Справа № 201/979/21
Провадження № 1-кс/201/2631/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний су м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участі

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від участі у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У межах розгляду кримінального провадження № 201/979/21, зокрема, за обвинуваченням ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_7 ..

Підставою для відводу захисник зазначає, що головуючий у справі обмежує права захисту та не надає проводити допит потерпілого, тим самим надаючи процесуальну перевагу прокурору при допиті потерпілого. Такі дії головуючого свідчать про порушення принципу змагальності сторін та викликають у сторони захисту сумніви у його безсторонності та не упередженості.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали заяву про відвід головуючому наполягаючи на її задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що підстав які б виключали участь судді в кримінальному провадженні відсутні.

Потерпілий просив заяву про відвід головуючому залишити без задоволення.

Особа, якій заявлено відвід - суддя ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надати пояснення бажання не виявив.

Проаналізувавши заяву про відвід, вислухавши учасників, перевіривши викладені в ній доводи, а також дослідивши доданий до неї додаток, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

В статті 75 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшому розгляду слідчим суддею, суддею або присяжним кримінального провадження, зокрема.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено засади самостійності судді при здійсненні ним процесуальної діяльності, а саме те, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України, Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, згідно ч.ч.1,2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.80 КПК України подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

В статті 75 КПК України визначені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а саме: слідчий суддя, судя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950p., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Натомість, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, а вказана заява фактично містить власні припущення особи, яка подала заяву, щодо упередженості судді ОСОБА_7 .

Як вбачається із заяви про відвід, заявник обґрунтовує заяву про відвід та доводи щодо упередженості судді ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження виключно не наданням можливості стороні захисту оглянути протокол допиту потерпілого.

В свою чергу, частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

Обставини, на які посилається захисник не є доказами упередженості судді при розгляді кримінального провадження. Стороною захисту не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_7 та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі. Не погодження сторони захисту з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_7 не є підставою для його відводу, передбачених ст.75 КПК України, а від так доводи сторони захисту про відвід судді є надуманими.

Таким чином суд не встановив, а захисники ОСОБА_5 у своїй заяві не навів законних підстав, передбачених ст.75 КПК України, для відводу судді ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 89, 369-372, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_5 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від участі у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1