Справа № 953/1538/22
н/п 1-кс/953/1036/22
УХВАЛА
"04" лютого 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
В ході досудового розслідування встановлено, що 31.01.2022 приблизно о 16:57 год. за адресою: м. Харків, вул. Шевченко,137А, був зупинений працівниками патрульної поліції, відповідно до ст.ст. 34, 35 Закону України «Про Національну поліцію» автомобіль марки «TOYOTA YARIS» білого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що пред`явив працівникам патрульної поліції для перевірки, відповідно до вимог п. 2.1а ПДР, посвідчення водія серії НОМЕР_3 -AYM від 15.08.2014. При огляді вказано посвідчення виявленні ознаки підробки, а саме номерний знак не співпадає з реєстрацією
В ході проведення старшим дізнавачем ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 огляду місця події від 31.01.2022 на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 137А, було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (м.т. НОМЕР_4 ) посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 15.08.2014 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як зазначно прокурором, оскільки посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 15.08.2014 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є предметом злочину, воно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто вказане посвідчення водія відповідає критеріям, зазначеним у п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України. Крім того, вказане посвідчення водія відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та є речовим доказом.
З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучене посвідчення серії НОМЕР_1 від 15.08.2014 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, має бути використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів, сторона обвинувачення просить накласти арешт на вилучене під час огляду місця події майно.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, але надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_4 , власник майна, у судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо його належного повідомлення про час та місце розгляду клопотання прокурора про арешт вилученого під час огляду місця події майна, про що дізнавачем ОСОБА_6 , що входить до складу групи дізнавачів у даному кримінальному провадженні, суду надано рапорт.
Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 31.01.2022 року у період часу з 18-00 по 18-15 год. в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , на зазначеному в клопотанні майні, вилученому у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке є предметом кримінального проступку, що може містити відомості про факти чи обставини, які встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовим доказом, - на це майно слід накласти арешт шляхом заборони користування та володіння ним.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, що було вилучене в ході огляду місця події від 31.01.2022 на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 15.08.2014 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - шляхом заборони користування та володіння ним.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1