Березівський районний суд Одеської області
01.02.2022
Справа № 494/953/18
Провадження № 1-кп/494/19/22
УХВАЛА
Про закриття провадження по справі

01 лютого 2022 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
у присутності:
процесуального прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритоиму судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, що було внесено до ЄРДР 22 липня 2016 р. за №0000434 стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розквіт, Березівського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні нікого не маючого, урядових нагород не має, працюючого оператором на АЗС, що є зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:
Відповідно до висунутого обвинувачення, 22 липня 2016 р. ОСОБА_4 , знаходився на ринку, по вул. Гвардійській у смт Раухівка, Березівського району Одеської області. Раптово між потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з іншого виникла сварка. З метою припинення сварки до останньої підійшли ОСОБА_4 і ОСОБА_8 .. У подальшому ОСОБА_8 ззаду за одяг намагалася відтягнути ОСОБА_7 від ОСОБА_5 .. В цей же час ОСОБА_4 почав відштовхувати ОСОБА_5 від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , пропонуючи припинити штовханину та суперечку. В ході сварки з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , умисно, протиправно з метою спричинення тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_5 декілька ударів кулаком правої руки в область голови чим заподіяв легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у виді закритої внутрішньочерепної травми в формі струсу головного мозку.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.
11 листопада 2021 р. до суду було надіслано письмове клопотання захисника обвинуваченого у якому він просив звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, в зв`язку із спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності.
В обґрунтування клопотання захисник вказував, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;
З моменту подій минуло більше трьох років, і за цей час ОСОБА_4 не вчинив нового кримінального правопорушення. Також, обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога або психіатра не знаходиться.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, при викладених у обвинувальному акті обставинах, не визнав, разом із цим, підтримав клопотання свого захисника і також просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності з вказаних, нереабілітуючих, підстав.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого і клопотання обвинуваченого у судовому засіданні, вважав можливим його задовольнити, та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Розглянувши клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в зв`язку із спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності, суд вважає, що вказані клопотання підлягають задоволенню з наступних підстав.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, що згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння нею кримінального проступку та до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Як вбачається з обвинувального акту, кримінальний проступок, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мав місце 22 липня 2016 року, тобто на час розгляду вказаних раніше клопотань захисник обвинуваченого і обвинуваченого сплинуло більше 5 років 5-ти місяців.
Даних про скоєння ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення в період строків притягнення до кримінальної відповідальності судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 якому судом були роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності та роз`яснено право на судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести обставини вчиненого кримінального проступку, наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності за заявленими захисником підставами та не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю судом, в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно до приписів ч.7 цієї ж статті, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності суд, постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Отже, з огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього, в силу п.1 ч.2 ст.284 КПК України підлягає закриттю.
Вирішуючи питання про заявлений цивільний позов суд вважає, що у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.
Наведене обґрунтовано випливає з положень ч.1 ст.129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Керуючись ст. ст. 12, 49, КК України, ст.ст. 284, 369 372 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_4 «Про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності» - задовольнити.
ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, відповідно до ст.49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього, в силу п.1 ч.2 ст.284 КК України, закрити.
Цивільний позов ОСОБА_5 «Про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.
На ухвалу сторонами може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя:_________________________________________