У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 січня 2022 року про відмову в задоволені його скарги на бездіяльність посадових осіб Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб РУП ГУНП в Миколаївській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Заявник вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України.
Заявник вказує на те, що у заяві він зазначав про те, що з грудня 2020 року по грудень 2021 року, з його зарплатної банківської карти «ПриватБанк», відразу після надходження коштів, знімаються всі гроші. У відділенні банку йому усно пояснили, що він має заборгованість перед банком, у зв`язку з чим здійснюється списання коштів. Разом з тим, будь-якої заборгованості перед банком він не має. Дійсно були спірні правовідносини, але на даний час Солонянським районним судом Дніпропетровської області розглянуто цивільну справу, за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до певних осіб, в тому числі до нього, про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням вказаного суду від 09.08.2021 р., у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_6 відмовлено, тобто він, банку нічого не винен, і, інших правовідносин з банками не було і не має.
Апелянт звертає увагу на те, що підставами звернення стягнення на кошти, що перебувають на банківських рахунках відповідно до діючого законодавства можуть бути лише судові рішення чи нотаріальний надпис і таке стягнення здійснюється лише на підставі постанови державного або приватного виконавця. При цьому, стягнення із заробітної плати має обмеження не більше 50%.
Враховуючи, що на даний час не має будь-якого рішення чи нотаріального надпису про стягнення з нього заборгованості, а також відсутнє будь-яке виконавче провадження щодо нього, списання банком грошових коштів з його банківської заробітної карти є безпідставним та незаконним і фактично містить ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185, 356 КК України.
Таким чином, на думку заявника, у заяві він вказав всі фактичні обставини про вчинення кримінальних правопорушень, спосіб вчинення (списання з рахунку за відсутності на це підстав), можливих осіб причетних до їх вчинення (працівники банку), а також попередня правова кваліфікація протиправних діянь.
Враховуючи наведене, апелянт вважає, що слідчий суддя не належним чином надав оцінку доказам, що обґрунтовують його скаргу.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

31.12.2021 р. заявник ОСОБА_6 звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області зі скаргою на бездіяльність Вознесенського РУПГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 24.12.2021 р., а саме вчинення працівниками АТ КБ «ПриватБанк» кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185, 356 КК України, якими з його карти, відкритої у вказаному банку списуються грошові кошти, при цьому жодної заборгованості перед цим банком не має.
Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 24.12.2021 р., заявником ОСОБА_6 не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеними у повідомленні особами кримінального правопорушення, та не надано доказів на підтвердження такого, у скарзі і заяві ОСОБА_6 вказує та описує цивільно-правові відносини між ним та АТ КБ «ПриватБанк», але при цьому не зазначає жодної ознаки складу кримінального правопорушення.

Вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів провадження заявник ОСОБА_6 звернувся до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185, 356 КК України. У заяві ОСОБА_6 зазначив, що у період грудня 2020 року по грудень 2021 року посадові особи АТ КБ «ПриватБанк» здійснювали повне списання належних йому грошових коштів з банківської карти, відкритої у вказаному банку, при цьому, будь-яких боргових зобов`язань перед банком не мав. Крім цього, заявник ОСОБА_6 стверджує, що із зазначеним банком дійсно були спірні правовідносини стосовно заборгованості, але рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 р. у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором відмовлено.
На переконання апеляційного суду, повідомлені заявником ОСОБА_6 обставини про вчинення кримінальних правопорушень, за своїм змістом, можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки містять достатні дані про можливе вчинення посадовими особами АТ КБ «ПриватБанк» або іншими особами дій, направлених на незаконне привласнення грошових коштів з банківської карти заявника ОСОБА_6 , а відтак наявні достатні підстави для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_6 .

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді підлягає скасуванню, апеляційна скарга заявника задоволенню, із зобов`язанням посадових осіб Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою заявника ОСОБА_6 від 24.12.2021 р.

Керуючись ст. ст. 303, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 січня 2022 року про відмову в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити, зобов`язати посадових осіб Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою заявника ОСОБА_6 від 24.12.2021 р.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ _____________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3