ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/808/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2022 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000637 від 23.02.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, Україна, громадянина України, із вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 06.01.2021, по 07.01.2021, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщені квартири АДРЕСА_3 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, почав оглядати одну з кімнат даної квартири в якій побачив жіночу шубу, на ламінаті під якою знаходився пакет із ювелірними виробами. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до даної жіночої шуби та забрав даний пакет із ювелірними виробами, а саме:

- ланцюгом із золота 585 проби, вагою 4 грами, лимонного кольору золота, вартістю 7420 гривень 36 копійок;

- браслетом із золота 585 проба, вагою 1,79 грама, вартістю 3320 гривень 61 копійок;

- золотою брошкою у вигляді джмеля вагою 4,70 грам золота 585 проби, на якій було 21 діамант по 0,75-каратності діамантів кожен діамант, вартістю 4378 гривень 05 копійок; без урахування вартості дорогоцінного каміння;

- золотою брошкою у вигляді джмеля вагою 4,58 грам золота 585 проби, на якій було 21 діамант по 0,75-каратності діамантів кожен діамант, вартістю 4191 гривень 75 копійок без урахування вартості дорогоцінного каміння;

- золотої 1 пари сережок у вигляді форми серця з золота 585 проба, вагою 7 грам, двох кольорового білого та лимонного кольору золота з 6-ма діамантами з яких один діамант великий та п`ять діамантів менших за розміром, вартістю 6520 гривень 50 копійок, без урахування вартості дорогоцінного каміння;

- золотим кулоном у формі серця з блакитними двома сапфірами з діамантовою розсипом доріжкою, вагою 4,5 грама золота 585 проби, лимонного кольору, вартістю 4266 гривень 27 копійок, без урахування вартості дорогоцінного каміння;

- золотим кулоном у формі ромба з трьома перлами і двома діамантами, вагою 8,14 грама золота 585 проби, вартістю 7582 гривень 41 копійок, без урахування вартості дорогоцінного каміння, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення даних ювелірних виробів, в ході чого ОСОБА_8 , взявши в свої руки дані ювелірні вироби, підняв їх із землі та поклав їх до кишені своїх штанів в який був вдягнутий, після чого ОСОБА_8 , тримаючи викрадене майно при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Отже, ОСОБА_8 , умисно, із корисливих спонукань, вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме майна, яке перебуває у власності потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив матеріальну шкоду останній на загальну суму 37679 гривень 95 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 185 КК України, не визнав та підтвердив, що перебував в дружніх відносинах з потерпілою ОСОБА_4 , неодноразово знаходився у неї в квартирі, та нерідко залишався з ночівлею, у тому числі 06.01.2021 р. він залишився ночувати у потерпілої. На ранок, коли потерпіла пішла на кухню, він взяв належні потерпілій золоті прикраси та таємно відніс їх до ломбарду, побоюючись повідомити про це потерпілу, та маючи намір в короткий строк непомітно повернути це майно потерпілій. Через деякий час потерпіла помітила, що зникли її коштовності та запитала у нього де вони, на що він повідомив, що відніс прикраси в ломбард та має намір викупити їх та повернути. У зв`язку з цим він написав потерпілій розписку про те, що має намір у короткостроковий період викупити з ломбарду та повернути їй ці коштовності. Таким чином, обвинувачений стверджував, що не мав умислу на викрадення належних потерпілій коштовностей, оскільки планував через деякий час викупити ці коштовності та повернути потерпілій, а свій вчинок він розцінював як договірні відносини між ним та потерпілою щодо займу грошових коштів в рахунок застави ювелірних прикрас, які він повинен був їй повернути.

Таким чином, сторона захисту просила ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку із відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, посилаючись на те, що в даній ситуації між потерпілою та обвинуваченим склались цивільно правові відносини.

Незважаючи на позицію сторони захисту, вина обвинуваченого, на думку суду, підтверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила, що 14.01.2021 р. вона виявила відсутність в квартирі ювелірних прикрас, перелік яких міститься в обвинувальному акті. Оскільки в її квартирі неодноразово перебував обвинувачений ОСОБА_7 , з яким вона перебувала в дружніх відносинах, вона запідозрила його у викраденні її коштовностей, та в ході подальшого спілкування ОСОБА_7 визнав, що він викрав належні їй прикраси. Спочатку ОСОБА_7 та його матір обіцяли повернути викрадені коштовності, але в подальшому припинили спілкування з нею та не повернули викрадене майно, у зв`язку з чим вона звернулась до поліції із заявою про викрадення.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що він разом із потерпілою ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_4 в одній квартирі. Також протягом пів-року до січня 2021 р. до цієї квартири неодноразово приходив обвинувачений ОСОБА_7 , який перебував в дружніх відносинах із його дружиною. Крім ОСОБА_7 в квартиру ніхто не приходив. В січні 2021 р. ОСОБА_4 повідомила йому, що у неї зникли золоті прикраси. В подальшому з`ясувалось, що до крадіжки золотих прикрас причетний ОСОБА_7 , який зізнався у викраденні цих речей та обіцяв повернути викрадене майно для того, щоб потерпіла не зверталась до поліції, але ОСОБА_7 не повернув викрадені речі. Таким чином, свідок ОСОБА_9 підтвердив, що бачив , що ОСОБА_4 користувалась золотими прикрасами, які зазначені в обвинувальному акті, які в січні 2021 р. були викрадені обвинуваченим, який в його присутності просив потерпілу не звертатись до працівників поліції із заявою про крадіжку, обіцяючи повернути викрадене майно.
Крім показань потерпілої та свідка вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.
22.02.2021 р. потерпіла ОСОБА_4 звернулась до Дарницького УП ГУНП у м .Києві із заявою про те, що в період часу з 04.01.2021 р. по 14.01.2021 р. за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_7 шляхом вільного доступу здійснив крадіжку ювелірних виробів /а.с. 50/.
Під час огляду місця події, який відбувся 22.02.2021 р. було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 було зафіксовано ділянку в кімнаті, де відбулась крадіжка коштовностей /а.с. 51-55/.
Аудіозаписом від 17.01.2021 р. зафіксована розмова потерпілої з обвинуваченим, в ході якої останній зізнався в крадіжці у потерпілої ювелірних виробів та просив не повідомляти про цей випадок працівників поліції /а.с. 56-57/.
На долученій до справи фототаблиці зображена потерпіла із золотими прикрасами, які в подальшому були викрадені обвинуваченим, що підтверджує належність цих прикрас потерпілій ОСОБА_4 /а.с.58-62/.

Скріншоти з месенджеру підтверджують факт спілкування потерпілої з обвинуваченим, який в переписці просив надати йому час для відшкодування завданої шкоди та просив потерпілу не звертатись до поліції із заявою про вчинення крадіжки /а.с. 64-76/.

З довідки ломбарду «Парус» від 18.03.2021 р. вбачається, що ОСОБА_7 в січні 2021 р. користувався послугами ломбарду по АДРЕСА_5 , де він здав до ломбарду золоту брошку 07.01.21, золотий кулон 08.01.2021, золотий ланцюг 09.01.2021 р.;золоту брошку 09.01.2021 р /а.с. 78-82/.

Відповідно до висновку експерта № 1684/21 від 14.05.2021 р. ринкова вартість золота вагою 4,70 грам золота 585 проби у виробі - золотої брошки у вигляді джмеля вагою 4,70 грам золота 585 проби, на якій було 21 діамант по 0,75-каратності діамантів кожен діамант, без урахування вартості дорогоцінного каміння - 4378,05 грн. золота вагою 4,5 грама золота 585 проби у виробі - золотого кулону у формі серця з блакитними двома сапфірами з діамантовою розсипом доріжкою, вагою 4,5 грама золота 585 проби, лимонного кольору, без урахування вартості дорогоцінного каміння - 4191,75 грн; золота вагою 7 грам золота 585 проби у виробі - золотої 1 пари сережок у вигляді форми серця з золота 585 проба, вагою 7 грам, двох кольорового білого та лимонного кольору золота з 6-ма діамантами з яких один діамант великий та п`ять діамантів менших за розміром, без урахування вартості дорогоцінного каміння - 6520,50 грн; золота вагою 4,58 грам золота 585 проби у виробі - золотої, брошка у вигляді джмеля вагою 4,58 грам золота 585 проби, на якій було 21 діамант по 0,75-каратності діамантів кожен діамант, без урахування вартості дорогоцінного каміння - 4266,27 грн; золота вагою 8,14 грама золота 585 проби у виробі - золотого кулону у формі ромба з трьома перлами і двома діамантами, вагою 8,14 грама золота 585 проби, без урахування вартості дорогоцінного каміння - 7582,41 грн. Загальна ринкова вартість золотих виробів становить 26938 грн. 98 коп. /а.с. 85-88/.

Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та які суд визнає належними та допустимими, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого, сформульована у вироку, у судовому засіданні підтверджена повністю.
Обговорюючи позицію обвинуваченого, який в цілому не оспорював найменування та кількість викрадених у потерпілої прикрас, а лише заперечував факт заволодіння золотими сережками, суд ураховує, що ця позиція спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка стверджувала про викрадення обвинуваченим вказаних сережок, свідка ОСОБА_9 , який стверджував про наявність у потерпілої прикрас, які перелічені в обвинувальному акті, а також фотографіями, які долучені до справі, на яких потерпіла носить вказані сережки.
Обговорюючи позицію сторони захисту про те, що між обвинуваченим та потерпілою склались цивільно-правові відносини та що у обвинуваченого був відсутній умисел на протиправне заволодіння належним потерпілій майном, суд вважає цю позицію неналежною та такою, що спростовується сукупністю вищезазначених доказів.
Так, суб`єктивна сторона крадіжки характеризується прямим умислом на заволодіння чужим майном. Змістом умислу винного при крадіжці охоплюється його переконаність у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілого. Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував, що заволодівши золотими прикрасами потерпілої, він діяв таємно від останньої, та у нього був корисливий мотив, а саме отримати грошові кошти під заставу цих коштовностей, які він отримав та витратив на особисті потреби та до цього часу не повернув потерпілій викрадене майно. При цьому, суд ураховує, що потерпіла не надавала згоди обвинуваченому на отримання кредиту під заставу належних їй прикрас. Зміст розмов потерпілої та обвинуваченого свідчить про те, що обвинувачений не заперечував, що заволодів належними потерпілій коштовностями, проте просив потерпілу не звертатись до поліції із заявою про вчинення крадіжки та обіцяв повернути викрадене майно. Що стосується тверджень сторони захисту про те, що між обвинуваченим та потерпілою існувала домовленість щодо повернення викраденого майна, яка, на думку захисника, є правочином та свідчить про наявність цивільно-правових відносин, а не кримінально-караних, суд ураховує, що згідно із положеннями Цивільного Кодексу України правочин ґрунтується на волевиявленні його учасника, але в даному випадку обвинувачений, отримуючи кредитні кошти під заставу майна потерпілої, діяв одноособово, без відома потерпілої, яка не давала згоди на користування належним їй майном, та жодних правочинів щодо користування майном потерпілої або запозичення коштів обвинувачений не укладав. Що стосується обставин існування домовленості про повернення обвинуваченим викрадених золотих прикрас, суд ураховує, що зазначеної домовленості булу досягнуто між потерпілою та обвинуваченим вже після скоєння останнім крадіжки та були спрямовані лише на урегулювання ситуації мирним шляхом без необхідності звернення потерпілої до поліції за умови повернення обвинуваченим викраденого майна, та жодним чином не свідчить про правомірність заволодіння належними потерпілій прикрасами.
Таким чином, позиція сторони захисту про наявність цивільно-правових відносин між потерпілою та обвинуваченим ґрунтується на суб`єктивній оцінці цих доказів, яка в певній частині суперечить об`єктивному аналізу доказів судом, викладеному вище щодо сукупності досліджених доказів, а також прийнятих висновків на підставі зазначеного аналізу, а позицію обвинуваченого щодо його непричетності до інкримінованого кримінального правопорушення суд розцінює як намагання уникнути від кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення в повному обсязі.
При цьому судом врахована практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Відповідно до статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Також при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом не встановлено

Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, але є не судимою особою у розумінні ст..89 КК України, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілій, яка обвинуваченим до цього часу добровільно не відшкодована, позицію потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді арешту.
Процесуальні витрати на проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався та клопотань про його застосування від прокурора не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 /шість/ місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання та взяття під варту в порядку виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати в сумі 790 /сімсот дев`яносто/ гривень 35 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1