В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород кримінальне провадження відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освітою середньою, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 15 липня 2021 року, близько 22 години 00 хвилин, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованими на таємне заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи по вул. Підградській, 40 що в м. Ужгород, біля магазину «АВС Зіна», таємно викрав у гр. ОСОБА_8 сумку чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung S20 Ultra» синього кольору, вартість якого становить 1737 гривень 00 копійок (одна тисяча сімсот тридцять сім гривень 00 копійок), грошові кошти в сумі 950 гривень, 30 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.07.2021 становить 819 гривень та 1000 (Російських рублів), що згідно курсу НБУ становить 360 гривень та інші особисті речі потерпілої, що не становлять для неї матеріальної цінності, та заволодівши викраденим, зникли з місця скоєння правопорушення, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 , матеріального збитку на загальну суму 2916 гривень.
За згодою учасників судового провадження, у відповідності вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся та підтвердив обставини, які встановлені цим вироком.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До пом`якшуючих обставин покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить повне визнання вини, щире каяття у скоєному, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та повне відшкодування шкоди потерпілій.
Обтяжуючих покарання обставин обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
У судовому засіданні прокурор висловила думку, щодо доцільності звільнення обвинуваченого від покарання у відповідності до ст.. 105 КК України та застосування до нього заходу виховного характеру у вигляді застереження, з метою перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений, його законний представник та захисник, також просили суд звільнити ОСОБА_3 від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.
Відповідно до ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння, подальшої бездоганної поведінки він, на момент постановлення вироку, не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, повністю визнав свою провину у скоєному, щиро покаявся, пройшов курс програми відновлення для неповнолітніх, повністю відшкодував шкоду потерпілій, інших будь - яких порушень законодавства ОСОБА_3 не вчинив, що вказує на його поведінку в сторону виправлення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що на даний час ОСОБА_3 не потребує застосування покарання, а тому підлягає звільненню від покарання з умовою застосування до нього примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.
Долю речових доказів суд визначає відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» за №5 від 16.04.2004р., у разі відсутності майна у неповнолітнього, достатнього для відшкодування завданої шкоди, шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає або в повному обсязі його батьками.
Тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, враховуючи відсутність у обвинуваченого ОСОБА_10 постійного заробітку та майна достатнього для відшкодування завданої шкоди, суд приходить до висновку, що процесуальні витрати за проведення експертами товарознавчої експертизи у розмірі 858,10 грн. слід стягнути з матері обвинуваченого, законного представника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої АДРЕСА_1 на користь держави до Державного бюджету України.

Цивільний позов не заявлявся.
Керуючи ст. 105 КК України, ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
ОСОБА_3 звільнити від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 105 КК України із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.
Стягнути з матері обвинуваченого, законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої АДРЕСА_1 на користь держави до Державного бюджету України 858,10 грн. процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung S20 Ultra», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити останній, диск з відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1