Справа № 159/485/22 Провадження №11-сс/802/47/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференцзв`язку),
власника майна ОСОБА_7 ,
представнка власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2022 року про накладення арешту на майно (ЄРДР №0000072),
В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2022 року частково задоволено клопотання дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про арешт майна.
Накладено арешт на майно, а саме:
-трактор колісний марки «МТЗ-80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску, власником якого є ОСОБА_7 ;
-тракторний причіп марки «2ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року випуску, власником якого є ОСОБА_7 ;
-тракторний причіп марки «2ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1984 року випуску, власником якого є ОСОБА_10 , та який на момент виявлення та вилучення перебував у користуванні ОСОБА_7 ,
що були виявлені та вилучені 28.01.2022 року в ході проведення огляду місця події на автодорозі О-031591 сполученням "Овлучин-Соловичі-Бобли-Ревушки", з забороною відчуження та розпорядження.
Накладено арешт на майно, а саме:
- деревину породи сосна орієнтовною кубомасою 7 м.куб., що завантажена на вказані вище два причепи,
що були виявлені та вилучені 28.01.2022 року в ході проведення огляду місця події на автодорозі О-031591 сполученням "Овлучин-Соловичі-Бобли-Ревушки", з забороною розпорядження та користування.
В задоволенні клопотання дізнавача в іншій його частині відмовлено.
Слідчий суддя своє рішення в частині задоволення клопотання дізнавача про накладення арешту на майно мотивував тим, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому його арешт необхідний з метою збереження речових доказів, надасть можливість проведення щодо них відповідних експертиз та буде достатнім заходом забезпечення кримінального провадження.
Відмовляючи в задоволенні клопотання в іншій його частині слідчий суддя вказав, що органом досудового розслідування не доведено правової підстави для накладення арешту на майно, оскільки не доведено, що вилучені речі мають значення речових доказів в даному провадженні, тобто, що вони зберегли на собі сліди протиправної діяльності, є засобами або знаряддями його вчинення або ж у них містяться відомості, які потребують дослідження в ході досудового розслідування.
В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно, належне та перебувало в користуванні його довірителя, а саме: трактор колісний МТЗ-80, два тракторних причіпи марки «2ПТС-4», та в цій частині ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання дізнавача, зобов`язати дізнавача та прокурора повернути вищезазначені вилучені транспортні засоби законним володільцям.
Стверджує, що ухвала слідчого судді у цій частині є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що має місце безпідставне вилучення транспортних засобів, оскільки не доведено підстави їх вилучення.
Зазначає, що під час вилучення майна було відібрано пояснення у ОСОБА_7 , котрий докладно пояснив законність походження деревини, місце її зрізки, і свої пояснення підтвердив документально. Зокрема, надав працівникам поліції договори оренди землі із відповідними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.
Зазначає, що ОСОБА_7 є головою ФГ «Обрій+», орендує земельну ділянку, на якій проводив чистку від чагарників та неконтрольованої рослинності, самонасіву хвойних дерев. У зв`язку з чим вважає висновки слідчого судді про відповідність критеріям, встановлених ст. 98 КПК України, вилученої деревини та транспортних засобів такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Посилається, що слідчим суддею наведені обставини залишені поза увагою, а за умови їх врахування, на переконання апелянта, існуватимуть підстави для відмови в задоволенні клопотання дізнавача.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, власника майна ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за доводами скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, дізнавача чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Визначаючи засади кримінального судочинства, український законодавець також закріпив у ст. 16 КПК гарантії недоторканості права власності. Так, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.
Тож загальними процесуальними умовами прийняття рішення про обмеження конституційного права є:
?прийняття рішення тільки судом;
?вмотивованість рішення;
?дотримання порядку, визначеного законом.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на майно у рамках зазначеного кримінального провадження.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, 29 січня 2022 року до ЄРДР внесено відомості під №0000072 за фактом вчиненням невстановленою особою самоуправства, тобто самовільної вирубки дерев породи сосна без відповідних документів на земельній ділянці, яку орендує фермерське господарство «Обрій +» в особі його директора та розпочато дізнання за ознаками проступку, передбаченого ст. 356 КК України, а саме самоправство. Підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР стали відповідні матеріали правоохоронного органу про виявлення фактів вчинення кримінального правопорушення. (а.к.п. 11).
В клопотанні про накладення арешту на майно дізнавач послався на те, що вилучені під час проведеного 28 січня 2022 року огляду місця події предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні.
Натомість, ставлячи питання про накладення арешту, дізнавач не з`ясував та з клопотання не вбачається, які є підстави і обґрунтування для накладення арешту на вилучене майно.
Стаття 356 КК України є статтею приватного обвинувачення згідно положень ст. 477 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 477 КПК України у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, статтею 356 КК України.
У матеріалах досудового розслідування відсутня заява потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, яка була б підставою для початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, а також відсутні будь-які відомості про наявність шкоди, особу, якій вона заподіяна, що є обов`язковим при кваліфікації діяння за ознаками ст. 356 КК України.
За таких обставин, у задоволенні клопотання дізнавача про арешт майна необхідно відмовити, оскільки досудове розслідування вказаного кримінального провадженням має форму приватного обвинувачення і є таким, що розпочате та здійснюється не на підставі заяви потерпілого, тому вирішення слідчим суддею питання щодо застосування будь-якого заходу забезпечення, за таких обставин, призведе до необгрунтованого процесуального примусу з порушенням належної правової процедури та буде суперечити завданням кримінального провадження.
Приймаючи до уваги встановлені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого слідчим суддею рішення про накладення арешту на вищевказане майно.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З урахуванням наведеного, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання дізнавача про накладення арешту на майно.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2022 року про арешт майна скасувати, та прийняти нову ухвалу.
В задоволення клопотання дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, яке виявлене та вилучене 28.01.2022 року в ході проведення огляду місця події на автодорозі О-031591, сполученням «Овлучин-Соловичі-Бобли-Ревушки», відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді