свого місця чи перекинуті габаритні речі (шафи, холодильна камера, скриня, диван) та були хаотично розкидані одяг та постільна білизна тощо, це свідчить про пошук грошей - обвинувачені займались пошуком грошей і саме гроші потерпілих були предметом злочинного посягання.

Про вчинення обвинуваченим саме інкримінованого їм злочину свідчить і їх посткримінальна поведінка, а саме: вони після вчинення злочину залишили потерпілих зв`язаними та з тілесними ушкодженнями на місці події та позбавили їх можливості повідомити про злочин у поліцію чи покликати на допомогу засобом телефонного зв`язку, забравши виявлені у будинку їх мобільні телефони; залишивши місце події - переодяглись біля автомобіля свідка ОСОБА_12 у інший одяг; по дорозі з місця події - позбулись забраних у будинку потерпілих їх мобільних телефонів, інших речових доказів, викинувши їх на узбіччя дороги з метою знищення речових доказів.

Суд повно, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що умисні дії обох обвинувачених вірно кваліфіковано органом досудового розслідування.

Підстав для визнання доказів, зібраних органом досудового розслідування, такими, що є неналежними чи недопустимими, суд не вбачає.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кожним з обвинувачених злочину; особи винуватих у їх сукупності. Так суд враховує, що обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення (злочин), що до 01.07.20 р. належав до категорії особливо тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України у її редакції, що була чинною за станом на час вчинення злочину, та після 01.07.20 р. також віднесене до категорії особливо тяжкого злочину за нормами КК України у нині чинній її редакції.

До обставин, що пом`якшують покарання кожного з обвинувачених, суд відносить їх молодий вік (т. 2, а. с. 272, 290), повне добровільне відшкодування обом потерпілим шкоди, завданої злочином (т. 1, а. с. 50, 64, 93 95, 102, 103).

Обставин, що обтяжують покарання кожного з обвинувачених, суд не вбачає.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності (т. 2, а. с. 273), не працює та не має доходу, хоча є працездатного віку; за місцем проживання характеризуються позитивно (т. 2, а. с. 275, 281, 282, 289); та позитивно - за час утримання в умовах СІЗО (т. 1, а. с. 49, 96); стан його здоров`я (т. 2, а. с. 275, 280, 284); думку обох потерпілих, які до обвинуваченого, кожен зокрема, будь - яких претензій не мають, зазначили у своїх заявах суду, що цей обвинувачений попросив у них вибачення; вони отримали повне матеріальне відшкодування, про що надали розписку та про що повідомила суду їх представник адвокат, а також - попередньо з цього приводу подали до суду заяви з проханням не призначати обвинуваченим покарання, пов`язаного з позбавленням волі (т. 1, а. с. 50, 64, 95, 102 - 106).

Щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності (т. 2, а. с. 291), він не працює та доходу і утриманців не має, хоча є працездатного віку; за місцем навчання характеризуються позитивно (т. 1, а. с. 56, 101, 293); та позитивно - за час утримання в умовах СІЗО (т. 1, а. с. 49, 96), стан його здоров`я (т. 2, а. с. 292, 299); проживає із матір`ю особою з інвалідністю 2 гр. (т. 1, а. с. 53, 55, 98, 100, 294, 301), думку обох потерпілих, які до обвинуваченого, кожен зокрема, будь - яких претензій не мають, зазначили у своїх заявах суду, що цей обвинувачений попросив у них вибачення; вони отримали повне матеріальне відшкодування, про що надали розписку та про що повідомила суду їх представник адвокат, а також - попередньо з цього приводу подали до суду заяви з проханням не призначати обвинуваченим покарання, пов`язаного з позбавленням волі (т. 1, а. с. 50, 64, 95, 102 - 106).

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання кожного з обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, із обранням покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 187 КК України, наближеного до мінімальної його межі.

Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі слід стягнути на доход держави з кожного з обвинувачених у рівних частках у повному обсязі.

