Справа № 235/2931/21
Номер провадження № 1-кс/756/3259/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_3 щодо відводу судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у справі № 235/2931/21, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_4 перебуває справа № 235/2931/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України.

Так, до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 . Указаний відвід було мотивовано тим, що суддя є упередженим, бо затягує судовий розгляд, не розглядає клопотання про закриття кримінального провадження, не надає можливості ознайомлення з кримінальним провадженням, а також через відмову в проведенні розгляду справи в режимі відеоконференції. У зв`язку з чим вважає, що головуючий перешкоджає йому доступу до правосуддя.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час, дату та місце розгляду заяви був повідомлений, але надіслав заяву про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду заяви був повідомлений, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглянути заяву без його участі та просив відмовити у задоволенні вказаного відводу.

Захисник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду заяви був повідомлений, однак надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду заяви були повідомлені, однак надіслали на адресу суду заяву в якій просять розглянути заяву без їх участі та в задоволенні відводу відмовити.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Суддя ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Між тим, неявка учасників провадження в судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, на думку суду, не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді.

Суд також зазначає, що від заявника надійшла заява про проведення розгляду заяви про відвід в режимі відеоконференції, а саме в порядку ст. 336 КПК України, за допомогою засобів онлайн сервісу відеозв`язку «Easycоn». Це свідчить, що заявник був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи належним чином. Однак суд позбавлений можливості вирішити питання проведення розгляду заяви про відвід в спосіб, який вказаний заявником, оскільки такий спосіб не передбачений вимогами статті, на яку посилається заявник 336 КПК України. Зокрема, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції лише з іншого приміщення (приміщення іншого суду чи іншого приміщення, де будуть виконані вимоги частин 4, 5 ст. 336 КК України), у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження). Натомість, як вбачається з заяви, ОСОБА_3 не зазначає, з якого суду він планує брати участь в дистанційному порядку, як і мотивування того, чому суд має використовувати не передбачені КПК України способи проведення дистанційних розглядів. Слід також урахувати, що питання проведення дистанційних судових провадження вже було предметом розгляду Верховного Суду, зокрема в справі № 760/15429/20, постанова від 01.12.2021, де Верховний Суд дійшов аналогічного висновку, яка є обов`язковою для суду відповідно до ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статусу суддів».

Також слід зауважити, що сама заява про проведення розгляду заяви про відвід в режимі відеоконференції, як і інші подані заяви та матеріали, не містили відомостей про те, що заявник бажає надати додаткові відомості щодо поданої ним заяви, чи додаткові докази на підтвердження викладених в заяві обставин. Ці висновки, як і відомості в заяві про те, що особа перебуває за межами території України, свідчать, що для суду не було підстав відкладення розгляду заяви про відвід з підстав неможливості особистої участі заявника, бо відкладення розгляду в даному випадку призведе до порушення строків, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання заявника, який і не висловлював такого бажання. Отже, розгляд заяви про відвід за відсутності заявника, з наведених підстав, не є порушенням загальних принципів, визначених ст. 21 КПК України.

Дослідивши заяву про відвід, надані учасниками пояснення та заперечення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Отже, законом визначено вичерпний перелік підстав для відводу судді. Тож, досліджуючи заяву про відвід, суд установив, що на думку ОСОБА_3 суддя затягує розгляд клопотання про закриття кримінального провадження, порушує права на захист та доступ до правосуддя, тобто з обставин, які, на думку суду, заявник уважає такими, що позбавляють можливості суддю розглядати справу безсторонньо і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення. При цьому, сама заява не містить конкретних посилання на підстави для відводу судді відповідно до ст. 75 КПК України, а отже заявлені ОСОБА_3 підстави, на думку суду, слід оцінити лише в порядку п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, тобто існування інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Між тим, для задоволення заяви про відвід з наведених підстав, на думку суду, необхідно доведення існування обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, оскільки поняття «обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді» є оціночним та не містить конкретних елементів, які надавали би можливості чітко визначити межі та підстави такої оцінки. При цьому, учинення процесуальних дій (погодження чи не погодження учасників судового провадження з ними) не може утворювати підстав для висновку щодо упередженого ставлення судді через різницю в підході та засобах сторін в поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості відповідно до вимог ст. 22 КПК України.

Також слід зазначити, що вивчаючи наведені в заяві обставини, судом не вбачається, що суддя ОСОБА_4 , розглядаючи справу, не діяв в межах та спосіб визначений Кримінальним процесуальним кодексом. Надання ж оцінки прийнятим процесуальним рішенням судді знаходиться поза повноваженнями суду, яким розглядається заява про відвід. Бо надання саме комплексної оцінки учинених процесуальних дій відноситься лише до повноважень апеляційного суду під час перегляду рішення за наслідком розгляду справи по суті.

Тож, розглядаючи обставини, які викладені ОСОБА_3 у заяві про відвід, убачається, що вони зводяться до оцінки дій судді під час судового провадження. При цьому, заявник не посилається на те, що суддею учинено дії, які не відносяться до повноважень суду (дискреції судді) на цій стаді, як і допущення недозволеної поведінки чи зовнішній прояв упередженого ставлення до однієї зі сторін. Також заявник не надає відомостей про обставини, які передували тим, щодо яких є в заявника певний сумнів.

Отже, під час розгляду заяви про відвід суд не знайшов підстав уважати дії судді ОСОБА_4 такими, які б свідчили про його упереджене ставлення чи прихильність до однієї зі сторін кримінального провадження, як і порушень права на доступ до правосуддя чи права на захист, а тому заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 7, 9, 26, 75, 76, 80, 81, 82, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 щодо відводу головуючого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , у справі № 235/2931/21, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 438 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, яке буде прийнято за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя ОСОБА_1