У Х В А Л А
Іменем України
25 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
заявника: ОСОБА_3
прокурора: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 13.10.2021, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважену особу Вінницької обласної прокуратури внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що викладені у заяві ОСОБА_3 від 13.10.2021.
Скарга мотивована тим, що 13.10.2021 ОСОБА_3 до Вінницької обласної прокуратури була подана заява про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 374 КК України.
Однак, станом на день звернення до суду вимоги частини 1 статті 214 КПК України не виконані - відомості за заявою про злочин, подану 13 жовтня 2021 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.
Вищевказані дії заявник вважає протиправними, у зв`язку з чим просив скаргу задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити, зазначивши, що докази вчинення кримінального правопорушення та обґрунтовування, в чому саме полягає вчинений злочин, ним буде надано після внесення відомостей до ЄРДР.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала, щодо вимог скарги, зазначивши, що з поданої заяви не вбачається ознак складу кримінального правопорушення.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.
Заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Правом на оскарження наділені, зокрема, заявник та потерпілий, чи їх представник.
Як вбачається з матеріалів справи 13.10.2021 ОСОБА_3 звернувся до Вінницької обласної прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення в якій просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24 годин відносно слідчого ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 374 КК України, порушення права на захист підозрюваного, яке призвело до незаконного засудження невинуватої особи, та втрати житла та майна.
Заява мотивована зокрема наступним:
«27 травня 2004 року слідчим ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було затримано ОСОБА_3 в порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960 року) за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, в рамках кримінального провадження №04275045 від 27.05.2004 та доставлено його в ІТТ ВМВ УМВС України у Вінницькій області.
В продовж 72 год. слідчий ОСОБА_5 до суду ОСОБА_3 не доставив та не звільнив його з ІТТ про що свідчить відсутність підписки про невиїзд та розписки затриманого про звільнення.
02.06.2004 Ленінським районним судом м. Вінниця було розглянуто подання слідчого ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_3 .
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 вину не визнав та заявив клопотання про доступ адвоката при розгляді даного подання.
Слідчий ОСОБА_5 маючи на меті позбавити його житла, майна та права на захист під час обрання повторного запобіжного заходу який відбувся 09 червня 2004 року Ленінським районним судом м. Вінниці, йому було пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 190 КК України у 10 денний строк з моменту затримання, не було надано захисника, тим самим його було позбавлено права на захист гарантований Конституцією України, та в подальшому його було засуджено до 11 років позбавлення волі без права на оскарження в Верховному Суді України, що призвело до втрати майна та житла, а саме кВ. АДРЕСА_1 , в якій було арештовано та описано спадкове майно, яке також було знищено.»
Дана заява була отримана 13.10.2021 відповідальною особою Вінницької обласної прокуратури та зареєстрована за №28585.

В судовому засіданні судом було досліджено матеріали кримінальної справи №04325040 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України, яка перебувала на розгляді Ленінського районного суду м. Вінниці та встановлено наступне.

Відповідно до протоколу затримання підозрюваного від 27.05.2004, вбачається, що слідчим ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було затримано ОСОБА_3 в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

З протоколу роз`яснення підозрюваному права на захист складеного 27.05.2004, вбачається, що слідчим ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було роз`яснено ОСОБА_3 права передбачені ст. 19, ст. 43, ст. 43-1, ст. 45, ст. 46 КПК України та ст. 63 Конституції України. У даному протоколі міститься заява ОСОБА_3 про те, що на даний час він від послуг адвоката відмовляється, про його потребу слідчому повідомить додатково. Протокол підписаний підозрюваним ОСОБА_3

27.05.2004 слідчим ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було складено протокол про відмову від захисника, відповідно до якого ОСОБА_3 відмовився від захисника та заявив, що відмова від адвоката є невимушеною і не пов`язана з його матеріальним становищем.

27.05.2004 слідчим в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 , при розслідуванні кримінальної справи №04325040, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, було винесено постанову про прийняття відмови від захисника, якою прийнято відмову від захисника у обвинуваченого ОСОБА_3 .

30.05.2004 слідчим в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 , в межах кримінальної справи №04325040, було винесено постанову про звільнення з ІТТ ВМВ УМВС України у Вінницькій області слідчо-заарештованого ОСОБА_3 .

30.05.2004 слідчим в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було затримано ОСОБА_3 в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

З протоколу роз`яснення підозрюваному права на захист складеного 30.05.2004, вбачається, що слідчим ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було роз`яснено ОСОБА_3 права передбачені ст. 19, ст. 43, ст. 43-1, ст. 45, ст. 46 КПК України та ст. 63 Конституції України. У даному протоколі міститься заява ОСОБА_3 про те, що на даний час він від послуг адвоката відмовляється, про його потребу слідчому повідомить додатково. Протокол підписаний підозрюваним ОСОБА_3

30.05.2004 слідчим ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було складено протокол про відмову від захисника, відповідно до якого ОСОБА_3 відмовився від захисника та заявив, що відмова від адвоката є невимушеною і не пов`язана з його матеріальним становищем.

30.05.2004 слідчим в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 , при розслідуванні кримінальної справи №04325040, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, було винесено постанову про прийняття відмови від захисника, якою прийнято відмову від захисника у обвинуваченого ОСОБА_3 .

В межах кримінальної справи №04325040 слідчим в ОВС СУ УМВС України в Вінницькій області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_5 до Ленінського районного суду м. Вінниці 02 червня 2004 року було подано подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 02 червня 2004 року задоволено подання слідчого в ОВС СУ УМВС України в Вінницькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 та продовжено строк затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до десяти діб. З даної постанови вбачається, що в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 заявив клопотання про допуск адвоката при розгляді даного подання.

08.06.2004 слідчим в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 як обвинуваченого і пред`явлення йому обвинувачення у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

З протоколу роз`яснення підозрюваному права на захист складеного 09.06.2004, вбачається, що слідчим ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було роз`яснено ОСОБА_3 права передбачені ст. 19, ст. 43, ст. 43-1, ст. 45, ст. 46 КПК України та ст. 63 Конституції України. У даному протоколі міститься заява ОСОБА_3 про те, що він бажає щоб його інтереси на досудовому слідстві та суді представляв адвокат ОСОБА_8 . Протокол підписаний обвинуваченим ОСОБА_3 .

09.06.2004 слідчим в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 в межах кримінальної справи №04325040, було винесено постанову про допуск адвоката ОСОБА_8 до участі в справі №04325040 в якості захисника обвинуваченого ОСОБА_3 .

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 09 червня 2004 року задоволено подання слідчого в ОВС СУ УМВС України в Вінницькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 та обрано відносно ОСОБА_3 міру запобіжного заходу взяття під варту з утриманням в тюрмі №1 УДДВП у Вінницькій області.

Вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 грудня 2007 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України та відповідно до ст. 70 КК України призначено йому остаточне покарання у вигляді одинадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи №04325040 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України вище зазначений вирок суду набрав законної сили та на даний час виконаний.

Визначаючись щодо обґрунтованості скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 №298, передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Як зазначив у своїй заяві ОСОБА_3 та пояснив у судовому засіданні, підставою для звернення із заявою до Вінницької обласної прокуратури стало вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 374 КК України слідчим ОСОБА_5 , яке виразилося у порушенні права на захист підозрюваного, яке призвело до незаконного засудження невинуватої особи, та втрати житла та майна.

Разом з тим, з дослідженої в судовому засіданні кримінальної справи №04325040 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України вбачається, що 27.05.2004 слідчим в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було затримано ОСОБА_3 в порядку ст. 115 КПК України, після чого останньому було роз`яснено його право на захист, однак ОСОБА_3 відмовився від захисника про що слідчим ОСОБА_5 було винесено відповідну постанову про прийняття відмови від захисника. В подальшому 02.06.2004 задоволено подання слідчого ОСОБА_5 та продовжено строк затримання ОСОБА_3 до десяти діб, під час прийняття якої ОСОБА_3 заявив клопотання про допуск адвоката при розгляді даного подання.

В подальшому, 08.06.2004 слідчим ОСОБА_5 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 як обвинуваченого і пред`явлення йому обвинувачення у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 190 КК України та 09.06.2004, слідчим було роз`яснено ОСОБА_3 права передбачені КПК України та ст. 63 Конституції України, під час чого ОСОБА_3 заявив про те, що він бажає щоб його інтереси на досудовому слідстві та суді представляв адвокат ОСОБА_8 та 09.06.2004 слідчим ОСОБА_5 в межах кримінальної справи №04325040, було винесено постанову про допуск адвоката ОСОБА_8 до участі в справі №04325040 в якості захисника обвинуваченого ОСОБА_3 .

Крім того, як зазначено вище вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 грудня 2007 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України та відповідно до ст. 70 КК України призначено йому остаточне покарання у вигляді одинадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Під час розгляду даної кримінальної справи та винесення вироку суду, який набув законної сили та на даний час виконаний, було досліджено усі вище зазначені обставини та надано їм правову оцінку, при цьому не виявлено жодних ознак кримінального правопорушення вчинених слідчим під час проведення досудового слідства.

Таким чином, суд враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву ОСОБА_3 , вважає, що відомості, які зазначені у заяві не містять в собі даних, що можуть вказувати на конкретні ознаки складу кримінального правопорушення.

Отже, з поданої заяви ОСОБА_3 та з її змісту не вбачається зазначення обставин та фактів, які б свідчили про вчинення будь якого кримінального правопорушення.

Як зазначено вище підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою/повідомленням про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву ОСОБА_3 , суд вважає, що заява, яка надійшла до Вінницької обласної прокуратури не є заявою або повідомленням про вчинення злочину.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 25, 26, 214, 216, 303-307, 309, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 13.10.2021, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницької апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя