У Х В А Л А
Справа № 126/89/18

Провадження № 1-кс/126/472/2021

25 серпня 2021 року м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

зі секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 30.06.2021 року про відмову у задоволенні клопотання,-

ВСТАНОВИВ:
До Бершадського районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 30.06.2021 року про відмову у задоволенні клопотання.

Обгрунтовуючи подану скаргу заявник стверджує, що постанова дізнавача про відмову у задоволенні його клопотання є незаконною, необгрунтованою і поспішною, та такою, що суттєво порушує вимоги ст. 40 КПК України, а тому просить скасувати її, а матеріали кримінального провадження направити до прокуратури для подальшого проведення досудового розслідування.

Заявник, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Старший дізнавач СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Судом встановлено, що СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000051 від 27.12.2016, зокрема за надання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були свідками та повідомленні про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, під час судового засідання надали суду завідомо неправдиві показання.

24.06.2021 року, ОСОБА_3 , звернувся до СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області з клопотанням про проведення процесуальної дії, а саме вручення письмового повідомлення про підозру скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

30.06.2021 року, старшим дізнавачем СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП, ОСОБА_4 було винисено постанову про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання ОСОБА_3 , яку обгрунтував відсутністю достатніх доказів для підозри осіб у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Так, дізнавачем винесено оскаржувану постанову в порядку, визначеному КПК України, яку вручено ОСОБА_3 .

Частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження. З огляду на положення частини другої цієї ж статті, вказаний перелік є вичерпним.

Зазначені у ч.1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Хоча скарга ОСОБА_3 містить посилання на ст.303 КПК України, однак зміст її вимог становить незгода з рішенням слідчого про незадоволення клопотання про повідомлення про підозру винним, на його думку, особам.

Отже, вимоги скарги не охоплюється положеннями п.7 ч.1 ст.303 КПК України, адже поняття слідчі дії і процесуальні рішення не є тотожними.

Так, в оскаржуваному рішенні зазначено, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 90000051 від 27.12.2016 року триває, в його межах проведено ряд слідчих дій, проте на даний час всіх, необхідних для завершення досудового розслідування, слідчих дій не проведено. Також процесуальним керівником надано письмові вказівки. Зважаючи на те, що на даний час підготовка та вручення письмового повідомлення в рамках даного кримінального провадження є передчасними, то підстави для задоволення клопотання ОСОБА_3 у дізнавача були відсутні.

Згідно ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Главою 22 КПК України передбачені випадки повідомлення про підозру, вимоги до повідомлення про підозру та порядок її вручення.

Згідно ч.1 ст. 40-1, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Відповідно до вимог ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до норм кримінального процесуального закону оголошення підозри входить до компетенції слідчого чи прокурора.

Рішення щодо достатності чи недостатності доказів для повідомлення про підозру (п.3 ч.1 ст.276 КПК України) приймається виключно слідчим чи прокурором, які є самостійними у своїй процесуальній діяльності.

Зважаючи на викладене підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 305, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 30.06.2021 року про відмову у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1