Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/89/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2022 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
переглянула у письмовому провадженні у м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2022 року, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, безробітного, зареєстрованого та такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , , раніше багаторазово судимого, останній раз:
-03.12.2018 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки,
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування, до 10 березня 2022 року включно, із визначенням застави у розмірі 49 620 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_6 в ніч з 07 червня 2021 року на 08 червня 2021 року, проник до приміщення гаражу, що перебував в оренді ТОВ «Торгівельна Дистрибуційна Компанія», звідки таємно викрав належні вказаному товариству зварювальний апарат, електродриль, набір інструментів, набір ключів комбінованих, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив товариству майнової шкоди у розмірі 4 948 гривень 33 копійки.

Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування, із визначенням застави.

Своє рішення слідчий суддя районного суду вмотивував наступним.

Слідчим у клопотанні та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що може перешкодити належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, або може створити загрозу для виконання завдань кримінального судочинства.

Слідчий суддя прийшов до переконання про можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Крім того, враховано слідчим суддею й обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Зокрема враховано: підозру пред`явлено у вчиненні тяжкого, умисного корисливого злочину, ОСОБА_6 без міцних соціальних зв`язків, судимий, тощо.

З урахуванням всіх обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що належна процесуальна поведінка підозрюваного, та забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків можливе за умови застосування щодо нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується та оскаржує його в апеляційному порядку адвокат підозрюваного ОСОБА_5 , який просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не враховано доводи захисту про необґрунтованість посилань прокурора про неможливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Основним аргументом обвинувачення є ухилення ОСОБА_6 після вчинення кримінального правопорушення від органу досудового розслідування, проте відсутні належні дані про виклики підозрюваного до слідчого.

Факт оголошення підозрюваного у розшук не доведений до відома сторони захисту.

Разом із тим залишено поза увагою перебування ОСОБА_6 у м. Києві на лікуванні (програма заміщення наркозалежних осіб метадон).

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Причетність ОСОБА_6 до інкримінованого кримінального правопорушення (обґрунтованість підозри) підтверджується наданими прокурором інформацією та фактами: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.06.2021 року, протокол огляду місця події від 08.06.2021 року, протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 09.06.2021 року, протокол пред`явлення речей доля впізнання від 09.06.2021 року, протокол огляду предмету від 09.06.2021 року, протокол допиту свідків ОСОБА_9 від 09.06.2021 року, ОСОБА_10 від 09.06.2021 року, ОСОБА_11 від 08.06.2021 року.
Причетність до вчинення кримінального правопорушення наразі не заперечена й ОСОБА_6 .
Кримінальне правопорушення відноситься до категорії умисних тяжких, корисливих, санкція його передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_6 безробітний, сталого джерела доходу для існування не має, одружений, проте із дружиною не проживає, не має міцних соціальних зв`язків, є наркозалежним.

ОСОБА_6 багаторазово (сім разів) судимий, в тому числі за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень (крадіжки), зокрема, й тяжких.

Нове кримінальне правопорушення інкримінуються вчиненням при непогашених та незнятих судимостях.

Як свідчать надані прокурором матеріали, після вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , останній залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, як свідчать матеріали клопотання, ОСОБА_6 перебував у розшуку, - постанова про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук від 14.07.2021 року.

Наведене свідчить про: асоційованість поведінки ОСОБА_6 , схильність до протиправних вчинків, вчинення кримінальних правопорушень, враховуючи відсутність майнового доходу, заробітку, наркозалежності - схильність до бажання незаконного збагачення за рахунок чужого майна, небажання стати на шлях виправлення.

Все вказане також надає змоги стверджувати про суспільну небезпеку підозрюваного ОСОБА_6 .
Враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочинів (змінювати місце свого перебування між декількома областями), вчинити нові (зокрема аналогічні) кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їх показань, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.
З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту, в тому числі з приводу неврахування слідчим суддею вимог ст. ст. 177-178 КПК України, спростовуються зазначеним вище.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2022 року, якою стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування, до 10 березня 2022 року включно, із визначенням застави у розмірі 49 620 гривень, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3