УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Талалаївка Талалаївського району Чернігівської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у кримінальному провадженні № 0001153, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001153, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що 17.06.2021 близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи прямий умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , перелізли через паркан на територію вказаного домоволодіння, де через відчинені двері гаражного приміщення проникли до будинку, де висловлюючи погрозу застосувати до потерпілих насильство, небезпечне для життя та здоров`я, демонструючи предмет, зовні схожий на пістолет, застосували до потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 фізичне насильство, а саме, стали душили останніх мотузками, які знайшли в одній із кімнат будинку, від чого ОСОБА_10 неодноразово втрачав свідомість та задля того аби подолати супротив останнього, нанесли йому декілька ударів в обличчя. Після чого прив`язали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до більярдного столу, та користуючись безпораднім станом останніх, заволоділи належним ОСОБА_9 майном, а саме: грошовими коштами у сумі 50000 гривень, грошовими коштами у сумі 4000 євро, що станом на 17.06.2021 згідно офіційного курсу НБУ за 1 євро становить 32 грн. 77 коп., тобто 131080 гривень, грошовими коштами у сумі 2000 доларів США, що станом на 17.06.2021 згідно офіційного курсу НБУ за 1 долар США становить 27 грн. 02 коп., тобто 54040 гривень, мобільним телефоном марки «Айфон 12» та виробами із золота, ключами до автомобілю марки «Honda» моделі «CR-V», сірого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно реєстраційної картки транспортного засобу на праві приватної власності належить ОСОБА_10 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ) та вийшли з приміщення будинку.

Після цього, ОСОБА_5 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою вказаним ключем відімкнули автомобіль марки «Honda» моделі «CR-V», сірого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на території вказаного домоволодіння, та сіли до салону автомобіля, де ОСОБА_5 ключемпривів у дію двигун автомобілю та з місця скоєння злочину зникли, майном потерпілого ОСОБА_10 розпорядились на власний розсуд, чим завдали останньому матеріального збитку.

Дії підозрюваного ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечний для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло; за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
23.06.2021 кримінальні провадження № 0001153 від 18.06.2021 та № 0001167 від 19.06.2021 були об`єднані в одне кримінальне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження № 0001153.
19.06.2021 о 14 годині 30 хвилин підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
19.06.2021 о 15 годині 30 хвилин підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
В обґрунтування свого клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна та у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з конфіскацією майна або без такої, а відтак наявні всі підстави вважати, що без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 під страхом отримання максимального покарання може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, а також у зв`язку із тим, що на даний час не виявлено всіх речей та документів, якими в результаті розбійного нападу заволодів ОСОБА_5 та не встановлено засоби вчинення злочину, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які надали органу досудового розслідування беззаперечні показання, що підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, впізнають ОСОБА_5 як особу, яка вчинила розбійний напад, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється. Крім того, враховуючи обставини вчинення злочину, а саме те, що вказаний злочин поєднаний із проникненням до житла із застосування насильства та погрозою застосування насильства відносно потерпілих, а також під час вчинення злочину застосування предметів ззовні схожих на зброю, у органу досудового розслідування є всі підстави стверджувати про наявність вказаних ризиків. Також вказані ризики підтверджуються і тим, що згідно вимоги на судимість ОСОБА_11 відносно нього на стадії судового розгляду перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 347, ч. 1 ст. 348 КК України.Відтак, ризики, які враховувались судом раніше, не змінились та не зменшились, а застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав. При цьому, просив суд долучити до матеріалів клопотання копію ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 14.09.2021 року про продовження строку досудового розслідування, яке судом було задоволено.
Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання та продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки адвокат вважає, що ризики не доведені, а саме клопотання є формальним, у зв`язку з чим просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з електронним засобом крнтролю.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.
Так, слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001153 від 18.06.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

23.06.2021 кримінальні провадження № 0001153 від 18.06.2021 та № 0001167 від 19.06.2021 були об`єднані в одне кримінальне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження № 0001153.
19.06.2021 о 14 годині 30 хвилин підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
19.06.2021 о 15 годині 30 хвилин підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
05.07.2021 постановою старшого слідчого Бучанського РУП ГУНП в Київській області підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.
05.07.2021 постановою старшого слідчого Бучанського РУП ГУНП в Київській області досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001153 від 18.06.2021, на підставі ст. 280 КПК України зупинене, у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваних.

08.07.2021 слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5
08.07.2021 о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 було затримано відповідно до ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області, якою надано дозвіл на затримання підозрюваного.

08.07.2021 постановою прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури, досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001153 від 18.06.2021, на підставі ст. 282 КПК України відновлене, у зв`язку з встановленням місця знаходження підозрюваних.

09.07.2021 слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області, щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 17 год. 00 хв. 05.08.2021.

20.08.2021 постановою керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001153 від 18.06.2021 до трьох місяців до 20.09.2021.

14.09.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто

до 20.12.2021.

20.09.2021 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 завершується однак досудове розслідування не може бути завершеним у зв`язку із тим, що по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на закінчення досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , а тому останньому необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, що необхідно для виконання завдання кримінального провадження.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно вимог до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення(рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Так, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 18.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.06.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.06.2021;протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_12 , від 18.06.2021;протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_12 , від 18.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.06.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_13 , від 18.06.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_13 , від 18.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.06.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_14 , від 19.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.06.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_15 , від 19.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 19.06.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_16 , від 19.06.2021; протоколом обшуку від 08.07.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 ; протоколом обшуку автомобіля «Ауді А3», н.з. НОМЕР_3 , від 08.07.2021; протоколом обшуку від 09.07.2021 за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем тимчасового проживання ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 09.07.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 15.07.2021 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15.07.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_10 , від 29.07.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 23.07.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_9 , від 23.07.2021 яка впізнає підозрюваного ОСОБА_5 як одного з чоловіків, який вчинив розбійний напад; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_9 , від 23.07.2021 який впізнає підозрюваного ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 29.07.2021; висновком експерта № СЕ-19/111-21/30094-БЛ від 29.07.2021; висновком експерта № СЕ-19/111-21/33553-БЛ від 23.07.2021; висновком експерта № СЕ-19/111-21/33554-БЛ від 16.07.2021; висновком експерта № 2378/21 від 23.07.2021; висновком експерта № СЕ-19/111-21/33437-ВТХ від 06.08.2021; висновком експерта № СЕ-19/111-21/33491-ВТХ від 06.08.2021; висновком експерта № 199/Д від 20.08.2021; висновком експерта № 198/Д від 20.07.2021; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані йому правопорушення.

З огляду на зазначене та враховуючи матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях підозрюваного ОСОБА_5 ознак інкримінованих злочинів.

Крім того, обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень встановлена слідчими суддями в ухвалах Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.07.2021 та від 26.08.2021 при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, при розгляді клопотання та вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, аналізуючи зазначені слідчим та прокурором ризики, слідчий суддя враховує, що згідно ухвали слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.08.2021, ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнано можливість переховуватись від органу досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконного впливу на свідків та потерпілих, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Так, інкриміновані ОСОБА_5 діяння відповідно до ст. 12 КК України віднесені до особливо тяжких злочинів, відповідальність за які передбачає виключно позбавлення волі строком до 12 років, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом його винним сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування останнього від органів досудового розслідування, суду.

Також на переконання слідчого судді про наявність існування вказаного ризику свідчить і те, що інкриміновані ОСОБА_5 злочини вчиненні з особливою зухвалістю та посягають на громадську безпеку, життя, здоров`я та власність громадян, характер вчинення злочинів шляхом застосування до потерпілих небезпечного для їх життя та здоров`я насильства свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та закону.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Також, що стосується ризику втечі підозрюваного, то Європейський суд з прав людини вказує, що він не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня «Панченко проти Росії». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню «Бекчиєв проти Молдови».

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що підозрюваний не працює, суспільно корисною працею не займається, що вказує на відсутність стримуючих факторів щодо ненастання даного ризику та відсутність міцних соціальних зв`язків, а також враховано його вік, майновий стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, характер вчинення якого свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та закону, а також до цінності людського життя, її недоторканості, а саме вчинення особливо тяжких злочинів, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, поєднаний із застосуванням насильства, наявність у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене проти життя особи.

Також дані обставини можуть спровокувати здійснення ним незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, завдяки показанням яких він обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів.

Крім того, з огляду на те, що підозрюваний офіційного та стабільного джерела доходів не має, інкримінований злочин поєднаний із насильством, небезпечний для життя та здоров`я людини, слідчий суддя вважає, що не виключений і ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними наявність раніше заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п. 110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі» тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.
При цьому, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України віднесені до категорії особливо тяжких злочинів, слідчий суддя не знаходить підстав для скасування чи обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.
Водночас, даних про стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 та інші обставини, що виключали би можливість тримання під вартою останнього, слідчому судді не надано.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також слідчий суддя вважає доведеними і об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки у вказаному кримінальному провадженні необхідно отримати тимчасовий доступ до банківського рахунку потерпілої ОСОБА_9 , отримати висновки призначених експертиз - транспортно-товарознавчої, молекулярно-генетичних, дактилоскопічної, трасологічних, судово-медичних, балістичних, вибухо-технічних,отримати зразки голосу підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_5 й провести впізнання по голосом за участю потерпілих у кримінальному провадженні, відібрати біологічні зразки у підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_5 й призначити порівняльну молекулярно-генетичну експертизу, вилучити та долучити до матеріалів кримінального провадження записи з камер відеоспостереження «Безпечна Київщина», вилучити та долучити до матеріалів кримінального провадження записи з камер відеоспостереження торгівельного центру «Магелан», отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, які здійснювали переслідування підозрюваного ОСОБА_5 , вирішити питання щодо вивчення та обєднання інших кримінальних проваджень в яких ОСОБА_8 повідомлено про підозру, встановити інших осіб причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в рамках даного кримінального провадження необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.
Водночас, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваномуОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що перебіг строку досудового розслідування ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.09.2021 року продовжено до шести місяців, тобто до 20.12.2021, а тому, враховуючи викладене, строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід встановити з урахуванням зазначеного терміну, як це передбачено положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України.

Також слідчим суддею враховано і високий ступінь небезпеки злочинів, які інкриміновані ОСОБА_19 , а саме те, що його злочинна діяльність спрямована на вчинення злочинів поєднаних із застосуванням насильства з метою власного збагачення, а тому такі обставини з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України дають підстави не визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 196, 199, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001153, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити у межах строку досудового розслідування, тобто до 12.11.2021 включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1