Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/346/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категоріяст.307 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 вересня 2021 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, без утриманців, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого:
- 25.06.2018 року вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда за ч. 2 ст. 185 КК України , переданого під нагляд батьків;
- 27.05.2019 року вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки;
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002167, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України строком на 60 днів, а саме з 15 години 00 хвилин, 07 вересня 2021 року до 15 годині 00 хвилин, 05 листопада 2021 року включно, з визначенням застави в сумі 90800 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , строком на 60 (шістдесят) днів, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР № 0002167, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що під час затримання, приблизно о 15 годині, 07.09.2021 року по АДРЕСА_2 , у нього відшукали та вилучили сім згортків, з фасованим наркотичним засобом канабіс, вагою 5, 309 грами, які ОСОБА_8 незаконно зберігав з метою збуту.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 вересня 2021 року задоволено клопотання слідчого та стосовно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Визначено ОСОБА_8 сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить 90 800 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот гривень нуль копійок), яка ним або заставодавцем може бути внесена на депозитний рахунок UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області , банк отримувача ДКСУ місто Київ; код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: «застава за ОСОБА_8 по клопотанню 404/6780/21; 1-кс/404/2355/21, Кіровський районний суд міста Кіровограда, із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу».
У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язано підозрюваного ОСОБА_8 - прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками.

Попереджено підозрюваного ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.
Вказана Ухвала мотивована тим, що злочин в якому пред`явлено повідомлення про підозру є: тяжким, закінченим, умисним, корисливим. Посягає на суспільні інтереси - проти здоров`я населення та порушення обігу наркотичних речовин. Наркоманія поширюється серед молоді, стає серйозним негативним соціальним фактором, що впливає на стан здоров`я і добробут людей, розвиток суспільства. Розповсюдження наркотичних засобів та поширення наркоманії є загрозою національній безпеці України, стабільності в суспільстві.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою його підзахисному обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме - домашній арешт або зменшити розмір застави.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_8 було затримано згідно протоколу затримання особи, 07.09.2021 року близько 15:02 год. та 07.09.2021 близько 18:00 год. було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та проживає разом з матір`ю ОСОБА_10 та бабусею ОСОБА_11 .. Наявність постійного місця проживання та родини говорить про міцність соціальних зв`язків та відсутність потреби переховуватись від слідства та суду. ОСОБА_8 готовий співпрацювати зі слідством та допомогти слідчим органам розібратися у зазначеній події та готовий нести справедливе покарання.

Сторона захисту вважає, що мети для застосування такої жорсткої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою ОСОБА_8 об`єктивно немає.

В клопотанні сторони захисту від 09.09.2021 р. про долучення документів (доказів), у судовій справі мається заява матері підозрюваного - ОСОБА_10 про те, що вона не заперечує про перебування її сина у належному їй будинку, у якому зареєстрований ОСОБА_8 , у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і було надано копії документів права власності на житло ОСОБА_10 . Також, надавалися характеристики за місцем проживання підозрюваного, за відгуками-яких ОСОБА_8 характеризується з позитивної сторони.

Судом визначено ОСОБА_8 сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить 90 800 грн., але судом не роз`яснено, чому саме суму 90 800 грн. зазначив суд і чому саме так вирішив, а тому сторона захисту не погоджується із такою великою сумою застави і вважає її значно завищеною.

Захист впевнений, що з урахуванням усього, переліченого вийде та враховуючи практику ЄСПЛ, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 не тільки не обумовлено метою, передбаченою у ст. 177 КПК України, а й не буде відповідати загальної спрямованості реформи кримінального судочинства. на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи.

З урахуванням цих обставин підозрюваний ОСОБА_8 не має наміру переховуватись від органів досудового слідства та має постійне місце проживання та родину.

Отже, захист вважає що в клопотанні слідчого не достатньо обґрунтовані ризики передбачені ст.177 КПК України, а тому мети для застосування такої жорстокої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою ОСОБА_12 об`єктивно не має, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника
ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, обравши ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного запобіжний захід, саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого призначеного покарання ОСОБА_8 в подальшому та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений та сторона захисту вказувала на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не встановлення всіх співучасників кримінального правопорушення, тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування їх від суду, незаконного впливу на свідків.
Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку.

Також, ОСОБА_8 офіційно не працює, не має жодних заробітків, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Крім того, у ОСОБА_8 відсутні міцні соціальні зв`язки, які б могли вплинути на поведінку останнього.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності починаючи з 2018 року, проте належних висновків з цього не зробив, на шлях виправлення не став, через незначний проміжок часу після закінчення іспитового строку за попереднім вироком вчинив новий інкримінований тяжкий умисний злочин.

Особисте зобов`язання, як запобіжний захід, не забезпечить усунення встановлених ризиків, зважаючи на те, що підозрюваний не має офіційного місця роботи та офіційного заробітку.
Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою,то такі доводи захисника на переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Доводи апеляції захисника про те, що судом першої інстанції не враховано особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та офіційне місце реєстрації, колегією судді не можуть бути враховано, оскільки останній на даний час становить підвищену суспільну небезпеку, а саме у нього наявні високий ризик можливості переховування від органів досудового розслідування та з метою уникнення кримінальної відповідальності наявний ризик впливу на свідків.
При цьому наявність постійного місця проживання та матері жодним чином не вплинули на поведінку ОСОБА_8 з метою його виправлення.

Можливість підозрюваного ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду шляхом залишення постійного місця проживання зумовлена відсутністю стримуючих факторів а також наявністю можливості і засобів, в тому числі здійснення виїзду за межи території України.

З цих же підстав колегія суддів залишає без задоволення доводи захисника про недоведеність ризиків.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
До того ж, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена обвинувачення, є вірогідним та достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України. Враховує вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом особистого обшуку затриманого, протоколом допиту підозрюваного, протоколами допиту свідків, висновками судових експертиз матеріалів, речовин і виробів.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування на початковому етапі досудового розслідування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їхніх показань; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України,а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Також слідчий суддя у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою правильно дійшов до висновку про необхідність визначення розміру застави.

Так, злочин в якому пред`явлено повідомлення про підозру ОСОБА_8 є: тяжким, закінченим, умисним, корисливим.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді про те, що розмір застави - сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений Законом, станом на перше січня 2021 року,- буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного, та зумовлений ступенем довіри, до нього при якому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь яким чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню.
А тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги захисника з приводу визначення слідчим суддею великої суми застави, оскільки застава визначена в середньому розміру застави для відповідної категорії злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 вересня 2021 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 вересня 2021 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002167, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України строком на 60 днів, а саме з 15 години 00 хвилин, 07 вересня 2021 року до 15 годині 00 хвилин, 05 листопада 2021 року включно, з визначенням застави в сумі 90800 грн., - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4