Провадження № 11/824/52/2021 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілих ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
законного представника ОСОБА_10 ,
підсудного ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляції представника потерпілих адвоката - ОСОБА_6 , заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_12 та прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_13 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121, ч.1 ст.126 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121, ч.1 ст.125 КК України, повернуто прокурору Київської міської прокуратури,-
В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121, ч.1 ст.126 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121, ч.1 ст.125 КК України, повернуто прокурору Київської міської прокуратури.
Своє рішення суд мотивував тим, що прокурором було змінено обвинувачення та пред`явлено обвинувачення ОСОБА_11 за ч.3 ст.27, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_14 за ч.3 ст.27, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_15 за ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_16 за ч.1 ст.125 КК України, і вирок Дарницького районного суду м. Києва від 07.08.2018 було винесено за результатами розгляду саме обвинувачення ОСОБА_11 за ч.3 ст.27, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_14 за ч.3 ст.27, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_15 за ч.1 ст.126 КК України, ОСОБА_16 за ч.3 ст.27, ч.1 ст.125 КК України.
Одночасна наявність обвинувачень ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 щодо одних і тих же подій за двома статтями кримінального закону, які передбачають даний злочин, і які є взаємовиключними між собою, позбавляє суд можливості забезпечення визначення відповідних меж судового розгляду, оскільки згідно вимог ст.275 КПК України розгляд справи проводиться тільки відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення.
Крім того, не визначення конкретного обвинувачення порушує право на захист обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , оскільки обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому кодексом, і воно повинно бути конкретним, і особа має право знати, у вчиненні якого злочину його обвинувачують.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції представник потерпілих адвокат - ОСОБА_6 подав апеляцію, в якій просить постанову скасувати, а справу направити до суду першої інстанції, для здійснення її розгляду по суті, в порядку визначеними главами 25-25 КПК України 1960 року.
В обґрунтування апеляції сторона потерпілих вважає, що ухвалене судом першої інстанції рішення щодо повернення кримінальної справи прокурору підлягає скасуванню, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, тобто на підставі положень статті 367 та 370 КПК України 1960 року.
Зазначає, що суд першої інстанції, замість того, аби провести підготовчу частину судового засідання та розпочати розгляд кримінальної справи по суті, здійснив попередній розгляд справи суддею, тобто реалізував дії, передбачені главою 23 КПК України 1960 року, а також ухвалив рішення щодо повернення кримінальної справи прокурору, яке також передбачено виключної тільки положеннями глави 23 КПК України 1960 року, і не може бути ухвалено на стадії розгляду кримінальної справи по суті судом першої інстанції, яке здійснюється після скасування вироку чи постанови судом апеляційної інстанції.
Таким чином, суд першої інстанції, порушуючи вимоги частини першої статті 375 КПК України 1960 року, розпочав розгляд кримінальної справи із неналежної стадії, у зв`язку із чим ухвалив судове рішення, яке вже на той час виходило за межі його повноважень та компетенції, оскільки суд першої інстанції не мав права проводити попередній розгляд справи, а повинен був здійснити розгляд кримінальної справи по суті, із ухваленням, за наслідками такого розгляду, одного із можливих судових рішень, що можуть бути ухвалені на такій стадії. Рішення про повернення справи прокурору в порядку статті 249-1 КПК України 1960 року не відноситься до переліку тих рішень, що можуть бути ухвалені на стадії розгляду кримінальної справи по суті.
В свою чергу не погоджуючись з постановою суду першої інстанції заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_12 подав апеляцію, в якій просить постанову скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
В обґрунтування апеляції зазначає, що постанова суду про повернення справи прокурору мотивована з суттєвим порушенням вимог Кримінально-процесуального кодексу України (в редакції 1960 року) та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у постанові фактичним обставин справи, а також істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.
Висновки суду щодо не визначення обвинувачення необґрунтовані, а твердження про зміну прокурором обвинувачення у ході судового розгляду не відповідають фактичним обставинам справи.
Обвинувачення саме у вказаному обсязі підтримувалося прокурором під час судового розгляду. У ході судового розгляду даної кримінальної справи, за результатами якого Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено вирок від 07.08.2018, прокурором не приймалось рішення про зміну обвинувачення, у т.ч. зміну правової кваліфікації дій підсудних.
Водночас, рішення про зміну правової кваліфікації дій підсудних ОСОБА_11 з ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 121 КК України на ч.3 ст. 27 ч.1 ст. 125 КК України, ОСОБА_14 з ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 121 КК України на ч.3 ст. 27 ч.1 ст. 125 КК України, а також виключення із загального обсягу обвинувачення ОСОБА_16 та ОСОБА_15 ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 121 КК України, було ухвалено колегією суддів у зв`язку з недоведеністю, на думку суду, належними доказами наявності в діях підсудних вказаного складу злочину.
Підтвердженням того, що стороною обвинувачення у ході судового розгляду кримінальної справи у суді першої інстанції обвинувачення не змінювалось є те, що вирок Дарницького районного суду м. Києва від 07.08.2018 прокурором у справі ОСОБА_17 було оскаржено в апеляційному порядку, у т. ч. з підстав зміни судом правової кваліфікації дій підсудних ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , а також виключення із загального обсягу обвинувачення ОСОБА_16 та ОСОБА_15 ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 121 КК України.
Таким чином, твердження суду про невизначеність конкретного обвинувачення та необхідність повернення кримінальної справи прокурору для викладення в обвинувальному висновку суті пред`явленого ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 обвинувачення є необґрунтованим і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Крім того вважає, що судом було істотно порушено вимоги кримінально- процесуального закону, які перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване і справедливе рішення.
Суд апеляційної інстанції у своєму рішенні вказав, що кримінальна справа направляється на новий судовий розгляд в межах пред`явленого прокурором обвинувачення за обвинувальним висновком.
Крім того, апеляційний суд, посилаючись на ст. 366 КПК України, повернув справу до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Таким чином, Деснянський районний суд м. Києва незаконно провів попередній розгляд справи (досудовий розгляд), проведення якого після скасування вироку апеляційним судом та направленням справи до суду першої інстанції на новий судовий розгляд не передбачено КПК України (в редакції 1960 року).
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_13 подала апеляцію, в якій просить постанову скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
Вважає, що зазначена постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у постанові фактичним обставин справи, а також істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.
Звертає увагу, що ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 18.02.2020 зазначену кримінальну справу було направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. Тобто суд апеляційної інстанції у своєму рішенні вказав, що кримінальна справа направляється на новий судовий розгляд в межах пред`явленого прокурором обвинувачення за обвинувальним висновком. Водночас, Деснянський районний суду міста Києва істотно порушивши вимоги кримінально-процесуального закону розпочав розгляд кримінальної справи зі стадії попереднього розгляду кримінальної справи та керуючись вимогами ст. 249-1 КПК України 19.03.2021 постановою повернув кримінальну справу прокурору для усунення недоліків.
Крім того, підставою повернення кримінальної справи прокурору для усунення недоліків, на думку суду першої інстанції є необхідність викладення в обвинувальному висновку суті пред`явленого ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 обвинувачення із зазначенням статті кримінального закону, який передбачає даний злочин.

Прокурор зазначає, що таке твердження суду не ґрунтується на законі, оскільки, кримінальна справа з обвинувальним висновком, яким ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 було пред`явлено вказане обвинувачення, вже розглядалося судом першої інстанції і переглядалося судом апеляційної інстанції.

Також вважає, що висновки суду щодо невизначення обвинувачення необґрунтовані, а твердження про зміну прокурором обвинувачення у ході судового розгляду не відповідають фактичним обставинам справи.

Підтвердженням того, що стороною обвинувачення у ході судового розгляду у суді першої інстанції обвинувачення не змінювалось є те, що вирок Дарницького районного суду м. Києва від 07.08.2018 прокурором було оскаржено в апеляційному порядку, у тому числі й з підстав зміни судом правової кваліфікації дій підсудних ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , а також виключення із загального обсягу обвинувачення ОСОБА_16 та ОСОБА_15 ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 121 КК України.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала подані апеляції та просила їх задовольнити,
пояснення представника потерпілих ОСОБА_6 , який підтримав подані апеляції та просив їх задовольнити,
пояснення захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляції та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін,
пояснення законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 та підсудного ОСОБА_11 , які також заперечували проти задоволення апеляцій,

перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи викладені в апеляціях, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121, ч.1 ст.126 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121, ч.1 ст.125 КК України направлено на новий судовий розгляд .

Відповідно до ч.1 ст.375 КПК України (в ред. 1960 року) після скасування вироку (постанови) апеляційним судом суд першої інстанції розглядає справу у відповідності з вимогами глав 25-28 цього Кодексу, тобто дана стаття передбачає розгляд кримінальної справи з підготовчої частини судового засідання.

Доводи апеляцій як прокурорів, так і представника потерпілих є обґрунтованими, оскільки суд першої інстанції всупереч вимогам положень ч.1 ст.375 КПК України (в ред. 1960 року), розпочав розгляд даної кримінальної справи з попереднього судового засідання, проведення якого не передбачено у випадку повернення справи на новий судовий розгляд судом вищестоящої інстанції. Це дає підстави стверджувати про те, що усі рішення, які ухвалені на етапі судового провадження, який не передбачений законом, повинні визнаватись незаконними.

Крім того, кримінальна справа повертається прокурору на підставі положень ст. 249-1 КПК України (в ред.1960 року) лише якщо прокурором були суттєво порушені вимоги ст.228-232 цього Кодексу, для усунення виявлених порушень.
Суддя своєю постановою повертає справу прокурору, якщо прокурором після надходження справи від слідчого при здійсненні визначених у ст. ст.228-232 КПК України (в ред. 1960 року) процесуальних дій та прийнятті відповідних процесуальних рішень були суттєво порушені вимоги закону.
До таких порушень суди відносять випадки, коли обвинувальний висновок не затверджено прокурором або затверджено тим прокурором, який не вправі був цього робити; коли обвинувачення, викладене в обвинувальному висновку, істотно відрізняється від формулювання, викладеного в постанові про притягнення особи як обвинуваченого; коли в обвинувальному висновку не зазначені докази, що підтверджують пред`явлене обвинувачення або в ньому містяться посилання на докази, яких немає в справі; коли в обвинувальному висновку містяться висновки, що суперечать один одному.
В даній кримінальній справі, суд першої інстанції застосувавши положення ст. 249-1 КПК України (в ред. 1960 року) допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону. Зокрема судом першої інстанції фактично не указано, які недоліки обвинувального висновку ним виявлені і які порушення прокурор допустив при перевірці, затвердженні та скеруванні до суду обвинувального висновку. Поза увагою суду залишилось те, що попередніми судами першої інстанції обвинувальний висновок був визнаний таким, який відповідає вимогам закону, за цим висновком були проведені судові розгляди із ухваленням вироку. Ці вироки були переглянуті судами апеляційної інстанції. Жодних порушень вимог закону, які визначають вимоги до обвинувального висновку судами встановлено не було.
Висновки суду першої інстанції про те, що в матеріалах кримінальної справи міститься два обвинувальних акта, є безпідставними і не ґрунтуються на матеріалах справи.
Колегія суддів звертає увагу на те, що повертаючи справу прокурору в порядку ст. 249-1 КПК України (в ред. 1960 року) суд першої інстанції указав на порушення вимог КПК України (в ред. 1960 року), які призвели до порушення права обвинувачених на захист. Між тим, порушення вимог кримінально-процесуального закону які призвели до порушення права обвинувачених чи підсудних на захист є підставою для повернення справи на додаткове розслідування. Між тим питання про повернення справи на додаткове розслідування у ході розгляду у суді першої інстанції не обговорювалось, відповідні положення КПК України 1960 судом першої інстанції застосовані не були.
Матеріали кримінальної справи до суду апеляційної інстанції надійшли у копіях, що може указувати на виділення відповідної частини кримінальної справи у окреме провадження. Між тим, матеріали справи не містять відповідної постанови суду першої інстанції.
Зазначені вище порушення кримінально-процесуального закону перешкодили суду першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянути справу та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому вини визнаються істотними порушеннями кримінально-процесуального закону за наявності яких постанова Деснянського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 не може визнаватись законною та обгрунтованою у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд у ході якого необхідно, із урахуванням наведеного, дослідити докази, встановленим обставинам дати належну юридичну оцінку, ухвалити у справі законне та обґрунтоване судове рішення.
Керуючись ст.365,366,382 КПК України (в ред. 1960 року), колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляції представника потерпілих адвоката - ОСОБА_6 , заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_12 , прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_13 задовольнити.
Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 28, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121, ч.1 ст.126 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121, ч.1 ст.125 КК України, повернуто прокурору Київської міської прокуратури скасувати.
Кримінальну справи повернути на новий судовий розгляд до Деснянського районного суду м. Києва в іншому складі суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4