Справа № 1-3/2009
Провадження №1-о/594/1/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

заявника ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщевізаяву ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 20 травня 2009 року в справі № 1-3/2009 за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 у жовтні 2021 року звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 20 травня 2009 року в справі № 1-3/2009. Зазначив, що вироком Апеляційного суду Тернопільської області від 20 травня 2009 року його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.190, ч. 2 ст. 368 КК України та призначено покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в органах судової влади на строк 3 роки. Відповідно до ст. 75 КК України його звільнено від відбуття основної міри покарання із встановленням іспитового строку 2 роки та покладено обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 29 вересня 2009 року вирок Апеляційного суду Тернопільської області від 20 травня 2009 року змінено, в частині його засудження за ч.1 ст.190 КК України цей вирок скасовано, а справу закрито на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України (1960 року) за відсутністю складу злочину. На підставі ст. 70 КК України ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженим за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст. 364 та ч. 2 ст. 368 КК України до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах судової влади строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України та звільнено його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки. В решті вирок залишено без змін. В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_5 зазначив, що при постановленні вироку суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7 неповно, необ`єктивно та однобічно дослідив фактичні обставини у справі та неправильно оцінив наявні у ній докази, у зв`язку із чим прийшов до необґрунтованих та помилкових висновків про його винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства злочинів.

Зокрема, як слідує із вироку, його винуватість доведено виключно на підставі легалізованих матеріалів оперативно-розшукової діяльності УСБУ в Хмельницькій області, дозвіл на проведення яких у його службовому кабінеті нібито давався керівництвом Апеляційного суду Хмельницької області відповідно до постанов від 21.06.2007, 19.09.2007 та від 21.01.2008.

Керівництво Апеляційного суду Хмельницької області разом з першим заступником прокурора Хмельницької області ОСОБА_8 , керівником Управліня Служби безпеки України у Хмельницькій області ОСОБА_9 та слідчим відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_10 створили злочинну групу в кінці 2007 року з метою зняти з посади голову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_5 та на його посаду призначити іншу особу.

З цією метою голова Хмельницької Апеляційного суду ОСОБА_11 дав вказівку заступнику голови суду ОСОБА_12 і той, зловживаючи службовим становищем, надав слідчому відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_13 12.02.2008 фіктивну довідку, що постановами Апеляційного суду від 21.06.2007 і 19.09.2007 та від 21.01.2008 було надано дозволи УСБУ в Хмельницькій області на проведення оперативно-технічних заходів щодо ОСОБА_5 , жителя м.Кам`янець-Подільського. Довідка була підписана ОСОБА_12 і завірена печаткою Апеляційного суду Хмельницької області. В зазначеній довідці не було вказано число, місяць і рік його народження, посаду в суді, номер службового кабінету, номер службового телефону.

Оперативно-розшукова справа щодо нього не велася, до порушення кримінальної справи проти нього 05.02.2008 постанов Хмельницького апеляційного суду не було.

На даний час у нього є всі обґрунтовані підстави стверджувати, що вищевказані постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 21.06.2007, 19.09.2007 та від 21.01.2008, на які посилався суд у вироку і на підставі яких у його службовому кабінеті співробітниками УСБУ в Хмельницькій області проводились оперативно-технічні заходи по зняттю інформації з каналів зв`язку та відео,-аудіоконтроль у його службовому кабінеті, який також використовувався як нарадча кімната при розгляді відповідних категорій справ, є незаконними, а відтак докази, що отримані на підставі них та лягли в основу обвинувального вироку щодо нього є недопустимими.

Таким чином, предметом судового дослідження під час судового розгляду дані постанови та матеріали не були. Суд обмежився лише посиланням на лист першого заступника голови Апеляційного суду Хмельницької області про те, що вказані дозволи на проведення оперативно-розшукових заходів щодо нього дійсно надавались, а законність їх проведення неодноразово перевірялась над час досудового слідства.

У жовтні 2016 року у телефонній розмові бувший голова Апеляційного суду Хмельницької області ОСОБА_11 повідомив йому, що вказані дозволи на проведення оперативно-технічних заходів у вересні 2007 року та січні 2008 року у його службовому кабінеті були дані УСБУ в Хмельницькій області незаконно, за що попросив у нього вибачення.

Після офіційних звернень до Апеляційного суду Хмельницької області 22 грудня 2016 року він отримав остаточну відповідь, що вказані постанови на підставі п.747 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Постановою КМУ від 18 грудня 2013 року № 939, з метою запобігання витоку секретної інформації в умовах особливого періоду були знищені комісією із складанням акту № 1 від 19 лютого 2014 року.
Заявник зазначив, що його доводи про незаконність надання дозволів на проведення оперативно-технічних заходів у його службовому кабінеті через зловживання слідчого прокуратури Хмельницької області та упередженість при розслідуванні та збиранні показів по справі залишились не дослідженими, що призвело до однобічної оцінки доказів та хибних висновків про його винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

З огляду на викладене та враховуючи дані щодо незаконності постанов Апеляційного суду Хмельницької області від 21.06.2007 року, 19.09.2007 року та від 21.01.2008 року про надання дозволу на проведення у його службовому кабінеті оперативно-технічних заходів, штучне створення та підроблення доказів його винуватості, документально підтверджені зловживання слідчого прокуратури Хмельницької області під час розслідування даної кримінальної справи, що є нововиявленими обставинами, заявник просить скасувати вирок Апеляційного суду Тернопільської області від 20 травня 2009 року, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.368 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_6 подану заяву підтримали.

Прокурор вважає заяву ОСОБА_5 такою, що задоволенню не підлягає.

Суд, заслухавши заявника, його захисника, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 20 травня 2009 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.190, ч. 2 ст. 368 КК України та призначено покарання: за ч.1 ст.364 КК України - 6 місяців арешту з позбавленням права займати посади в органах судової влади на строк 2 роки; за ч.1 ст. 190 КК України - 800 грн штрафу; за ч.2 ст. 368 КК України - 5 років позбавлення волі із позбавленням права займати посади в органах судової влади на строк 3 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого основного і додаткового покарань більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в органах судової влади на строк 3 роки. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування основної міри покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язок відповідно до ст. 76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 29 вересня 2009 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, вирок Апеляційного суду Тернопільської області від 20 травня 2009 року змінено, в частині засудження ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України вирок скасовано, а справу закрито на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України (1960 року) за відсутністю складу злочину. На підставі ст. 70 КК України ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженим за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст. 364 та ч. 2 ст. 368 КК України до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах судової влади строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. В решті вирок залишено без змін.

За положеннями ч.1, ч.2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 461 КПК України, за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути ( п.1, 3, 4 ч.2 ст.459 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються, в тому числі обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Виходячи із системного аналізу наведених положень закону перегляд вироку у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в кримінальному судочинстві. На відміну від перегляду судового вироку в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість вироку, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення вироку суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на прийняття обвинувального вироку, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи № 1-3/2009, обставини, на які посилається ОСОБА_5 у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, були предметом дослідження як Апеляційного суду Тернопільської області, так і Верховного Суду України. Зокрема, викладені ОСОБА_5 обставини у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами щодо незаконності проведення оперативно-розшукових заходів у його службовому кабінеті аналогічні обставинам, на які він посилався у своїй касаційній скарзі, адресованій Верховному Суду України.

Крім того, ОСОБА_5 у січні 2017 року з тих же підстав, які він навів у цій справі, звертався до суду із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 20 травня 2009 року за нововиявленими обставинами, яку ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 травня 2017 року залишено без задоволення.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року зазначену вище ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 травня 2017 року залишено без змін.

Ніяких інших обставин, які існують, однак не були відомі суду на час судового розгляду, ОСОБА_5 та його захисником суду не наведено.

Фактично у своїх заявах ОСОБА_5 вважає, що суд повинен переоцінити докази, які буди досліджені судом під час розгляду справи, що не є нововиявленими обставинами в розумінні ст.ст. 459,462 КПК України, а тому заяву ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 20 травня 2009 року в справі № 1-3/2009 за нововиявленими обставинами необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 20 травня 2009 року в справі № 1-3/2009 за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий