Справа № 495/626/22
№ провадження 1-кс/495/296/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_5 , яке було подано в рамках кримінального провадження №0000133 від 26.01.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Білгороді-Дністровському Одеської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
04.07.2021 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням, погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .
1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
20 січня 2022 року приблизно о 20 годині 00 хвилині ОСОБА_4 діючи відкрито, за попередньою змовою та спільно з невстановленою слідством особою, керуючись одним єдиним, заздалегідь виниклим корисливим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном шляхом відкритого викрадення, з метою наживи (незаконного збагачення), перелізли через бетонну огорожу до подвір`я будинку АДРЕСА_1 , де шляхом зламу вхідних дверей руками та ногами, проникли до приміщення зазначеного житлового будинку, в якому в цей час знаходились мешканці вказаного будинку ОСОБА_7 та її малолітня донька (остання в подальшому, побачивши, що відбувається, втікла з місця події через вікно своєї кімнати).
Далі, знаходячись у приміщенні будинку, у присутності ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, побачили ОСОБА_8 , який заходив до будинку з іншого входу та затягнули його до будинку, де погрожуючи фізичною розправою, з метою подолання можливого подальшого опору та залякування, застосували до ОСОБА_8 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я та виразилося у тому, що ОСОБА_4 та невстановлена особа, вимагаючи передати їм грошові кошти у сумі 3000 доларів США, нанесли йому не менше одного удару руками та ногами в обличчя кожний, та повалили на підлогу, де почали наносити удари руками та ногами в область голови, обличчя та тулуба, чим спричинили тілесні ушкодження у вигляді саден повік очей та садна у ділянці спини, які як окремо, так і в сукупності, відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Після цього ОСОБА_4 , спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою по черзі обшукали будинок та впевнились у відсутності матеріальних цінностей.
Далі, злякавшись погроз нападників та на їх вимогу знайти гроші, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 та невстановленій слідством особі, що може позичити гроші у своєї сестри, ОСОБА_9 , яка проживає у м. Білгороді-Дністровському для того, щоб передати їм, а вони у свою чергу його відпустять.
Приблизно о 20 годині 30 хвилині з метою доведення свого протиправного наміру, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою та спільно з невстановленою слідством особою, переслідуючи жагу наживи, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 вирішили незаконно заволодіти автомобілем марки «ВАЗ 2108», 1987 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 », який знаходився на подвір`ї зазначеного будинку з тим, щоб покинути місце події, відвезти ОСОБА_8 до його сестри, яка передасть йому грошові кошти, та з метою подальшого продажу вказаного автомобіля.
Далі, дізнавшись, що ключі від замка запалювання знаходяться в автомобілі, ОСОБА_4 , спільно з невстановленою слідством особою, відвели ОСОБА_8 та посадили його на заднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля, при чому ОСОБА_4 сів поряд із ОСОБА_8 на задньому пасажирському сидінні для того, щоб контролювати дії останнього та запобігти спробам втечі шляхом здійснення психологічного тиску, а невстановлена слідством особа сіла за кермо автомобіля.
Знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , невстановлена слідством особа, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_4 , заздалегідь узгодивши з останнім свої дії, діючи свідомо, всупереч волі ОСОБА_8 , шляхом запуску двигуна, використовуючи ключ запалювання незаконно заволоділа вищевказаним, належним йому автомобілем марки «ВАЗ2108» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », на якому разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які знаходилися на задньому пасажирському сидінні, виїхали з подвір`я на вулицю Соборну та деякий час слідуючи вулицями міста у невизначеному напрямку.
Під час слідування ОСОБА_8 , під примусом ОСОБА_4 та невстановленої слідством особи, зі свого мобільного телефону зателефонував своїй сестрі ОСОБА_9 та узгодив, що вона передасть йому гроші в сумі 2000 гривень біля платформи «Тіра», що розташована у місті Білгороді-Дністровському в Одеської області в обмін на те, що його відпустять та не будуть застосовувати відносно нього фізичне насильство.
Так, того ж дня, приблизно о 21 годині 07 хвилині ОСОБА_4 , діючи спільно з невстановленою слідством особою, з метою доведення до кінця свого протиправного умислу на незаконне заволодіння чужим майном, разом з ОСОБА_8 , який знаходився поряд із ними внаслідок психічного примусу через погрози фізичною розправою, на викраденому автомобілі «ВАЗ2108», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », прибули та зупинилися неподалік від до платформи «Тіра» по вул. Сонячній у місті Білгороді-Дністровському в Одеської області, де ОСОБА_9 на прохання ОСОБА_8 , передала ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 2000 гривень.
