Справа № 405/7882/19
провадження № 1-кп/405/267/19
УХВАЛА

16.09.2021 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький об`єднане кримінальне провадження № 0005432 від 17.07.2019 та № 0006897 від 07.09.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, без місця реєстрації, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

під час судового розгляду обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про призначення судово-психіатричної експертизи.
На обґрунтування клопотання зазначив, що в судовому засіданні 16.09.2021 ним було надано суду ультразвукове дослідження від 18.09.2015, яке не надавалось експертам під час проведення двох психіатричних експертиз в даному кримінальному провадженні. Також зазначив, що дані висновки не може бути повним у зв`язку з тим що не було враховано проходження лікування медичним препаратом «Метадон».
Захисник у повному обсязі підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо призначення експертизи, вважаючи клопотання необґрунтованим. В обґрунтування своєї позиції прокурор зазначив, що з аналогічних підстав судом вже відмовлялось у задоволенні клопотання захисника про проведення психіатричної експертизи. Зокрема, експерт ОСОБА_7 у своїх показах повністю спростувала обґрунтування сторони захисту про необхідність призначення ще одної психіатричної експертизи, взявши при цьому до уваги всі порушення стану здоров`я обвинуваченого, на які він посилався у судовому засіданні. Крім того, в наданому стороною захисту ультразвуковому дослідженні, що висновки ультразвукової діагностики не є кінцевим діагнозом.
Потерпіла підтримала позицію прокурора.
Відповідно до ч. 10 ст.101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.
Крім того, згідно з п. 11 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 30.05.97 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше; додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм про порядок призначення і проведення експертизи (порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб). В ухвалі про її призначення зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта, її проведення може бути доручено тільки іншому експертові. Комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань.
Так, у судовому засіданні 25.03.2021 був допитаний провідний судово-психіатричний експерт 4 кваліфікаційного класу, який був у складі судово-психіатричної експертної комісії, яка надала висновок №457 від 24.12.2019. Експерт ОСОБА_7 у повному обсязі підтримала даний висновок. Ніяких нових даних або повідомлень, які б могли слугувати підставою для проведення повторної експертизи експертом у судовому засіданні не зазначено. Крім того, додатково повідомила, що вживання наркотичних засобів, зафіксовано медичною документацією. Психічні розлади та розлади психічної поведінки, про які говорить обвинувачений, відносяться до категорії розладу особистості і не є розладами психічного характеру. Обвинувачений страждає синдромом залежності внаслідок вживання наркотичних речовин. Одним із методів лікування такої залежності є методонова програма, котра розрахована індивідуально для кожного пацієнта, тому, прийом підтримуючої терапії, яка є лікувальною, ніяк не може впливати на стан його свідомості і можливість розуміти значення своїх дій та розумно керувати ними. Це є лікувальний захід.
Втрата свідомості та провали пам`яті відбуваються при важких соматичних або неврологічних захворюваннях, які у нього виявлено не було. Деякі розлади притаманні будь якому пересічному громадянину, наприклад: втома, розсіяність, дратівливість, поганий сон та апетит, але при цьому його інтелектуальні можливості не страждають, а ті провали у пам`яті, про які він говорить, бувають тільки при тяжких захворюваннях; самі по собі вони не проходять, і якби ось ці провали в пам`яті були, коли проводилася експертиза, то зараз, ми б так вільно з ним не спілкувались та не почули б достатньо розумну, добре модульовану мову, без будь-яких розладів мислення, емоційних негараздів і неадекватної оцінки тієї чи іншої ситуації, спокійно, логічно, послідовно. Якби людина страждала на ті тяжкі провали пам`яті, то вони б потягли за собою певні розлади когнітивної функції. Провали пам`яті - це, на жаль, на теперішній час, незворотна ситуація, коли страждає мислення, і коли людина втрачає здатність орієнтуватися в собі, в оточуючій дійсності, поступово втрачає набуті навички: говорить, щось робити, навіть тримати ложку в руці. Проте, навіть якщо він й відчував якісь негаразди у своєму соматичному чи психічному станах, то все одно, це ніяк не впливає на здатність розуміти, що він робить, не впливає на його здатність встановлювати причинно-наслідкові зв`язки і не впливає на здатність планувати своє майбутнє. Для того, щоб не розуміти своїх дій, треба бути недоумкуватим або у тяжкому психозі. Наслідок опіоїдів - це розлад особистості, тобто дисгармонія особистості, і вона не досягає будь-яких розладів продуктивної психосоматики. Якість пам`яті у кожної людини різна, проте це не говорить про недоумкуватість.
Виходячи зі скарг дослідженого, експерти повинні сформувати симптоми захворювання, але ті скарги, на які вказував обвинувачений, не містять тих симптомів, які можуть бути при тих хворобах, які він собі приписує - це, по-перше. По-друге, кожен лікарський засіб має, як показання, так і протипоказання, і дуже великий список побічних реакцій, але наявність указаних в інструкції побічних реакцій не свідчить про те, що вони обов`язково будуть, вони говорять про можливість індивідуальної непереносимості, проте дослідженого лікарі спостерігали з лютого 2019 року і вони оцінили його стан і вияснили, що йому не протипоказано продовжити лікування метадоном. Комісія лікарів не знайшла будь-яких ускладнень, тому рекомендували йому продовжити терапію. По-третє, діагноз-психічний розлад і розлади поведінки в наслідок вживання опіоїдів (синдром залежності) встановили лікарі наркологи, і тільки у 2019 році вони його підтвердили за допомогою амбулаторного звернення за медичною допомогою.
Наявність протипоказань та наявність побічних ефектів між собою ніяк не пов`язані, тому що, побічні ефекти є суто індивідуальними та не є універсальними, вони залежать від сприйняття засобу людиною. Ті скарги, які висловив досліджений не відповідають клінічній картині захворювання головного мозку, а дане захворювання проявляється зовсім іншими симптомами, а не тими, на які вказує обвинувачений. Атеросклероз притаманна людям, після 45 років або якщо є якась церебральна патологія, і то це під дуже великим питанням.
Також, експерт зазначив, що під час вчинення злочину порушення кровообігу головного мозку бути не могло. Порушення кровообігу можуть призвести до інфаркту, інсульту, просто так провалів пам`яті не буває.
Суд вважає, що викладені доводи у клопотанні та пояснення (як письмові так і усні) обвинуваченого щодо призначення повторної судово-психіатричної експертизи, свідчать про незгоду сторони захисту з висновками вже проведених експертиз, проведеною експертами оцінкою медичної документації відносно обвинуваченого, однак доводи сторони захисту щодо доцільності призначення повторної судової психіатричної експертизи повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, висновками вже проведених психіатричних експертиз №457 від 24.12.2019 та №330 від 17.09.2019 та показами експерта ОСОБА_7 , яка повністю спростувала доводи сторони захисту та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, які узгоджуються з показами експерта ОСОБА_7 .
На переконання суду надане стороною захисту ультразвукове дослідження від 18.09.2015 (а.п.37-38 Т.6), яке не є кінцевим діагнозом, жодним чином не вказує на неповноту проведених психіатричних експертиз. При проведенні експертиз було враховано проходження обвинуваченим лікування медичним препаратом «Метадон».
За вказаних обставин суд, враховуючі позицію сторін та покази експерта ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що подане заявлене клопотання обвинуваченим, яке підтримав захисник, про призначення по справі повторної судово-психіатричної експертизи є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
При прийнятті процесуального рішення у справі, судом, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження та зібраних доказів, буде надана оцінка вищевказаним висновкам експертиз з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що підстави для призначення психіатричної експертизи - відсутні.
Керуючись ст.ст.242, 332 КПК України, суд

постановив:

в задоволенні клопотання обвинуваченого про призначення психіатричної експертизи відмовити.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8