Справа № 368/286/21
Провадження 1-кп-233/21
ухвала
Іменем України
27 жовтня 2021 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11 червня 2021 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 14.02.2021 року, відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому обрано тримання під вартою.
Відповідно до ухвали Обухівського районного суду від 30 вересня 2021 року строк тримання під ватою обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено до 29 листопада 2021 року включно.
Захисник ОСОБА_5 подала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченого з тримання під вартою на взяття на поруки, додавши до клопотання заяву ОСОБА_7 про бажання взятии особу на поруки, яку підтримала в судовому засідання.
Прокурор заперечив протии задоволення вказаного клопо тання.
Представник потерпілого заперечив протии задоволення данного клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав подане захисником клопотання.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та додані стороною обвинувачення докази, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, зокрема враховуючи майновий стан обвинуваченого, вчинити інше кримінального правопорушення.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Крім того, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
На підставі вище викладеного, доводи про суворість існуючого запобіжного заходу суд вважає необґрунтованими, оскільки вони належно оцінені чинними судовими рішеннями слідчого судді та суду апеляційної інстанції при обранні та продовженні дії запобіжного заходу.
Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які приймались до уваги при обранні та продовженні дії обраного запобіжного заходу суду не подавалось. Ризики, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу залишаються актуальними, доводи захисту суд вважає непереконливими і необґрунтованими, а тому відсутні достатні підстави для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки судом не здійснено допит потерпілого та свідків у цьому провадженні, а наявні ризики не зменшувались.
Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 33, 178, 201, 369, 372, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на передачу особистої поруки ОСОБА_7 , відмовити повністю.
Заяву ОСОБА_7 про бажання взяти обвинуваченого ОСОБА_6 на поруку залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1