ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/694/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/223/22 Доповідач ОСОБА_2
Категорія арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 02 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ ВП №1 Богодухівського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000345 від 13.10.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.239-1, ч.4 ст.240 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 02 листопада 2021 року у задоволені клопотання прокурора відмовлено.

Прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги в яких просить скасувати ухвалу слідчого суддіта задовольнити клопотання в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурорзазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, та такою, що винесена із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинами кримінального провадження, як наслідок ухвала підлягає скасуванню.
Вказує, що відмовляючи у задоволені клопотання прокурора слідчий суддя зазначив, що прокурором не дотримано вимог ст.175 ЦПК України та не обґрунтовано підстави для представництва інтересів держави в суді, однак питання про відповідність цивільного позову вимогам КПК та ЦПК України, обґрунтованість підстав для представництва прокурором інтересів держави, та можливість відкрити провадження за позовом, розглядається суддею під час підготовчого судового засідання, а не в жодному разі в ході розгляду клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчим суддею під час досудового розслідування. Таким чином, на думку прокурора, слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень в даній частині, допустивши істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, зазначає, що слідчим суддею зазначено, що клопотання не містить обґрунтування обставин щодо можливого порушення прав чи інтересів інших співвласників майна, на яке слідчий просить накласти арешт, однак такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки слідчий просив накласти арешт лише на ту частину майна, яка належить на праві приватної власності особисто підозрюваному ОСОБА_9 . При цьому, слідчий не ставив питання про заборону користуватися майном, у зв`язку з чим на думку сторони обвинувачення в даному випадку жодним чином не зачіпаються інтереси власників іншої частини нерухомого майна.

Представник власника майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 подала заперечення апеляційну скаргу, в яких просить ухвалу слідчого судді залишити без змін.

В обґрунтування заперечень представник власника майна посилається на те, що стороною обвинувачення не підтверджено належними та допустимими доказами обґрунтованість розміру заявленого прокурором цивільного позову, а також, доданий до клопотання цивільний позов не містить обґрунтування в чому саме полягає не здійснення або неналежне здійснення Валківською міською радою Харківської області та Державною екологічною інспекцією у Харківській області захисту інтересів держави. До клопотання також не додані докази повідомлення прокурором зазначених органів, а отже й доказів додержання процедури, передбаченої ч.4. ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Також, зазначає, що повідомлення про підозру від 30.06.2021 щодо вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.239-1, ч.4 ст.240 КК України є не обґрунтованим, оскільки стороною обвинувачення не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження пред`явленої підозри

Прокурор до початку судового розгляду подав до апеляційного суду заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги.

