№ 207/1589/21
№ 1-кп/207/171/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участі прокурора: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002050 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2021 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з Дніпропетровської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002050 від 11.12.2018 року.
Ухвалою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.10.2021 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити справу до судового розгляду.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти позиції прокурора та заявила письмове клопотання про повернення обвинувального акта як такого, що не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України. Зокрема, вказує, що вивченням змісту обвинувального акту встановлено, що предмети кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , були виявлені та вилучені працівниками поліції 11.12.2018 року під час проведення обшуку гаража № НОМЕР_1 , розташованого на території ГБК «Будівельник» по вулиці Ярославській в м. Кам`янському.
Водночас, будь-які гаражно-будівельні кооперативи та їх об`єкти (гаражі) по вул. Ярославській в м. Кам`янському не розташовуються, що свідчить про те, що місце вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування не встановлено, а викладені в обвинувальному акті обставини не відповідають дійсності.
За таких обставин, обвинувачений позбавлений можливості належним чином підготуватися до захисту від обвинувачення, яке є неконкретним та містить недостовірні відомості, у зв`язку з чим відповідний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.
У порушення ст.ст. 290, 291, 293 КПК України, незважаючи на те, що під час досудового розслідування захист підозрюваного ОСОБА_6 здійснювався двома захисниками ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_5 , слідчим захиснику ОСОБА_5 матеріали досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України не відкривались, копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування адвокату ОСОБА_5 не надавались, що є очевидним та грубим порушенням порядку закінчення досудового розслідування, права ОСОБА_6 на захист та є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Водночас зазначила, що за вищевказаної підстави обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002050 від 11.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст. 263 КК України вже повертався прокурору ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.06.2021 року. Залишаючи без змін ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.06.2021 року про повернення обвинувального акту, Дніпровський апеляційний суд в ухвалі від 20.09.2021 року констатував порушення права обвинуваченого на захист внаслідок невідкриття матеріалів досудового розслідування захиснику ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_5 . Незважаючи на викладене, до теперішнього часу матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0002050 від 11.12.2018р. захиснику обвинуваченого адвокату ОСОБА_5 - не відкривались.
Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається, серед іншого, реєстр матеріалів досудового розслідування.
Згідно з вимогами ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що вибухові речовини, вибухові пристрої, вогнепальна зброя, боєприпаси, тобто предмети кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_6 , були виявлені та вилучені працівниками поліції 02.08.2018 року під час огляду автомобіля «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_2 та 11.12.2018 року під час проведення обшуку гаража № НОМЕР_1 , розташованого на території ГБК «Будівельник» по вулиці Ярославській в м.Кам`янському.
Водночас, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування взагалі не містить інформації про вилучення під час проведення зазначених вище слідчих дій предметів.
Також, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002050 від 11.12.2018 року стосовно ОСОБА_6 затверджений прокурором, який включений до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні в порушення вимог КПК України, Закону України «Про прокуратуру».
Так, у підготовчому судовому засіданні прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 надана підписана керівником Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 постанова про визначення групи прокурорів від 28.10.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_3 включено до складу групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002050 від 11.12.2018 року.
Водночас, відповідно до вимог КПК України, Закону України «Про прокуратуру» керівник Дніпропетровської обласної прокуратури не наділений повноваженнями у конкретному кримінальному провадженні визначати групу прокурорів із включенням до її складу прокурорів іншого рівня прокуратури прокурорів окружної прокуратури, оскільки він, у процесуальному розумінні повноважень прокурора, не є для прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 прокурором вищого рівня.
Таким чином, прокурор Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 не являється уповноваженим суб`єктом, тобто є неналежним прокурором у кримінальному провадженні №0002050 від 11.12.2018 року, оскільки його включення до складу групи прокурорів здійснено без дотримання вимог КПК України, Закону України «Про прокуратуру», що, у свою чергу, свідчить про відсутність у прокурора ОСОБА_3 повноважень на затвердження даного обвинувального акту.
Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що він являється захисником обвинуваченого ОСОБА_6 . Разом з цим зазначив, що під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження не відкривались. Клопотання адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурора. Вважав, що було порушено його право на захист, так як його захиснику ОСОБА_5 не було його допущено до ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Вислухавши думку учасників підготовчого засідання, дослідивши обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, суд встановив наступне.
Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, п.3 ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За приписом пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно з ч.1 ст.7 КПК України, до загальних засад кримінального провадження, зокрема відносяться 1) верховенство права; 2) законність; 13) забезпечення права на захист.
Право на захист забезпечується, зокрема, тим, що обвинувачений має право знати у вчиненні якого злочину його обвинувачують (п.1 ч.3 ст.42 КПК України), а право на справедливий суд забезпечується і тим, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має, щонайменше, право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього (підпункт «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, далі Конвенція).
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Абрамян проти Росії» зазначив, що у контексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції наголошується на необхідності приділення особливої уваги роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення у справі «Камасінскі проти Австрії»). У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).
Крім того, Суд нагадує, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34; рішення від 09.12.2010 року у справі «Жупнік проти України, №20792/05). Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», №25444/94, п. 54, рішення у справі «Даллос проти Угорщини», №29082/95, п. 47).
Вивченням змісту обвинувального акту встановлено, що місце вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування не встановлено, а викладені в обвинувальному акті обставини не відповідають дійсності.
За таких обставин, обвинувачений позбавлений можливості належним чином підготуватися до захисту від обвинувачення, яке є неконкретним та містить недостовірні відомості, у зв`язку з чим відповідний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.
Відповідно до ст. 42 КПК України підозрюваний має право, серед іншого, вимагати відкриття матеріалів досудового розслідування згідно зі ст. 290 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, з моменту надання документів, передбачених ст. 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
Положеннями ст. 290 КПК України передбачено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Виходячи з положень ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається, серед іншого, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Вказана норма є імперативною та містить вказівку категоричного характеру й обов`язкової умови виконання цієї норми, визначаючи конкретного суб`єкта, який має виключне право та обов`язок надання копії обвинувального акту як підозрюваному, так і його захиснику.
У порушення вказаних вище вимог кримінального процесуального закону, слідчим захиснику ОСОБА_5 матеріали досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України не відкривались, та реєстр матеріалів досудового розслідування адвокату ОСОБА_5 не надавались, що є очевидним та грубим порушенням порядку закінчення досудового розслідування, права ОСОБА_6 на захист та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, з огляду на те, що в своєму рішенні N 23-рп/2009 від 30 вересня 2009 року Конституційний суд України зазначив, що положення частини першої статті 59 Конституції України "кожен має право на правову допомогу" треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.
Таким чином Конституційний суд України конкретно визначився, що обсяг та форму юридичної допомоги визначає та особа, яка її потребує, у даному випадку це ОСОБА_6 .
До того ж, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
На думку суду, зазначене порушення (невручення захиснику обвинуваченого обвинувального акта), не відкриття йому матеріалів справи не може бути усунуте у ході судового розгляду, порушує право обвинуваченого на захист, а також може привести у подальшому до прийняття необґрунтованого рішення по справі.
Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається, серед іншого, реєстр матеріалів досудового розслідування.
Згідно з вимогами ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що вибухові речовини, вибухові пристрої, вогнепальна зброя, боєприпаси, тобто предмети кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_6 , були виявлені та вилучені працівниками поліції 02.08.2018 року під час огляду автомобіля «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_2 та 11.12.2018 року під час проведення обшуку гаража № НОМЕР_1 , розташованого на території ГБК «Будівельник» по вулиці Ярославській в м.Кам`янському.
Водночас, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування взагалі не містить інформації про вилучення під час проведення зазначених вище слідчих дій предметів.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального кодексу Україниі про необхідність його повернення прокурору для усунення перелічених недоліків, які є суттєвими і перешкоджають призначенню судового розгляду по кримінальному провадженню.

Керуючись, ст..ст. 314-316, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0002050, який надійшов з Дніпропетровської обласної прокуратури за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повернути прокурору Дніпропетровської обласної прокуратури для усунення недоліків у розумний строк.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Копію ухвали вручити (надіслати) до відома учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1