УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2021 р. слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2020 за номером №0001545, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України, про продовження запобіжного заходу відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, офіційно непрацюючій, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 303 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2020 за №0001545, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України, звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що у ОСОБА_6 у листопаді 2020 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) виник умисел, направлений зайняття сутенерством, відносно жінок з числа «повій».
З метою отримання більшої наживи від противоправної діяльності ОСОБА_6 на у листопаді 2020 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) залучила до своєї злочинної діяльності свого співмешканця ОСОБА_7 , свою матір ОСОБА_8 , та раніше знайомих ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та розробила спільний злочинний план, про що повідомила всіх членів групи. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 погодились із злочинним планом ОСОБА_6 на вчинення кримінальних правопорушень.
Так згідно спільного злочинного плану ОСОБА_6 , повинна була підшукати та орендувати квартиру, в якій будуть знаходитись та мешкати «жінки» з числа повій та адміністратор, який повинен був відповідати на дзвінки клієнтів; підшукувати осіб жіночої статі з числа «повій» та пропонувати свої послуги в якості сутенера; забезпечувати систематичне надання ними платних сексуальних послуг; підшукувати клієнтів шляхом надання вказівок модератору спрямованих на розміщення оголошень в мережі «Інтернет» про надання платних послуг сексуального характеру; відповідати на телефонні дзвінки клієнтів; забезпечувати перевезення жінок з числа «повій» на адреси клієнтів; отримувати частку виручених коштів від надання платних сексуальних послуг жінками з числа «повій»; контролювати дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та в подальшому ОСОБА_11 .
ОСОБА_7 повинен був підшукувати осіб жіночої статі з числа «повій» та пропонувати свої послуги в якості сутенера; забезпечувати систематичне надання ними платних сексуальних послуг; підшукувати клієнтів шляхом надання вказівок модератору спрямованих на розміщення оголошень в мережі «Інтернет» про надання платних послуг сексуального характеру; відповідати на телефонні дзвінки клієнтів; забезпечувати перевезення жінок з числа «повій» на адреси клієнтів; отримувати частку виручених коштів від надання платних сексуальних послуг жінками з числа «повій»; контролювати дії ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
ОСОБА_8 повинна була виконувати роль адміністратора в обов`язки якої входило: за згодою та під контролем ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підшукувати осіб жіночої статі з числа «повій» та пропонувати свої послуги в якості сутенера; забезпечувати систематичне надання ними платних сексуальних послуг; відповідати на телефонні дзвінки клієнтів; забезпечувати перевезення жінок з числа «повій» на адреси клієнтів; вести записи щодо кількості годин наданих сексуальних послуг жінками з числа «повій», та виручених коштів за вказані послуги; на при кінці зміни виплачувати жінкам, з числа повій їх часту зароблених грошей за надання послуг сексуального характеру; отримувати частку виручених коштів від надання сексуальних послуг жінками з числа «повій»
ОСОБА_4 повинна була виконувати роль адміністратора в обов`язки якої входило: за згодою та під контролем ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підшукувати осіб жіночої статі з числа «повій» та пропонувати свої послуги в якості сутенера; забезпечувати систематичне надання ними платних сексуальних послуг; відповідати на телефонні дзвінки клієнтів; забезпечувати перевезення жінок з числа «повій» на адреси клієнтів; вести записи щодо кількості годин наданих сексуальних послуг жінками з числа «повій», та виручених коштів за вказані послуги; на при кінці зміни виплачувати жінкам, з числа повій їх часту зароблених грошей за надання послуг сексуального характеру; отримувати частку виручених коштів від надання сексуальних послуг жінками з числа «повій».
ОСОБА_9 повинен був виконувати роль водія-охоронця в обов`язки якого входило: на власному транспортному засобі під контролем ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 перевозити жінок з числа «повій» до адреси клієнтів, з метою надання їм платних послуг сексуального характеру; очікувати вказаних жінок біля адрес клієнтів, поки останнім надаються платні послуги сексуального характеру; забезпечувати охорону жінок яких вони втягнули у зайняття проституцією, у випадках виникнення конфліктних ситуаціях з клієнтами, що бажали отримати платні послуги сексуального характеру; отримувати частку виручених коштів від надання платних сексуальних послуг жінками з числа «повій»
ОСОБА_13 повинен був виконувати роль модератора в обов`язки якого входило: за згодою та під контролем ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розміщувати у всесвітній мережі «Інтернет», рекламні оголошення про пошук дівчат для високооплачуваної роботи; реєструватись та розміщувати у всесвітній мережі «Інтернет» на сайтах «http://ukrgo.com/» та інших сайтах інтимного характеру, рекламні оголошення про надання дівчатами платних послуг сексуального характеру; поповнювати рахунки особистих кабінетів на вказаних сайтах з метою підвищення рейтингу оголошень; відправляти у месенжерах типажні фотографії жінок з числа «повій» на номери клієнтів, та вести подальшу переписку з клієнтами від імені жінки з числа «повій»; отримувати частку виручених коштів від надання платних сексуальних послуг жінками яких вони втягнули у зайняття проституцією.
Спільні протиправні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які були спрямовані на зайняття сутенерством, тривали до при кінця червня 2021 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), оскільки при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 припинили спільну злочину діяльність, інші члени групи продовжили свою злочинну діяльність.
З липня 2021 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 , залучили до своєї злочинної діяльності раніше знайому їм ОСОБА_11 та повідомили їй спільний злочинний план, на що ОСОБА_11 погодились із злочинним планом на вчинення кримінальних правопорушень.
Так, згідно злочинного плану ОСОБА_11 повинна була виконувати роль адміністратора в обов`язки якої входило: за згодою та під контролем ОСОБА_6 забезпечувати систематичне надання ними платних сексуальних послуг; відповідати на телефонні дзвінки клієнтів; забезпечувати перевезення жінок з числа «повій» на адреси клієнтів; вести записи щодо кількості годин наданих сексуальних послуг жінками з числа «повій», та виручених коштів за вказані послуги; на при кінці зміни виплачувати жінкам, з числа повій їх часту зароблених грошей за надання послуг сексуального характеру; отримувати частку виручених коштів від надання сексуальних послуг жінками яких вони втягнули у зайняття проституцією
Так, у листопаді 2020 року (точну дату та час в ході досудового не встановлено) ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , реалізували спільний умисел, направлений на зайняття сутенерством, яке полягало у вчинені дій щодо забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_14 , а саме: забезпечення охороною, підшукування для ОСОБА_14 клієнтів, забезпечувати її переміщення на адресу клієнта, з метою надання послуг сексуального характеру, наданні клієнтам у разі необхідності презервативів та інтимних змазок, для використання під час статевих актів, отримування від клієнтів грошових коштів в якості винагороди за надання сексуальних послуг ОСОБА_14 , які ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розподіляли між собою та ОСОБА_14 у заздалегідь обговорених частках.
Так, ОСОБА_14 в період часу з листопада 2020 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) по 13.08.2021 року за грошову винагороду надавала послуги сексуального характеру особам чоловічої статі на адресах, які останні вказували.
Однак, у липні 2021 року (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, припинили свою спільну злочину діяльність.
Таким чином своїми діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 303 КК України, сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, у листопаді 2020 року (точну дату та час в ході досудового не встановлено) ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , реалізували спільний умисел, направлений на зайняття сутенерством, яке полягало у вчинені дій щодо забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_16 , а саме: забезпечення охороною, підшукування для ОСОБА_16 клієнтів, забезпечувати її переміщення на адресу клієнта, з метою надання послуг сексуального характеру, наданні клієнтам у разі необхідності презервативів та інтимних змазок, для використання під час статевих актів, отримування від клієнтів грошових коштів в якості винагороди за надання сексуальних послуг ОСОБА_16 , які ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розподіляли між собою та ОСОБА_16 у заздалегідь обговорених частках.
Так, ОСОБА_16 в період часу з листопада 2020 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) по 13.08.2021, за грошову винагороду надавала послуги сексуального характеру особам чоловічої статі на адресах, які останні вказували.
Однак, у липні 2021 року (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, припинили свою спільну злочину діяльність.
Таким чином своїми діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 303 КК України, сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Крім того, у листопаді 2020 року (точну дату та час в ході досудового не встановлено) ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , реалізували спільний умисел, направлений на зайняття сутенерством, яке полягало у вчинені дій щодо забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_17 , а саме: забезпечення охороною, підшукування для ОСОБА_17 клієнтів, забезпечувати її переміщення на адресу клієнта, з метою надання послуг сексуального характеру, наданні клієнтам у разі необхідності презервативів та інтимних змазок, для використання під час статевих актів, отримування від клієнтів грошових коштів в якості винагороди за надання сексуальних послуг ОСОБА_17 , які ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розподіляли між собою та ОСОБА_17 у заздалегідь обговорених частках.
Так, ОСОБА_17 в період часу з листопада 2020 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) по 13.08.2021, за грошову винагороду надавала послуги сексуального характеру особам чоловічої статі на адресах, які останні вказували.
Однак, у липні 2021 року (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, припинили свою спільну злочину діяльність.
Таким чином своїми діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 303 КК України, сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Крім того, на при кінці січня 2021 року (точну дату та час в ході досудового не встановлено) ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , реалізували спільний умисел, направлений на зайняття сутенерством, яке полягало у вчинені дій щодо забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_18 , а саме: забезпечення охороною, підшукування для ОСОБА_18 клієнтів, забезпечувати її переміщення на адресу клієнта, з метою надання послуг сексуального характеру, наданні клієнтам у разі необхідності презервативів та інтимних змазок, для використання під час статевих актів, отримування від клієнтів грошових коштів в якості винагороди за надання сексуальних послуг ОСОБА_18 , які ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розподіляли між собою та ОСОБА_18 у заздалегідь обговорених частках.
Так, ОСОБА_18 в період часу з кінця січня 2021 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) по 13.08.2021, за грошову винагороду надавала послуги сексуального характеру особам чоловічої статі на адресах, які останні вказували.
Однак, у липні 2021 року (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, припинили свою спільну злочину діяльність.
Таким чином своїми діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 303 КК України, сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.
06.10.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 13.10.2021 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 06.12.2021 року.
Підставою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного вказує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, та у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив про його задовольнити, посилаючись на існування ризиків та неможливість закінчити досудове розслідування.
Підозрювана та його захисник не заперечували проти задоволення даного клопотання у вигляді нічного домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази встановив, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області на розгляді перебуває кримінальне провадження №№0001545 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваної встановлено, що вона показання дає добровільно, до неї не застосовувались насильство під час досудового розслідування.
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 303 КК України, що підтверджується: рапортами о/у УМП ГУНП в Харківській області, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 .; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_21 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_22 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_23 ;протоколами пред`явлення осіб для впізнання свідкам ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 ;протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо відео контроль особи;протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж;Протоколами проведення контролю за вчиненням злочину; протоколами проведення обшуків.
За поясненнями слідства, завершити досудове розслідування не надається за можливе, тому що у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:отримати висновки призначених семи судових фоноскопічних експертиз;призначити додаткові судово фоноскопічні експертизи;встановити повне коло свідків злочинної діяльності, після чого допитати вказаних осіб про відомі їм обставини вчинення кримінальних правопорушень;встановити інших осіб, відносно яких здійснювали дії спрямовані на сутенерство;у разі отримання достатніх, належних та допустимих доказів та встановлення інших осіб, причетних до вказаних злочинів, вирішити питання про повідомлення їм про підозру; вирішити питання про внесення додаткових епізодів злочинної діяльності; скласти повідомлення про підозру з урахуванням усіх епізодів їх злочинної діяльності;ознайомити підозрюваних з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та розшукові дії необхідність яких може виникнути в ході досудового розслідування.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_12 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України за викладених у клопотанні обставин.
А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовуються суворістю можливого покарання за кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується, та незаконний вплив на свідків, враховуючи процедуру надання показань за КПК України. Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України під час розгляду клопотання прокурор не доведено та він є необґрунтованим.
Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Слідчий суддя враховує всі дані по особі підозрюваної, які надані під час розгляду клопотання та її позицію щодо даного запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обрання запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Запобіжний захід може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваної, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_12 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваного виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
За таких підстав, та з врахуванням того, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, неможливістю закінчити досудове розслідування, слід продовжити підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Таким чином, спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість продовження відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який просить у клопотанні слідчий за погодженням з прокурором, строком на час досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною залишати дане житло без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду в період часу з 23:00 до 06:00 год. наступного ранку, в межах строку досудового розслідування, тобто до 06.01.2022 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду у визначений час;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.утриматись від будь якого спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; утриматись від будь якого спілкування із підозрюваними у кримінальному провадженні.

Ухвалу направити для належного виконання через прокурора ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали до 06.01.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1