Ухвала
10 січня 2022 року
м. Київ

провадження № 51- 360зно17
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянула заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 13 травня 1999 року за нововиявленими обставинами і

встановила:
Як убачається з матеріалів провадження за заявою, вироком Запорізького обласного суду від 5 лютого 1999 року, з урахуванням ухвал Верховного Суду України від 13 травня 1999 року та Запорізького обласного суду від 16 червня 2000 року, ОСОБА_4 було засуджено за пунктами «а», «і» ст. 93, ч. 3 ст. 142, частинами 3, 4 ст. 81, частинами 2, 3 ст. 140, ч. 1 ст. 81, ст. 208 Кримінального кодексу України 1960 року до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_4 20 вересня 2021 року звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Касаційний кримінальний суд) із заявою про перегляд згаданої ухвали Верховного Суду України за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від

13 травня 1999 року за нововиявленими обставинами та додані до неї матеріали повернуто до Касаційного кримінального суду для прийняття рішення відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2021 року заяву засудженого ОСОБА_4 повернуто на підставі статей 429, 462, 464, 467 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) у зв`язку з тим, що він не усунув недоліки, зазначені в постанові судді від 18 жовтня 2021 року.
01 грудня 2021 року до Верховного Суду надійшла повторна заява від

24 листопада 2021 року засудженого ОСОБА_4 , яка за змістом аналогічна раніше повернутій, у якій ОСОБА_4 просить відкрити касаційне провадження, призначити захисника, заяву розглянути з його безпосередньою участю та скасувати ухвалу Верховного Суду України від 13 травня 1999 року. Водночас, до заяви засудженим подано клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд вищевказаної ухвали Верховного Суду України.
Як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 13 травня 1999 року, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, засудженим зазначено, що кримінальну справу щодо нього розглянуто касаційним судом за його та захисника відсутності, що є порушенням його права на захист.
Ухвалою судді Верховного Суду від 06 грудня 2021 року заяву засудженого ОСОБА_4 залишено без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
Також Суд, згідно з приписом ст. 20 КПК України, роз`яснив засудженому його право на кваліфіковану правову допомогу.
На виконання ухвали суду, в межах встановленого судом строку, ОСОБА_4 повторно звернувся до Верховного Суду із заявою, в якій просить переглянути вищевказану ухвалу Верховного Суду України стосовно нього за нововиявленими обставинами, посилаючись, як на нововиявлену обставину, на відсутність захисника під час касаційного розгляду його скарги та наводить аргументи з цього приводу, аналогічні його попередній заяві.

Таким чином, недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 06 грудня 2021 року, засуджений не усунув, що, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429, ч. 3 ст. 464 КПК України, тягне повернення поданої заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами заявнику.
Прохання засудженого про призначення йому захисника із Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги не може бути вирішено на даній стадії провадження, оскільки такі питання вирішуються судом касаційної інстанції у разі відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, про що йому повідомлялося в ухвалі судді Верховного Суду від

18 жовтня 2021 року.

Проте, засуджений не позбавлений процесуального права особисто звернутися до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із зверненням про надання йому захисника.

Оскільки заява ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає поверненню на підставі ч. 3 ст. 464 КПК України, то його клопотання про розгляд справи Верховним Судом із його участю у режимі відеоконференції задоволенню не підлягає.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 429, 462, 464, 467 КПК України, колегія суддів
постановила:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 13 травня 1999 року за нововиявленими обставинами щодо нього повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3