Далі, ОСОБА_4 , спільно з невстановленою слідством особою, відпустивши ОСОБА_8 , разом з викраденими грошовими коштами у сумі 2000 гривень на викраденому автомобілі «ВАЗ2108», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » з місця події зникли у невідомому напрямку, отримавши таким чином можливість розпоряджатись ним на власний розсуд.
В подальшому, 21.01.2022 приблизно об 11 годині 00 хвилині, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та спільно з невстановленою слідством особою, знаходячись неподалік від буд. АДРЕСА_1 у присутності ОСОБА_8 , якого привезли із собою та погрожуючи фізичною розправою попередили, щоб він не чинив опір, збули викрадений автомобіль «ВАЗ2108», д.н.з. « НОМЕР_1 » громадянину ОСОБА_10 , шляхом його продажу за 11000 гривень, а отриманими коштами розпорядились на власний розсуд.
Таким чином, за сукупністю вчиненого, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
04 лютого 2022 року ОСОБА_4 вручене письмове повідомлення про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 186 КК України.
Слідчим зазначено, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні підтверджується у сукупності наступними матеріалами кримінального провадження: показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 26.01.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_7 від 26.01.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_9 від 26.01.2022 року; протоколом впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 від 27.01.2022 року; протоколом впізнання зі свідком ОСОБА_7 від 27.01.2022 року; висновком експерта № 7 від 26.01.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_10 від 04.02.2022 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 186 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.
При врахуванні перелічених ризиків особливу увагу слід звернути на фактичні обставини справи в частині дій, які інкримінуються підозрюваному та вагомість доказів, якими обґрунтовується підозра, відомості, що характеризують його особу, репутацію, відсутність постійного місця роботи та навчання, рівень освіти, відсутність сім`ї та дітей на утриманні, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Беручи до уваги викладене, на теперішній час існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню.
2 Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
3 - Мотивація суду.
Білгород-Дністровським міськрайонним судом розглядається клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000133 від 26.01.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.186 КК України.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному КПК України.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
04 лютого 2022 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 186 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України).
Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 26.01.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_7 від 26.01.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_9 від 26.01.2022 року; протоколом впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 від 27.01.2022 року; протоколом впізнання зі свідком ОСОБА_7 від 27.01.2022 року; висновком експерта № 7 від 26.01.2022 року; показаннями свідка ОСОБА_10 від 04.02.2022 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 186 КК України.
Отже, на підставі наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину та надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.289, ч.3 ст.186 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає, що існують підстави вважати, що ОСОБА_4 :
- переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки з місця скоєного злочину зник, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані та місця проживання, та яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань.
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на теперішній час інша особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, органом досудового розслідування не встановлена з об`єктивних причин, не зібрані достатні докази для повідомлення про підозру іншим особам, а тому, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 матиме можливість попередити таку особу про необхідність ухилення від слідства та вступити у змову з метою перешкоджання встановленню органом досудового розслідування всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення тощо;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, у тому числі майнових, та на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності (справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України перебуває на розгляді Білгород-Дністровського районного суду Одеської області).
Досліджуючи зазначені ризики слідчий суддя, ґрунтуючись на положеннях ст.8 КПК України, зазначає, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Ймовірність переховування ОСОБА_4 значно зростає, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує, в сукупності з обґрунтованістю підозри дають підстави вважати, що він може переховуватися у разі, якщо подальші слідчі дії будуть вказувати на його причетність до зазначеного злочину, з урахуванням усіх обставин слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.
Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України»
(Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.
Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід зазначити, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших, більш тяжких кримінальних правопорушень.
Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можна вважати доцільною, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, може призвести до вчинення підозрюваним інших, більш тяжких кримінальних правопорушень, а також, як і випадку зазначеному вище, не зможе запобігти ризикам щодо незаконного впливу на свідків, потерпілого з метою викривлення їхніх показів або іншого незаконного впливу та може послугувати наслідком проведення не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування, проведення якого є обов`язком органу досудового розслідування.
Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведені ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, а отже доведена необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики є «достатніми» та «відповідними».
Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, керуючись ч.2 ст.197 КПК України, зазначає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого з моменту затримання. ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000133 не було затримано в порядку ст.208 КПК України, а отже строк тримання під вартою слід вираховувати з моменту взяття під варту.
3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2481 гривень.
Частиною четвертою ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.289, ч.3 ст.186 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження задовольнити клопотання та визначити розмір застави.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 квітня 2022 року включно.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 07.02.2022 складає 99 240,00 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району;
- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого проживання;
- здати слідчому Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області паспорт громадянина України документи, які надають право на перетинання державного кордону України;
- заборонити спілкуватися зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні;
- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за його викликом;
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 вираховувати з 07.02.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1