Номер провадження: 11-сс/813/1602/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 12.10.2021, якою в межах кримінального провадження №0000119 від 30.11.2020 стосовно:
ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кропивницький, Кіровоградської області, громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, стосовно якої обвинувальні акти перебувають на розгляді у Київському районному суді м. Одеси та Малиновському районному суді м. Одеси,

- підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000119 від 30.11.2020 частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 10.12.2021, в межах строку досудового розслідування із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45400 грн. та покладенням у разі внесення застави на останню строком до 12.12.2021 певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та органом досудового розслідування в даному випадку була доведена наявність в зазначеному провадженні ризиків переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя послався на те, що у клопотанні сторона обвинувачення жодним чином не обґрунтовує на яких саме свідків підозрювана може здійснювати вплив, а також які речі та документи може знищити. Крім того, до матеріалів клопотання не було долучено жодного протоколу допиту свідка, що вказує на відсутність ризику, передбаченого п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Визначаючи розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив, що у клопотанні сторони обвинувачення не наведено жодної підстави, яка б давала можливість слідчому судді застосувати заставу у максимальному розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України, однак враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, характеризуючи підозрювану матеріали, її майновий стан, беручи до уваги встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на підставі чого дійшов висновку, що застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів, що складає 45400 грн., зможе в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її необґрунтованою та невмотивованою з огляду на те, що при визначенні розміру застави слідчим суддею не надана належна оцінка тяжкості покарання, що може загрожувати ОСОБА_7 , у неї відсутні міцні соціальні зв`язки, у неї відсутні особи, які перебувають на утриманні, відсутнє постійне місце роботи, наявний реальний ризик продовження вчинення аналогічних злочинів. З огляду на те, що Малиновським райсудом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 321 КК України, у складі організованої групи, а Київським райсудом м. Одеси розглядається обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України, у якому до підозрюваної застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 181600 грн., який був внесений та остання звільнена з-під варти. Окрім того, вироком Малиновського райсуду м. Одеси від 30.04.2021 ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
З огляду на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, а також наявних ризиків переховування від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення, наявні достатні підстави для визначення відносно ОСОБА_7 розміру застави 181600 грн.
Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити повністю та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 181600 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваної ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону в повному обсязі не дотримався з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно матеріалів провадження, 12.10.2021 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.п. 8-12), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, згідно п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі не порушується питання щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останньої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України є обґрунтованою та полягає в наступному.

Починаючи з кінця 2020 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) у невстановленому місці ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 маючи єдиний умисел на незаконне збагачення, організували збут метадону на території м. Одеси. Будучи обізнаними про методи та форми роботи правоохоронних органів, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , з метою особистої наживи та уникнення викриття з боку правоохоронних органів, бажаючи діяти таємно, з метою здійснення протиправної діяльності, конспіративно вирішили збувати метадон безконтактним способом, шляхом «закладок».

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, продовжуючи реалізацію злочинного умислу ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбали метадон.

Надалі ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на збут наркотичного засобу, користуючись транспортним засобом, під керуванням ОСОБА_11 , здійснювала перевезення заздалегідь розфасованого метадону у невстановленій кількості та у невстановленій вазі, з метою подальшого збуту безконтактним шляхом на території міста Одеси.

У подальшому, ОСОБА_10 , заздалегідь узгодивши місце схованки, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут заздалегідь незаконно придбаного та перевезеного метадону, з метою особистої наживи, дотримуючись заходів конспірації для уникнення викриття з боку правоохоронних органів, бажаючи діяти таємно, з метою реалізації свого злочинного умислу, раніше розфасований метадон у невстановленій кількості та у невстановленій вазі, передавала ОСОБА_11 , який залишав розфасований метадон у схованці, звідки ОСОБА_7 забирала пакунок з розфасованим метадоном, для подальшого зберігання з метою збуту у «закладках» на території м. Одеси.

Далі ОСОБА_7 шляхом здійснення телефонного дзвінка погоджувала місця для зберігання «закладок» з метадоном з метою подальшого збуту наркозалежним особам.

Встановлено що 21.04.2021 ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на збут наркотичного засобу, користуючись транспортним засобом, марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , здійснювала перевезення заздалегідь розфасованого метадону у невстановленій кількості та у невстановленій вазі, з метою подальшого збуту безконтактним шляхом на території міста Одеси.

