ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3325/21 Справа № 195/1009/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого
ОСОБА_6 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від
10 листопада 2021 року у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 та за №0000041 щодо

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Марганець
Дніпропетровської області, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від
10 листопада 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до 09 січня 2022 року, з альтернативою внесення застави у розмірі 68100 грн.
Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2021 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , до 12 листопада 2021 року, оскільки були встановлені ризики, а саме переховування від суду, вчинення іншого злочину, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання, а також репутація обвинуваченого. Наразі ці ризики не змінилися.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Свої вимоги обвинувачений обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що в судовому засіданні 10 листопада 2021 року він заявив клопотання про призначення йому захисника в кримінальному провадженні №0000041 за обвинуваченням ч.3 ст.185 КК України, так як захисник ОСОБА_7 відповідно до договору здійснює його захист в кримінальному провадженні №0000114 за обвинуваченням ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, втім суд відмовив йому, посилаючись на те, що в судовому провадженні вже є захисник. Зазначає, що на момент розгляду клопотання прокурора в матеріалах провадження був відсутній договір з захисником ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000041, а отже, суд розглянув клопотання про продовження запобіжного заходу без захисника, чим порушив його право на захист.

Позиції учасників судового провадження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін. Враховуючи, що прокурор, захисник та обвинувачений ОСОБА_6 клопотань про їх особисту участь в судовому засіданні до суду не подавали, апеляційний суд приходить до висновку про здійснення розгляду провадження без участі сторін. При цьому, здійснити розгляд апеляційної скарги в режимі відеоконференції за клопотанням обвинуваченого, не виявилося можливим, оскільки відповідно до інформації ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 обвинувачений ОСОБА_6 був звільнений у зв`язку з внесенням застави.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених
ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №195/1009/20, 10 листопада 2021 року в судовому засіданні Марганецького міського суду Дніпропетровської області в порядку ст.331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно; у незаконному носінні, придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та доводи обвинуваченого і захисника щодо зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Так, ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків не має, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, злочини за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України відносяться до категорії тяжких, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років та від трьох до семи років відповідно, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду.
Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, злочин, який йому інкримінується вчинив в період іспитового строку, а отже, існує ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
На підставі наведеного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Щодо посилання обвинуваченого на те, що суд розглянув клопотання про продовження запобіжного заходу без захисника, оскільки на момент розгляду клопотання прокурора в матеріалах провадження був відсутній договір з захисником
ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ч.3 ст.185 КК України, слід зазначити, що відповідно до ухвали Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року кримінальне провадження №180/1082/21 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, об`єднане в одне провадження з кримінальним провадженням №195/1009/20 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, та присвоєно об`єднаному кримінальному провадженню №195/1009/20. В зазначеному провадженні під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 приймав участь захисник ОСОБА_7 , а отже посилання обвинуваченого на те, що судом порушено його право на захист, є безпідставними.
Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційним переглядом не встановлено.
Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованоих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від
10 листопада 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4