Підстав для застосування запобіжного заходу щодо обох обвинувачених до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою на даний час суд не вбачає, так як з часу вчинення злочину пройшов значний проміжок часу та під час досудового розслідування та судового розгляду справи обидвоє обвинувачені демонстрували досить належну процесуальну поведінку. Разом з тим обома обвинуваченими під час перебування їх під вартою було сплачено суми застави (т. 2, а. с. 136, т. 3) і у подальшому запобіжний захід у виді застави та покладення на обвинувачених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України було неодноразово продовжено судом. Тому саме такий запобіжний захід слід залишити чинним до набрання даним вироком законної сили. Після набрання даним вироком законної сили суми внесених застав слід повернути заставодавцям.

Строк відбування покарання обвинуваченим слід рахувати з дня приведення даного вироку до виконання, зарахувавши їм у строк відбування покарання час перебування під вартою у даному кримінальному провадженні, а саме:

- обвинуваченому ОСОБА_6 період з моменту затримання в порядку ст. 208 КК України 15.06.18 р. (т. 1, а. с. 61, 62) по 10.09.18 р. (т. 1, а. с. 126, 127),

- обвинуваченому ОСОБА_7 період з моменту затримання в порядку ст. 208 КК України 15.06.18 р. (т. 1, а. с. 61, 62) по 06.12.18 р. (т. 1, а. с. 128, 129, 134, 136).

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, ст. 5, 12 КК України, суд

У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, 03 (три) місяці, із конфіскацією майна.

Обвинуваченого ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, 03 (три) місяці, із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання, зарахувавши у строк відбування покарання весь термін їх попереднього ув`язнення, а саме:

- обвинуваченому ОСОБА_6 з моменту його затримання в порядку ст. 208 КК України 15.06.18 р. (т. 2, а. с. 45, 46) по 10.09.18 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

- обвинуваченому ОСОБА_7 з моменту його затримання в порядку ст. 208 КК України 15.06.18 р. (т. 2, а. с. 62, 63) по 06.12.18 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу обом обвинуваченим залишити заставу у розмірі 211 440 грн, визначеному: для обвинуваченого ОСОБА_6 - за ухвалою слідчого судді Маневицького райсуду Волинської області від 07.09.18 р. (т. 1, а. с. 85, 86), для обвинуваченого ОСОБА_7 - за ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 31.10.18 р. (т. 1, а. с. 112 114), та покладення на обох обвинувачених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтись на виклик суду, повідомляти суду про зміну місця проживання та праці, а після набрання даним вироком законної сили - повернути внесені суми застави заставодавцям, відповідно:

- 211 440 (двісті одинадцяти тисяч чотириста сорок) грн застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_6 за квитанціями: № 0.0..1 від 08.09.18 р. (в сумі 211 400 грн) та № 0.0..1 від 10.09.18 р. (в сумі 40 грн) заставодавцем ОСОБА_27 ;

- 211 440 (двісті одинадцяти тисяч чотириста сорок) грн застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_7 за квитанцією № 3 від 04.12.18 р. заставодавцем ОСОБА_28 (т. 2, а. с. 136).

Стягнути із обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на доход держави процесуальні витрати у справі у повному обсязі в рівних частках, а саме:
- по 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн за проведення судової трасологічної експертизи (висновок № 325 від 31.07.18 р.) (т. 2, а. с. 162);

- по 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок № 345 від 31.07.18 р.) (т. 2, а. с. 164);

- по 1 144 (одна тисяча сто сорок чотири)грн за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок № 344 від 31.07.18 р.) (т. 2, а. с. 180);

- по 1 680 (одна тисяча шістсот вісімдесят)грн., 28 коп. за проведення судової імунологічної експертизи (висновок № 99 від 14.08.18 р.) (т. 2, а. с. 220).

