Справа №175/716/22
провадження №1-кс/175/129/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, тимчасово не працюючого, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000132 від 23.03.2022 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України відповідає вимогам ст.ст.177, 184 КПК України.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є підпис підозрюваного про вручення йому зазначених документів.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом 7168 затверджено Указ Президента про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 26 березня на 30 діб (до 24 квітня включно).

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що 23.03.2022 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Colins» №70 ТОВ «Дельта Текс» () в ТРЦ «Караван», розташованому за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 17, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його дій ніхто не помічає, вирішив таємно, шляхом вільного доступу із торгових полиць, викрасти виставлену на продаж чоловічу куртку темно зеленого кольору код товару CL 1057401 KHAKI M MTN (Q1.V1) вартістю 1607 грн.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 взяв з торгівельної полиці чоловічу куртку темно зеленого кольору код товару CL 1057401 KHAKI M MTN (Q1.V1) та для приховування і маскування своїх дій, пройшов до примірочної, впевнившись, що його діями ніхто не спостерігає, видалив протикрадіжні сигналізатори та помістив чоловічу куртку до свого рюкзаку.

Після чого, ОСОБА_3 , доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, помістивши до рюкзаку викрадене майно, не оплативши його вартість, оминаючи касову зону, через антикрадіжну рамку вийшов з магазину «Colins» №70 таким чином виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки після спрацювання сигналізації антикрадіжної рамки, ОСОБА_3 одразу був зупинений працівниками служби охорони ТРЦ «Караван».

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 намагався спричинити ТОВ «Дельта Текс», відповідно до акту ручної перевірки товару від 23.03.2022 майнову шкоду на суму 1607 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 за 23.03.2022;

- протоколом огляду місця події від 23.03.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.03.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.03.2022

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.03.2022

- протоколом затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом огляду відеозапису;

- та ін. матеріалами, здобутими в ході досудового розслідування.

23.03.2022 о 16.32 год. ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального праворушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

24.03.2022 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

На даний час в органу досудового розслідування виникла потреба в обранні щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та недопущення ризиків, які можуть створювати суттєві перешкоди для проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Зважаючи на тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення найбільш обґрунтованим та об`єктивним є застосування щодо нього запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою для обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності, так як підозрюваному загрожує безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі;

- незаконно, шляхом умовлянь, погроз або залякувань, впливати на свідків у кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не будучи ізольованим від суспільства ОСОБА_3 може залишити територію Дніпропетровської області та територію України;

- продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_3 може систематично вчиняти кримінальні правопорушення з метою матеріального збагачення та забезпечення власного існування, зважаючи на той факт, що підозрюваний не має постійних джерел доходу.

Слідчий в своєму клопотання зазначає, що на даний час у кримінальному провадженні вживаються заходи щодо встановлення інших осіб, які можуть бути свідками вчинення кримінального правопорушення. Без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 матиме змогу впливати на таких осіб, сприятиме їх переховуванню та ін. перешкоджанню проведенню повного та об`єктивного розслідування.

Встановлено, що згідно довідки про звільнення №22818 виданої Київським слідчим ізолятором, на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 01.03.2022 ОСОБА_3 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів, тобто до 29.04.2022. Вказане свідчить про те, що застосування домашнього арешту стосовно підозрюваного не є ефективним, оскільки злочин в якому підозрюється ОСОБА_3 було вчинено з порушенням запобіжного заходу визначеного судом.

У зв`язку з вищезазначеним, інші більш м`які запобіжні заходи (особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава) не можливо застосувати, оскільки ОСОБА_3 підлягає постійному візуальному контролю, останньому не може бути надана можливість вільно пересуватися та користуватися засобами зв`язку з метою запобігання вищевказаним ризикам.

Прокурор у судовому засідання клопотання підтримав, вважав, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не будучи ізольованим від суспільства може залишити територію Дніпропетровської області та територію України, та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою матеріального збагачення та забезпечення власного існування, у зв`язку з чим не можливо застосувати відносно нього більш м`яких запобіжних заходів забезпечення кримінального провадження.

Підозрюваний просив відмовити в задоволенні клопотання.

Захисник свого підзахисного підтримав, проти клопотання заперечував, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів дізнання та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Слідчий суддя враховує, також практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Аналогічна позиція Європейського суду з прав людини сформована у рішенні від 12.03.2013 «Волосюк проти України», у якому зокрема зазначено, що тяжкість обвинувачення також може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжно заходу тримання під вартою.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення у справі «Харченко проти України») на тому, що п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою.

24 березня 2022 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами під час досудового розслідування, а також наявними в матеріалах доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 за 23.03.2022; протоколом огляду місця події від 23.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.03.2022; протоколом затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом огляду відеозапису; та ін. матеріалами, здобутими в ході досудового розслідування.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При обранні підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_3 вищезазначеного кримінального правопорушення є вагомими та відносно ОСОБА_3 раніше іншим судом вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був змінений на домашній арешт, проте не виявився дієвим, підозрюваний не одружений, тимчасово не працює, тобто не має стійких соціальних зв`язків, крім того, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , є тяжким за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 (десяти) років.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про обрання підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до закінчення строків досудового розслідування, оскільки вважає, що виникають ризики передбачені пунктами 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що негативно вплине на хід досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому останній підозрюється. Такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначеним ризикам, з особистою порукою до суду ніхто не звертався.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 182 КПК України розмір застави визначається п. 2 щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини та характер кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, дані про його особу та ризики, розмір застави, який достатньою мірою буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього, слід визначити в розмірі 99 240 грн., що становить 40 прожиткових мінімумів для працездатної особи.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного суд вважає доцільним обрати щодо підозрюваного ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 21 травня 2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, а саме: до 21 травня 2022 року.

Відповідно до ст. 296 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_3 , заставу у кримінальному провадженні №0000132 від 23.03.2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідає сумі 99 240 гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на депозитний рахунок:
Одержувач платежу: ДКСУ, м. Київ, Код , Код банку отримувача МФО 820172 , Рахунок отримувача: UA0017442.

Призначення платежу:

- застава, як міра запобіжного заходу за (ПІБ особи, за яку внесено заставу), постанова (Дніпропетровського районного суду №____ справи, дата постанови), ПІБ особи, яка вносила кошти;

- частка майна по справі №____(номер справи) Дніпропетровського районного суду.

У разі внесення підозрюваним визначеного розміру застави, покласти на ОСОБА_3 виконання наступних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, не відлучатися з населеного пункту, в якому підозрюваний проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та на в`їзд в Україну, утримуватись від спілкування зі свідками провадження та потерпілими.

Підозрюваний звільняється з-під варти у разі внесення застави, визначеної в ухвалі суду.

Дата закінчення дії ухвали 21 травня 2022 року.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1