Номер провадження: 11-кп/813/393/22
Номер справи місцевого суду: 523/8813/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 24.05.2021 року у кримінальному провадженні №0000080, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2021 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Біляївського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75, п.п. 1-2 ч. 1, ч. 3 ст. 76 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо протягом визначеного іспитового строку випробування зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирком також вирішено питання щодо долі речових доказів та процесуальних витрат.

Відповідно до вироку першої інстанції, ОСОБА_9 визнано винуватим в тому, що 01.03.2021 року він приблизно об 11:30 годині, перебуваючи біля будинку №32а по вул. Мічуріна в м. Одесі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав шляхом знахідки два полімерних пакети з замком «zip-lock» з порошкоподібною речовиною білого кольору й металевий предмет сірого кольору з речовиною коричневого кольору, із психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, та футляр зеленого кольору з фрагментом скляної трубки з речовиною коричневого кольору, які почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними».

В подальшому, 01.03.2021 року в період часу з 12:21 до 12:27 годин, біля будинку №171 по вул. Агрономічна в м. Одесі, працівниками поліції в присутності понятих виявлено та вилучено у обвинуваченого ОСОБА_8 два полімерних пакети з замком «zip-lock», із особливо небезпечною порошкоподібною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст яких, згідно з висновком експерта №СЕ-19/116-21/4328-НЗПРАП від 31.03.2021 року становить 0,192г та 0,578 г, відповідно, що перевищує невеликий розмір, встановлений Таблицею 2 наказу МОЗ №188 від 01.08.2000 року (в редакції наказу №634 від 29.07.2010 року), та які вказаний обвинувачений раніше незаконно придбав і зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Таким чином ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Вважає вирок суду незаконним, оскільки судом істотно порушено вимоги кримінального процесуального законодавства.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції порушив вимоги кримінального процесуального законодавства, оскільки в суд його ніхто не викликав та покарання призначено без заслуховування його думки. Вважає, що призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, оскільки в нього відсутні непогашені судимості, має постійне місце мешкання, від слідства та суду не ухилявся. Наголошує, що кримінальне правопорушення він не вчиняв.

Просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Параграфом І глави 30 КПК України регламентовано порядок проведення спрощеного провадження щодо кримінальних проступків.

Статтею 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час спрощеного провадження щодо кримінальних проступків дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 17.05.2021 року до Суворовського районного суду м. Одеси області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за №0000080разом з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Підставою для розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні є встановлення прокурором під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. В такому випадку прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

При цьому, положеннями ст. 382 КПК України передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Як убачається з наданих матеріалів, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 розглянуто у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження у відповідності до вимог статей 381-382 КПК України, оскільки до обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого, відповідно до якої ОСОБА_8 добровільно у присутності свого захисника беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі. При цьому обвинуваченому ОСОБА_8 роз`яснено, що у разі надання ним згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (а.п. 12).

Відповідно до частини 5 статті 382 КПК вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Статтею 394 КПК регламентовано питання особливостей апеляційного оскарження окремих категорій судових рішень. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, законодавець виключив можливість оскарження вироків, постановлених у порядку статей 381, 382 КПК України, у апеляційному порядку з вищевказаних підстав, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 в частині розгляду судом першої інстанції матеріалів провадження за його відсутності, є безпідставними.

Щодо заявленого стороною захисту клопотання про дослідження диску з огляду місця події, то апеляційний суд вважає його необґрунтованим, оскільки згідно з положеннями ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Як вбачається з матеріалів судової справи, вказане кримінальне провадження розглянуте у відповідності до положень ст. 381 КПК України, а тому у апеляційному порядку з вищевказаних підстав, апеляційним судом не досліджуються.

Щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Метою покарання є попередження вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з вироку, обґрунтовуючи висновок щодо виду та міри призначеного ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував наявні в матеріалах справи характеризуючи дані про особу обвинуваченого (зокрема, його не працевлаштованість, відсутність легальних джерел доходів, в силу ст. 89 КК України не має судимості та в теперішній час притягається до кримінальної відповідальності в іншому суді), що за приписами статей 53, 57 КК України обумовлюють неможливість призначення таких видів покарання як штраф або виправні роботи, у контексті статей 50, 61, 65 цього ж Кодексу.

Врахувавши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі у визначених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України межах, але із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Призначене судом першої інстанції покарання у такий спосіб, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є законним, доцільним та справедливим.

При цьому, колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону під час розгляду справи та постановлення вироку суду, а тому вважає, що постановлений по справі вирок відносно ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни за результатами апеляційного розгляду не встановлено.

Аналізуючи сукупність усіх обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає - залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 413, 414, 420, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 24.05.2021 року у кримінальному провадженні №0000080, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2021 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4