Речові докази у справі:

- сліди рук (постанова слідчого від 03.08.18 р.) (т. 2, а. с. 206 - 208), - залишити при матеріалах справи;

-мобільний телефон марки «Номі і 184» з ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_5 , коробку з під такого телефону, пластикову карту стартового пакета оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером мобільного телефону НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Номі» із сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» (спецпакети №№ НОМЕР_7 , 0002055), ручку дверну, що передані на зберігання до кімнати речових доказів Маневицького ВП ГУ ГП у Волинській області за постановами слідчого від 05.08.18 р., 11.07.18 р. та квитанціями № 101610, 101600 (т. 2, а. с. 28, 29, 131, 132), - повернути потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , відповідно;

-автомобіль марки «Фольксваген Гольф», р. н. НОМЕР_4 , що залишений на зберіганні у Маневицькому ВП ГУ НП у Волинській обл. за постановою слідчого від 25.07.18 р., відповідно до заяви свідка ОСОБА_12 від 15.06.18 р. (т. 2, а. с. 35, 37), - повернути у володіння та користування свідка ОСОБА_12 , мешканця АДРЕСА_7 ;

-пластмасову деталь до автомобіля вставку, що передана на зберігання до Маневицького ВП ГУ НП у Волинській обл. за постановою слідчого від 11.07.18 р. за квитанцією № 101 600 (т. 2, а. с. 131, 132), - повернути у володіння та користування свідка ОСОБА_12 , мешканця АДРЕСА_7 ;

-одяг та взуття, що видані добровільно свідком ОСОБА_12 15.06.18 р. (т. 2, а. с. 98), що передані на зберігання до Маневицького ВП ГУ НП у Волинській обл. за постановою слідчого від 02.07.18 р. (т. 2, а. с. 101, 102) за квитанцією № 001 082; одяг, вилучений у автомобілі, що у користуванні свідка ОСОБА_12 , 14.06.18 р. під час огляду місця події (т. 2, а. с. 35) - повернути свідкові ОСОБА_12 , мешканцю АДРЕСА_7 ;

-зразок волосся, змиви з керма, змиви із внутрішньої ручки дверей пасажира, змиви із внутрішньої ручки дверей водія, контрольний зразок марлі, 2 (дві) пари рукавиць будівельних, що передані на зберігання до кімнати речових доказів Маневицького ВП ГУ НП у Волинській обл. за постановою слідчого від 25.07.18 р. і квитанцією № 001 093 (т. 2, а. с. 35, 36), гіпсовий зліпок низу взуття та сліду протектора, 5 (п`ять) недопалків цигарок марки «Парламент», пляшку з під пива, етикетки (бирки) від рукавиць та від ножниць, 2 (два) мотки скотчу, замок навісний, фрагменти марлі із зразками крові обвинувачених, що передані на зберігання до кімнати речових доказів Маневицького ВП ГУ НП у Волинській обл. за постановою слідчого від 11.07.18 р. і квитанцією № 101 600, а також за постановою слідчого від 15.08.18 р. та квитанцією № 101 609 (т. 2, а. с. 35, 36, 131, 132, 221, 222) - знищити;

-телефон мобільний марки «Алкатель» чорного кольору, що добровільно виданий обвинуваченим ОСОБА_6 15.06.18 р. (т. 2, а. с. 105, 106), переданий на зберігання до кімнати речових доказів Маневицького ВП ГУ НП у Волинській обл. за постановою слідчого від 01.08.18 р. (т. 2, а. с. 125) за квитанцією № 101601; батарею акумуляторну, що передана на зберігання до кімнати речових доказів Маневицького ВП ГУ НП у Волинській обл. за постановою слідчого від 11.07.18 р. (т. 2, а. с. 131, 132) за квитанцією № 101600, - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ;

-телефон мобільний марки «Хуавей» золотистого кольору, що добровільно виданий обвинуваченим ОСОБА_7 15.06.18 р. (т. 2, а. с. 119, 120, 125), що переданий на зберігання до кімнати речових доказів Маневицького ВП ГУ НП у Волинській обл. за постановою слідчого від 01.08.18 р. (т. 2, а. с. 125), квитанція № 101601, - повернути обвинуваченому ОСОБА_7 ..

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія даного вироку невідкладно вручається прокурору та обвинуваченим, може бути отримана у суді іншими учасниками судового провадження.

Головуючий:ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3