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У випадку передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
З матеріалів провадження вбачається, що у провадженні СВ ВП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального №000345від 13.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.239-1, ч.4 ст.240 КК України.
За версією органу досудового розслідування ОСОБА_10 будучи директором ТОВ «ПРАЙМ АЛЬЯНС» без відповідних дозволів, які дозволили б підприємству проводити роботи на земельних ділянках по зняттю поверхневого ґрунтового покрову та добуванню піску, в період з 23.09.2020 року по 16.10.2020 року включно, достовірно знаючи про відсутність спеціального дозволу на зняття, збереження, перенесення та використання ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) із земельних ділянок сільськогосподарського призначення :02:000:0623, :02:000:0624, :02:000:0625, :02:000:0626, розташованих за межами населених пунктів, на території Черемушанського старостинського округу Валківської ОТГ Богодухівського району Харківської області, які належать на праві приватної власності ТОВ «ПРАЙМ АЛЬЯНС» та мають цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порушення вимог пунктів «а» та «ґ» ч.1 ст.96 ЗК України, ст.52 ЗУ «Про охорону земель» без відповідних дозвільних документів на проведення робіт, не маючи дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) вказаних земельних ділянок, достовірно знаючи про можливість зняття та вивезення ґрунтового покриву з цих земельних ділянок, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння ґрунтовим покривом, надав вказівку невстановленим особам про зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) із земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: :02:000:0623, :02:000:0624, :02:000:0625, :02:000:0626, за допомогою невстановленої в ході слідства техніки, з метою подальшого використання у власних потребах, тим самим в порушення ч.2 ст.168 п.«и» ст.121 ЗК України, незаконно заволодів поверхневим шаром земель.
Внаслідок використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу ОСОБА_10 , за допомогою невстановлених осіб та техніки, в період з 23.09.2020 по 16.10.2020 з вказаних земельних ділянок знято та перенесено ґрунтовий покрив (родючий шар ґрунту), а саме із земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0623 незаконно знято поверхневий шар ґрунту на площі 0,7066 га, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0625 - на площі 1,1377 га, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0625 - на площі 0,9588 га. Загальна площа, на якій знято ґрунтовий покрив становить 2,8031 га., чим завдано шкоду, яка становить 169 736,11 грн., що відповідно до примітки ст. 239-1 КК України є великою матеріальною шкодою.
Крім того, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_10 , спричинив зруйнування, що унеможливлює відтворення протягом тривалого часу вказаних земельних ділянок, істотне ушкодження вказаної природної території, погіршення екологічної обстановки та втрату родючості ґрунту, порушення структури ґрунту і виведення їх з сільськогосподарського обороту, зняв та переніс ґрунтовий покров (родючий шар ґрунту) у відсутності спеціального дозволу, внаслідок чого створив небезпеку для довкілля, яка виразилася у порушенні властивостей природної поверхневої структури ґрунтового покрову, погіршення стану, складу, корисних властивостей і функцій родючого шару ґрунту та інших пов`язаних із ним природних компонентів, цілісності трав`яного покрову і знищенню біоти, що спричинило тяжкі наслідки.
Крім того, ОСОБА_10 будучи директором ТОВ «ПРАЙМ АЛЬЯНС», без відповідних дозволів, які дозволили б підприємству проводити роботи на земельних ділянках по зняттю поверхневого ґрунтового покрову та добуванню корисних копалин, в період з 23.09.2020 року по 16.10.2020 року включно, достовірно знаючи про відсутність спеціального дозволу на добування корисних копалин на земельних ділянках сільськогосподарського призначення кадастровий номер :02:000:0623, :02:000:0624, :02:000:0625, :02:000:0626, розташованих за межами населених пунктів, на території Черемушанського старостинського округу Валківської ОТГ Богодухівського району Харківської області, які належать на праві приватної власності ТОВ «ПРАЙМ АЛЬЯНС» та мають цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порушення вимог передбачених ст.ст.15,16,17,19,23 Кодексу України «Про надра», ст.ст.91,96,168 ЗК України, п.п.1,2,5,8 постанови КМУ від 30.05.2011 №615, не маючи дозволу на користування земельними ділянками для цілей, пов`язаних з використанням надр і належним чином оформленого спеціального дозволу (ліцензії) на видобуток корисних копалин, без гірничого відводу та плану розробки родовища корисних копалин, за допомогою спеціальної техніки підрядчика виконання робіт «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНІПАТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ», діючи умисно, реалізовуючи свій корисливий умисел утворив два кар`єри загальним об`ємом 9368 м3: кар`єр №1 площею 0,4663 га, об`ємом 7397 м3, середня глибина кар`єру становить 1,4 м., на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:000:0625 та :02:000:0626; кар`єр №2 площею 0,0854 га, об`ємом 1971 м3, середня глибина кар`єру становить 4,2 м., на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:000:0623 та :02:000:0625 та здійснив самовільний видобуток надр, глибиною понад 2 метра від поверхні землі, в обсязі відповідно до висновку експертного дослідження №СЕ-19/121-21/4824-ФХД від 11.03.2021 року 3468,96 тон і 11909,17 тон та експертизи «Дослідження ґрунтів» №СЕ-19/121-21/3211-ФХД від 18.02.2021, а саме дрібнодисперсного суглинку та низькопластичної легкоплавної глини, які відносяться згідно Постанови КМУ «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» від 12.12.1994 року №827 (у редакції постанови КМУ від 28.12.2011 №1370) і «Про затвердження Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ корисних копалин державного фонду надр до родовищ глинистих порід», затвердженої наказом ДЗК від 17.12.2004 року №263: глина належить до корисних копалин багатоцільового призначення і входить в перелік корисних копалин як загальнодержавного, так і місцевого призначення, суглинки відносяться до корисних копалин місцевого значення і використовується для виробництва глиняної цегли, дренажних труб і черепиці.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_10 , спричинив зруйнування, що унеможливлює відтворення протягом тривалого часу вказаних земельних ділянок, істотне ушкодження вказаної природної території, погіршення екологічної обстановки та втрату родючості ґрунту, порушення структури ґрунту і виведення їх із сільськогосподарського обороту, зняв та переніс ґрунтовий покров (родючий шар ґрунту) у відсутності спеціального дозволу, провів роботи з розкриття товщі ґрунтів та добував корисні копалини (пісок) на земельних ділянках сільськогосподарського призначення, користувався надрами за відсутності спеціального дозволу, а також, створив небезпеку для довкілля, яка виразилася у порушенні властивостей природної поверхневої структури ґрунтового покрову, погіршення стану, складу, корисних властивостей і функцій родючого шару ґрунту та інших пов`язаних із ним природних компонентів, цілісності трав`яного покрову і знищенню біоти, що спричинило тяжкі наслідки.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 , які виразилися в незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного і місцевого значення - дрібнодисперсного суглинку та низькопластичної легкоплавної глини, відбулось утворення локальних ділянок деградованої землі, створено небезпеку для довкілля та відповідно до листа Державної екологічної інспекції у Харківській області, заподіяно збитки державі в розмірі 102 264 564, 50 грн.
16.06.2021 року ОСОБА_10 вручено повідомлення про підозру та 30.06.2021 року ОСОБА_10 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.239-1, ч.4 ст.240 КК України. (а.с.11-15)
Відповідно до висновку комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи №8039/8498/9695-9697/9698-9700 від 29.04.2021 року в обсязі наданих на дослідження матеріалів, «Розрахунків збитку, заподіяного державі внаслідок самовільного користування надрами на території кар`єру на межі земельних ділянок» загальна сума підтверджується документально в розмірі 102 264 564,50 грн. (а.с. 61-85)
05.10.2021 року за №40/2-2630-20 прокурором в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, Валківської міської ради Харківської області в кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а також збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням в сумі 102 434 300, 61 грн. (а.с.118-128)
Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта права власності на нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру загальною площею 68,3 кв.м за адресою АДРЕСА_1 розміром частки 1/2 зареєстрована за ОСОБА_10 , дата державної реєстрації права власності 27.09.2019 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 3686 виданий 27.09.2019, реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна 101; трикімнатну квартиру загальною площею 59 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 розміром частки 1/4 зареєстровану за ОСОБА_10 , дата державної реєстрації права власності 07.11.2018 року на підставі свідоцтва про право власності на житло серія та номер 3-95-36157 видане 31.01.1995,видавник Харківський міський центр приватизації житлового фонду, рішення суду №614/4090/13-ц виданий 09.07.2013 року Комінтернівський районний суд м. Харкова, реєстраційний номер об`єкті нерухомого майна №101. (а.с. 108-109)
Відмовляючи у задоволені клопотання прокурора слідчий суддя виходив з того, що доданий до клопотання цивільний позов не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, оскільки не містить обґрунтованого розрахунку завданих кримінальним правопорушенням збитків, а також доказів, які б надавали прокурору підстави для представництва, а також не доведено наявність достатніх підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком слідчого судді виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст.171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

- докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Як вбачається з клопотання про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000345 прокурором в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, Валківської міської ради Харківської області в кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а також збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням в сумі 102 434 300, 61 грн.
В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на висновок комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи №8039/8498/9695-9697/9698-9700 від 29.04.2021 року відповідно до якого, внаслідок самовільного користування надрами на території кар`єру на межі земельних ділянок» державі заподіяно шкоду в розмірі 102 264 564,50 грн.
На час звернення органу досудового розслідування до суду з клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000345 ОСОБА_10 16.06.2021 року вручено повідомлення про підозру та 30.06.2021 року ОСОБА_10 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.239-1, ч.4 ст.240 КК України.
На час апеляційного розгляду рішення про закриття кримінального провадження не ухвалювалося, і до суду сторона обвинувачення з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності не зверталася.

Колегія суддів зазначає, що висновки слідчого судді про необґрунтованість підозри є такими, що виходять за межі розгляду клопотання про арешт майна, оскільки оскарження повідомлення про підозру передбачено п.10 ч.1 ст.303 КПК України, тобто повинно бути вирішено в іншому провадженні.
Крім того, КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.239-1, ч.4 ст.240 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, відповідно до повідомлення прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області вбачається, що 26.11.2021 року підозрюваному ОСОБА_10 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування, відкриття матеріалів кримінального провадження та надання до них доступу. На даний час триває ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням обраної органом досудового розслідування кваліфікації протиправної діяльності ОСОБА_10 колегія суддів переконана, що на даний час існує потреба застосування заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.239-1, ч.4 ст.240 КК України.

Відповідно до висновку комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи №8039/8498/9695-9697/9698-9700 від 29.04.2021 року в обсязі наданих на дослідження матеріалів, «Розрахунків збитку, заподіяного державі внаслідок самовільного користування надрами на території кар`єру на межі земельних ділянок» загальна сума підтверджується документально в розмірі 102 264 564,50 грн.
Вартість частин квартир власником яких є ОСОБА_10 , очевидно, є нижчою за розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тобто, відповідає критерію співрозмірності, передбаченому ч.8 ст.170 КПК України.

Враховуючи розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обмеження права власності ОСОБА_10 є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження щодо забезпечення відшкодування шкоди від вчинення злочину.

При цьому колегія суддів зазначає, що висновки слідчого судді про необґрунтованість розрахунку завданих кримінальним правопорушенням збитків, а також доказів, які б надавали прокурору підстави для представництва є такими, що виходять за межі розгляду клопотання про арешт майна, оскільки до повноважень суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення клопотання про арешт майна.

Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

За таких обставин колегія суддів вважає за доцільне накласти арешт, з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, на частки квартир, які належать ОСОБА_10 шляхом заборони відчуження та до скасування арешту майна у передбаченому КПК України порядку, тобто без позбавлення власника майна розпорядження та користування арештованим майном.

Разом з цим, належить роз`яснити, що у подальшому, у разі встановлення певних процесуальних підстав, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст.174 КПК України.

Отже, з урахуванням положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та часткове задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 02 листопада 2021 року скасувати та постановити нову.

Задовольнити частково клопотання слідчого СВ ВП №1 Богодухівського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна.

Накласти арешт, з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, на:
- 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3686, виданий 27.09.2019, видавник: ОСОБА_11 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу;
-1/4 частину квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на житло, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 31.01.1995, видавник: Харківський міський центр приватизації житлового фонду; рішення суду, серія та номер: 641/4090/13-ц, виданий 09.07.2013 року.

шляхом заборони відчуження до скасування арешту майна у передбаченому КПК України порядку.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: