справа № 991/8076/21
провадження №11-сс/991/767/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 листопада 2021 року про повернення скарги,

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.
29 листопада 2021 року ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 листопада 2021 року скаргу повернуто особі, яка її подала, оскільки на думку слідчого судді скарга не підлягає розгляду в цьому суді у зв`язку з її непідсудністю Вищому антикорупційному суду.

Висновок слідчого судді щодо непідсудності скарги Вищому антикорупційному суду мотивований тим, що у скарзі та копії заяви про кримінальне правопорушення від 16 листопада 2021 року ОСОБА_5 наведено обставини про можливе вчинення колишнім Генеральним прокурором України, прокурором Офісу Генерального прокурора, суддями Верховного Суду та іншими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.365 КК, які відповідно до положень ст.33-1 КПК та примітки до ст.45 КК не є корупційними кримінальними правопорушеннями, та водночас зважаючи, що оскаржується бездіяльність саме Генерального прокурора, вони не підсудні Вищому антикорупційного суду, а тому розгляд даної скарги та прийняття рішення за результатами її розгляду не відноситься до компетенції Вищого антикорупційного суду і суд не може прийняти рішення за такою скаргою.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною ОСОБА_5 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, направити матеріали справи на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчий суддя дійшов невірного висновку про непідсудність скарги Вищому антикорупційному суду з огляду на зазначену нею в заяві про кримінальні правопорушення попередню правову кваліфікацію вчинених кримінальних правопорушень, зокрема за ч.2 ст.365 КК. При цьому зазначає, що в заяві про кримінальне правопорушення від 16 листопада 2021 року нею допущено описку щодо попередньої правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення та замість ст.364 КК вказано ст.365 КК, однак слідчий суддя не дослідив її зміст в якому викладені обставини саме зловживання службовими повноваженнями суддями та прокурорами. На переконання особи, яка подала апеляційну скаргу, некоректно складена заява про вчинене кримінальне правопорушення не може бути підставою для відмови в ініціюванні досудового розслідування.

Позиції учасників судового провадження.
ОСОБА_5 та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги проведено без участі учасників провадження.

Мотиви суду.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вимогами ст.304 КПК передбачено, що слідчому судді серед іншого належить встановити чи підлягає скарга розгляду у цьому суді.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави (ч.1 ст.306 КПК).

За ч.1 ст.33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

У примітці до ст.45 КК зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 22 листопада 2021 року ОСОБА_5 звернулась до Генерального прокурора з заявою від 16 листопада 2021 року про ознаки кримінальних правопорушень.

У заяві особа, зокрема зазначила про можливе вчинення колишнім Генеральним прокурором України, прокурором Офісу Генерального прокурора, суддями Верховного Суду та іншими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.365 КК.

У той же час, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на бездіяльність Генерального прокурора дійшов висновку, що з урахуванням приписів положень КПК в матеріалах провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність Генерального прокурора наведено обставини щодо вчинення кримінальних правопорушень, які згідно з положеннями ст.33-1 КПК не належать до підсудності Вищого антикорупційного суду.

Зазначені обставини покладені слідчим суддею в обґрунтування визнання поданої ОСОБА_5 скарги такою, що не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді, та, як наслідок, прийняття рішення про повернення скарги на підставі п.2 ч.2 ст.304 КПК.

При перегляді оскаржуваної ухвали слідчого судді від 29 листопада 2021 року колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, дослідивши надані матеріали провадження, погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі щодо непідсудності скарги ОСОБА_5 . Вищому антикорупційному суду.

Слідчим суддею при вирішенні питання щодо відповідності поданої скарги та можливості призначення її до розгляду правомірно встановлено та належним чином обґрунтовано відсутність умов за ст.33-1 КПК, що визначають підсудність розгляду даної скарги саме Вищому антикорупційному суду.

Як зазначено слідчим суддею в оскаржуваному рішенні, ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність Генерального прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 16 листопада 2021 року про можливе вчинення колишнім Генеральним прокурором України, прокурором Офісу Генерального прокурора, суддями Верховного суду та іншими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.365 КК, які відповідно до положень ст.33-1 КПК та Примітки до ст.45 КК, не є корупційними кримінальними правопорушеннями.

Таким чином, вбачається відсутність умов, передбачених ст.33-1 КПК, у зв`язку з чим скарга на бездіяльність Генерального прокурора не відповідає процесуальним вимогам щодо її підсудності Вищому антикорупційному суду, а тому не підлягає розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, про що правомірно зазначено та належним чином обґрунтовано слідчим суддею в оскаржуваному рішенні.

Посилання ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на обов`язок внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР навіть з помилково зазначеною попередньою правовою кваліфікацією та розпочати досудове розслідування колегією суддів відхиляються як необґрунтовані та безпідставні, оскільки викладені нею в заяві обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, узгоджуються із зазначеною нею попередньою кваліфікацією та не спростовують вищевказаної обставини щодо непідсудності поданої скарги Вищому антикорупційному суду.

Суд не вбачає в постановленні оскаржуваної ухвали слідчого судді порушень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що виявляється в обмеженні права заявника на доступ до суду, оскільки структурним елементом права на справедливий суд, є право на «суд, встановлений законом», тобто «належний» або компетентний суд. Положення практики Європейського суду з прав людини стосовно тлумачення цього елементу «права на справедливий суд» отримали розвиток у статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за якою ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини стаття 6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент (VandeHurk v. theNetherlands, 19 April 1994, §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені (Boldea v. Romania, 15 February 2007§30). При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09 грудня 1994 року, № 303-A, §29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04, §58).

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи, які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги процесуального законодавства, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення.

При цьому суд зауважує, що повернення скарги слідчим суддею відповідно до положень ч.7 ст.304 КПК не позбавляє особу права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 407, 422 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 листопада 2021 року про повернення скарги залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3