Провадження по справі № 1-кп/522/19/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005691 від 19.10.2019 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 18.07.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років 7 місяців, на підставі ст.ст. 69, 70, 72 КК України, покарання зараховано з 22.09.2019 року, звільнений за відбуттям строку покарання,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Азербайджану, громадянина Азербайджану, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
- 05.12.2017 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76, п.п. 1, 2, п. 4 ч. 2, ст. 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця республіки Дагестан, Російської федерації, громадянина Росії, документованого паспортом Російської Федерації за № НОМЕР_1 , виданого 15.09.2011 ТП №106 відділу УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградської області, постійного місця проживання та реєстрації на території України не має,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця Азербайджану, громадянина України азербайджанцю, який має середню освіту, не одруженого, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця Азербайджану, громадянина Азербайджану, має посвідчення на постійне місце проживання на території України, який має середню освіту, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_8 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 ,
перекладача ОСОБА_20 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0005691 від 19.10.2019 року стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_21 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
В судове засідання з`явились прокурор ОСОБА_11 , захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_23 та перекладач ОСОБА_20 . Були доставлені обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
В судове засідання призначене на 14.09.2021 року о 14 год. 00 хв. захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_24 , не з`явилась, завчасно про поважність неявки суд не повідомила, враховуючи те, що дата була погоджена завчасно. О 13 год. 50 хв. 14.09.2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_24 про відкладення розгляду кримінального провадження, однак доказів на підтвердження поважності неявки надано не було.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2021 року обвинуваченому ОСОБА_3 було залучено захисника для проведення окремої процесуальної дії, а саме вирішення питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Від прокурора надійшли клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проти задоволення яких сторони захисту заперечували.
Обґрунтовуючи подані клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор вказав на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність інших кримінальних проваджень, які перебувають на розгляді у Суворовському районному суді м. Одеси. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор вказав на відсутність стійких соціальних зв`язків, та вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор вказав на відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність інших кримінальних проваджень, які перебувають на розгляді у Суворовському районному суді м. Одеси. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор вказав на відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність судимості, наявність іншого кримінального провадження, яке перебуває на розгляді у Малиновському районному суді м. Одеси. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 прокурор вказав на відсутність стійких соціальних зв`язків, та те, що обвинувачений перебуває у міжнародному розшуку з 16.05.2018 року, посилаючись на рішення Офісу Генерального прокурора про екстрадицію ОСОБА_7 до Російської Федерації, яке відстрочено до прийняття рішення по даному кримінальному провадженні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_25 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вказала, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки. Просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_17 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_14 , заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, посилався на тривалість судового розгляду. Вказав, що обвинувачений має постійне місце проживання та має на утриманні батьків похилого віку. Крім того, звернув увагу на тривалість перебування ОСОБА_6 під вартою. Просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, або визначити заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_25 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважала клопотання не обґрунтованим, заявлені прокурором ризики не підтвердженними, посилалась на тривалість перебування обвинуваченого під вартою, та на тривалий судовий розгляд даного кримінального провадження. Просила визначити заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_13 , заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що ризики заявлені прокурором не обґрунтовані та не підтвердженні. Вказав, що обвинувачений має постійне місце мешкання, має малолітніх дітей на утриманні. Вказав, що ОСОБА_7 хворіє на пневмонію і потребує проведення медичного огляду, при цьому не надав суду медичну документацію. Просив визначити заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 20-80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Також прокурор заявив клопотання про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на продовження існування раніше заявлених ризиків.
Захисник ОСОБА_12 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Вказала, що у обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки, йому необхідно працювати, вже тривалий час знаходиться під домашнім арештом, сумлінно виконує покладені на нього обов`язки. Крім того, ризики вказані прокурором вважає не підтвердженими, оскільки докази всі зібрані, тиску на потерпілих та свідків не здійснює, а клопотання прокурора ідентичне попереднім.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_8 прокурор в клопоатнні просив продовжити дію особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, проти якого не заперечували обвинувачений та його захисник, однак просили не покладати на нього заборону виїжджати за межі України, у зв`язку з його роботою, яка пов`язана із необхідністю залишати м. Одесу, в тому числі і територію України, посилаючись на сумлінне виконання останнім процесуальних обов`язів.
Обвинувачені підтримали своїх захисників.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та подані клопотання, суд доходить таких висновків.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Також слід враховувати, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність тримання обвинуваченого під вартою повинна забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.
Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Враховуючи, що судовий розгляд у даному кримінальному провлаженні вже розпочато, проте дослідження матеріалів провадження ще не завершено, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованого обвинуваченим злочинів.
На спростування доводів сторін захисту стосовно тривалого перебування обвинувачених у даному кримінальному провадженні під вартою та тривалого судового розгляду суд вважає за необхідне зазначити таке.
Враховуючи складність даного провадження через велику чисельність обвинувачених, захисників, потерпілих та свідків, з об`єктивних причин не вдається завершити судовий розгляд. Проте, окремо слід зазначити, що через неявку захисників, з якими було заздалегідь погоджено дати судових засідань, судовий розгляд даного кримінального провадження по суті часто зривається. Крім того, для вирішення питання щодо міри запобіжного заходу, суду доводиться майже кожного разу залучати на окрему процесуальну дію захисників із центу надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.07.2021 року було задоволено клопотання прокурора про продовження раніше обраних запобіжних заходів обвинуваченим. Обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 продовжено запобіжний у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Обвинуваченому ОСОБА_26 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби. Обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено особисте зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій. Також обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про продовження дії раніше обраного стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , розмір заявлених до обвинуваченого потерпілими позовних вимог, існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень через наявність відносно нього ряду кримінальних проваджень, які скеровано до інших судів м. Одеси за скоєння аналогічних корисливих злочинів проти власності, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано даних про наявність у нього будь-якого джерела доходу.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає можливим продовжити раніше обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим посилання захисника на визначення застави у межах визначених ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає безпідставними.
Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Також обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про продовження дії раніше обраного стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, наявність у нього певних соціальних зв`язків, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується останній, розмір заявлених до обвинуваченого потерпілими позовних вимог, існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень через наявність відносно нього ряду кримінальних проваджень, які скеровано до іншого суду м. Одеси.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає можливим продовжити раніше обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_13 , заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою своєму підзахисному, оскільки вважав доводи клопотання декларативними та просив визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід.
Повідомив суд, що ОСОБА_7 захворів на пневмонію, тому просив провести медичне обстеження.
Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.
Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином іншої держави та перебуває у міжнародному розшуку та відносно нього існує рішення Офісу Генерального прокурора про екстрадицію, яке відстрочено до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні, відсутність у нього доведених міцних соціальних зв`язків на території України, а також тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , та наявність доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано належних даних про наявність у нього будь-якого джерела доходу.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час судом не встановлено.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим посилання захисника на визначення застави у межах визначених ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає безпідставними.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає можливим продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно пункту 2 глави 2 розділу X Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.06.2019 року № 1769/5, надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 8, 107, 116 КВК, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525 (із змінами), Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 року за № 990/25767 (із змінами).
Згідно пункту 3 глави 2 розділу X зазначеного Наказу, у СІЗО здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством.
Надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Таким закладом охорони здоров`я є Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області.
Враховуючи скарги обвинуваченого ОСОБА_7 на погане самопочуття, погіршення стану здоров`я, повідомлення про захворювання на пневмонію, суд вважає за необхідне доручити керівництву філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області невідкладно організувати проведення медичного обстеження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із дослідженням органів грудної клітини обвинуваченого та з визначенням можливості лікування виявлених хвороб в умовах тримання під вартою.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про продовження раніше обраного стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також ймовірність вчинення ним інших кримінальних правопорушень через наявність судимості за скоєння аналогічних корисливих злочинів проти власності, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано жодних даних про наявність у нього джерела будь-якого доходу. Також суд враховує, що на теперішній час відносно ОСОБА_4 скеровано обвинувальний акт до Малиновського районного суду м. Одеси. за вчинення корисливих злочинів проти власності.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає можливим продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При вирішенні питання про продовження дії раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а також наявність доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано жодних даних про наявність у нього джерела будь-якого доходу. Також суд враховує повідомлені прокурором дані про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового строку.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає можливим продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження раніше обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час судом не встановлено.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим посилання захисника на визначення застави у межах визначених ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає безпідставними.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_27 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_19 адвокат ОСОБА_12 , заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просила призначити йому особисте зобов`язання, оскільки ризики наведені прокурором необґрунтовані, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання.
Суд зазначає, що вказані захисником дані стали підставою для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_26 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується останній, його процесуальну поведінку, доведеність існування заявленого у клопотанні прокурором ризику можливого переховування від суду, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, та існування незначного ступеню ризику можливого вчинення ним іншого кримінального правопорушення, які продовжують існувати, у зв`язку з чим вважає можливим продовжити відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який на переконання суду зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не порушить його право на працю, з метою отримання доходу для утримання сім`ї.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування наразі стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_16 , просив частково задовольнити клопотання прокурора, та не покладати на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язок не відлучатися з населеного пункту, в якому останній проживає, без дозволу суду, оскільки у зв`язку з сезонною роботою він має необхідність здійснювати поїздки за межі Одеської області та за кордон.
Вирішуючи питання про продовження стосовно ОСОБА_8 дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, його процесуальну поведінку, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується останній, враховуючи що потерпілі та свідки у даному кримінальному провадженні судом не допитані, тому існує незначний ступінь ризику того, що обвинувачений розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить заявлений у клопотанні прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також на думку суду, прокурором не доведено ризик можливого вчинення ОСОБА_8 , який раніше не судимий, інших кримінальних правопорушень з метою отримання доходу, оскільки при обранні запобіжного заходу стороною захисту надано суду докази про офіційне працевлаштування останнього, що в певній мірі нівелює існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Стосовно доводів сторони захисту про відсутність необхідності покладення на обвинуваченого обов`язку не відлучатися з населеного пункту, в якому обвинувачений проживає, без дозволу суду, суд вважає необхідним зазначити, що останній не позбавлений права звернутися у разі необхідності до суду із відповідним клопотанням.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявності доведеного прокурором ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який продовжує існувати, з урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого вважає можливим продовжити стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який на переконання суду зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не порушить його право на працю, з метою отримання доходу.
Приймаючи до уваги наведене, з урахуванням тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів, наявність цивільного позову, існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати та не зменшились, суд доходить висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_26 та ОСОБА_8 раніше обраних ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.07.2021 року запобіжних заходів та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження раніше обраних запобіжних заходів обвинуваченим підлягають задоволенню.
Крім того, сторонами захисту не було надано будь-яких нових даних, які б давали суду підстави змінити або застосувати стосовно обвинувачених більш м`які запобіжні заходи.
Керуючись ст. 132, 176, 177, 178, 179, 181, 183, 194, 197, 331, 350, 372, 376 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60 (шістдесят) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_8 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби, строком на 60 (шістдесят) днів.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися з місця проживання, в якому обвинувачений перебуває під домашнім арештом, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_26 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання шляхом продовження покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому обвинувачений проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_26 та ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.
Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу та покладених обов`язків становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 14.09.2021 року, який діє до 12.11.2021 року включно.
Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_26 у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_8 контроль за їх поведінкою покласти на співробітників відповідного територіального підрозділу ГУНП в Одеській області та прокурора.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити ДУ «Одеський слідчий ізолятор» і уповноваженій службовій особі в ГУНП в Одеській області.
Доручити керівництву філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області невідкладно організувати проведення медичного обстеження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із дослідженням органів грудної клітини обвинуваченого та з визначенням можливості лікування виявлених хвороб в умовах тримання під вартою.
Копію ухвали направити для виконання до філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області та для відома до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Роз`яснити відповідним особам, яким буде доручено виконання цієї ухвали, що умисне невиконання судового рішення тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду з моменту її оголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою, з моменту вручення її копії.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси ОСОБА_1