У подальшому, ОСОБА_10 , заздалегідь узгодивши місце схованки, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут заздалегідь незаконно придбаного та перевезеного метадону, з метою особистої наживи, дотримуючись заходів конспірації для уникнення викриття з боку правоохоронних органів, бажаючи діяти таємно, з метою реалізації свого злочинного умислу, раніше розфасований метадон у невстановленій кількості та у невстановленій вазі, передала ОСОБА_11 , який 21.04.2021 приблизно о 22 годині 15 хвилин залишав розфасований метадон у схованці, розташованої між деревом та гаражем за адресою: АДРЕСА_2 , звідки ОСОБА_7 21.04.2021 приблизно о 22 годині 36 хвилин забрала пакунок з розфасованим метадоном, для подальшого зберігання з метою збуту у «закладках» на території м. Одеси.

Далі ОСОБА_7 21.04.2021 о 22 годині 38 хвилин, шляхом здійснення телефонного дзвінка, погоджувала місця для зберігання «закладок» з метадоном з метою подальшого збуту наркозалежним особам.

21.04.2021 (точний час встановити не вдалось можливим) ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут заздалегідь незаконно придбаного метадону, з метою особистої наживи, дотримуючись заходів конспірації для уникнення викриття з боку правоохоронних органів, бажаючи діяти таємно, з метою реалізації свого злочинного умислу, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 46, з тильної сторони будинку, біля дерева, на землі, почала зберігати з метою збуту розфасований наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, що знаходився у 1 згортку, кількісним вмістом 0,109г. Вказаний згорток із наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, 22.04.2021 приблизно о 14 годин 30 хвилин виявлено та вилучено співробітниками поліції підчас огляду місця події.

Крім цього, встановлено що 22.04.2021 ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на збут наркотичного засобу, користуючись транспортним засобом, марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , здійснювала перевезення заздалегідь розфасованого метадону у невстановленій кількості та у невстановленій вазі, з метою подальшого збуту безконтактним шляхом на території міста Одеси.

У подальшому, ОСОБА_10 , заздалегідь узгодивши місце схованки, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут заздалегідь незаконно придбаного та перевезеного метадону, з метою особистої наживи, дотримуючись заходів конспірації для уникнення викриття з боку правоохоронних органів, бажаючи діяти таємно, з метою реалізації свого злочинного умислу, раніше розфасований метадон у невстановленій кількості та у невстановленій вазі, передала ОСОБА_11 , який 22.04.2021 приблизно о 11 годині 45 хвилин залишав розфасований метадон у схованці, розташованої між гаражем та контейнером за адресою: АДРЕСА_3 , звідки ОСОБА_7 22.04.2021 приблизно о 22 годині 01 хвилин забрала пакунок з розфасованим метадоном, для подальшого зберігання з метою збуту у «закладках» на території м. Одеси.

22.04.2021 року (точний час встановити не вдалось можливим) ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут заздалегідь незаконно придбаного метадону, з метою особистої наживи, дотримуючись заходів конспірації для уникнення викриття з боку правоохоронних органів, бажаючи діяти таємно, з метою реалізації свого злочинного умислу, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, на відстані 1 м від будинку №8, на землі, почала зберігати з метою збуту розфасований наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, що знаходився у 1 згортку, кількісним вмістом 0,0849г. Вказаний згорток із наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, 23.04.2021 приблизно о 00 годин 30 хвилин виявлено та вилучено співробітниками поліції підчас огляду місця події.

Зазначена підозра повністю підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, зокрема: протоколом огляду місця події від 23.04.2021, поясненнями свідка ОСОБА_12 від 23.04.2021 року, висновком експерта №СЕ-19/116-21/7504-НЗПРАП від 31.05.2021 року, протоколом про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 07.04.2021 року, протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 21.04.2021 року, протоколом про дослідження інформації за результатами спостереження за особою (річчю або місцем) від 03.06.2021 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В апеляційній скарзі також не порушувалось питання щодо наявності ризиків, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В свою чергу, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді та твердженнями сторони обвинувачення, звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрювана ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлені тим, що:

- остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який має високий ступінь суспільної небезпеки, становить серйозну загрозу для здоров`я і добробуту людей і справляє негативний вплив на економічні, культурні й політичні основи суспільства у державі та за який встановлена відповідальність лише у виді позбавлення волі строком з конфіскацією майна;

- офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку та офіційного заробітку, ймовірно отримувала дохід від збуту наркотичних засобів, на даний час притягується до кримінальної відповідальності , не має дітей на утриманні, що свідчить про відсутність у неї міцних соціальних зв`язків.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до відомостей стосовно особи підозрюваної, наявних в матеріалах провадження, а також відомостей з ЄДРСР відносно ОСОБА_7 . Малиновським райсудом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні, в тому числі аналогічних злочинів, а саме за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 321 КК України, у складі організованої групи, а Київським райсудом м. Одеси розглядається обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України.

При цьому, апеляційний суд враховує, що факт перебування на розгляді суду обвинувальних актів стосовно ОСОБА_7 не свідчить про її винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів, оскільки відсутні вироку щодо визнання її винуватою, з огляду на те, що судовий розгляд ще триває, проте зазначає, що зазначена обставина слугує певною характеристикою її особи та свідчить про ймовірну схильність останньої до вчинення умисних злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів з метою отримання доходу від такої незаконної діяльності.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення її належної процесуальної поведінки.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Водночас, апеляційний суд, погоджуючись із доводами прокурора, наголошує на тому, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам обґрунтованості й вмотивованості в частині застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, розмір застави визначається слідчим суддею, судом, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Окрім того, позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

На думку апеляційного суду, визначаючи підозрюваній ОСОБА_7 заставу в якості альтернативного запобіжного заходу у найменшому розмірі, передбаченому для осіб, підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів, а саме 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45400 грн., слідчий суддя не в повному обсязі дотримався вищезгаданої ч. 4 ст. 182 КПК України та не врахував всіх обставин в їх сукупності.

Так, на переконання колегії суддів, з урахуванням обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , тяжкості ймовірного покарання, що може бути їй призначене у разі визнання винуватою, характеру злочину, який пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів та проти здоров`я населення, беручи до уваги обставини притягнення останньої до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів двома районними судами міста Одеси, що також можуть характеризувати підозрювану, майнового та сімейного стану підозрюваної, яка заміжня, проте не має утриманців, не працевлаштована, тобто постійного джерела прибутку не має, та з огляду на наявні обвинувальні акти, а також повідомлену підозру у вказаному кримінальному провадженні, можливо отримує дохід саме від незаконної діяльності, пов`язаної зі збутом наркотичних засобів, а також зважаючи на існування зазначених вище ризиків, в даному випадку необхідно визначити підозрюваній ОСОБА_7 , у якості альтернативного запобіжного заходу, заставу у розмірі, передбаченому найвищою межею для злочинів зазначеної категорії, а саме, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181600 грн., із покладенням на останню у разі внесення застави відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Водночас, апеляційний суд враховує доводи апеляційної скарги прокурора про те, що відносно ОСОБА_7 вже застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні, яке на теперішній час перебуває на розгляду у суді першої інстанції по суті, та відносно якої також застосовувався альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 181600 грн., який був внесений за неї, та останню звільнено з-під варти (а.п. 4; відомості з ЄДРСР).

Окрім того, колегія суддів також враховує обставини, на які посилався прокурор у своїй апеляційній скарзі, та які не можуть бути не взяті до уваги апеляційним судом, а саме те, що відносно ОСОБА_7 наявний обвинувальний вирок, постановлений Малиновським районним судом м. Одеси від 30.04.2021, яким її визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який відповідно до відомостей з ЄДРСР не був оскаржений та набрав законної сили.

З огляду на вище викладене, на переконання апеляційного суду, прокурором було наведено переконливі докази того, що у вказаному кримінальному провадженні застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, здатна буде забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків та буде достатньою для запобігання вищенаведеним ризикам.

За таких обставин, враховуючи допущену слідчим суддею невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою, з огляду на обставини злочину, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , характеристику її особи та існування доведених вище ризиків переховування від органів досудового розслідування й суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, стосовно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням, в якості альтернативного запобіжного заходу, застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, якого буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, із покладенням на останню, у разі внесення застави, відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, з огляду на що доводи прокурора про часткове скасування ухвали слідчого судді не можуть бути задоволені, оскільки така ухвала підлягає скасуванню повністю з постановленням нової ухвали.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України, не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора частково, скасування ухвали слідчого судді, як постановленої із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, із постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого, застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2021, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 45400 грн. скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 10.12.2021, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181600 грн.
Підозрювана, або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:
Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за
Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172
Рахунок отримувача: UA1086720
Призначення платежу: згідно ухвали суду від 28.10.2021, заставна сума за ОСОБА_7 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
У разі внесення застави за ОСОБА_7 звільнити її з-під варти та покласти на неї строком до 10.12.2021 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну за винятком паспорта громадянина України.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 , що, відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4