ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/2856/21 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2707/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

представника ДУ «Хролівський виправний центр( №140) - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2021 року відносно ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_9 та голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .
В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що з урахуванням даних про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, поведінки за весь час відбуття покарання, а також відсутність даних, якими б підтверджувалась сумлінна поведінка засудженого, суд констатував відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Вказує , що начальник ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_9 та голова спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_10 звернулися з клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_8 07 квітня 2021 року.

Матеріали для розгляду комісії були підготовлені раніше.

Судовий розгляд цього питання відбувся 01.07.2021 року, тобто через три місяці після звернення до суду.

Додаткових даних про працевлаштування засудженого суд не витребував.

Крім того, в межах своїх матеріальних можливостей він сплачує кошти за виконавчими документами. На думку засудженого за час відбування покарання він довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку засудженого, представника виправного центру, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
В той же час, відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовнодо-строкове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне.
Засуджений ОСОБА_8 засуджений вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 27 травня 2019 року невідбуту частину покарання 3 роки 2 місяців 25 днів позбавлення волі замінено більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, відповідно до ст. 82 КК України.
В строк покарання зараховано час слідування під вартою з дня набрання ухвалою законної сили до прибуття до виправного центру, за правилами ст. 72 КК України.
Початок строку: 22.08.2017 р. Кінець строку: 17.07.2022 р.
Станом на 07.04.2021 засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, призначеного вироком суду.
Також з матеріалів судової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.08.2017 року.
За час тримання в Харківському слідчому ізоляторі характеризувався добре, режим тримання не порушував, заохочень та стягнень не мав.
З 27.09.2017 року відбував покарання в Державній установі «Божківська виправна колонія (№ 16)».
Був працевлаштований різноробочим виробничої зони установи. До праці ставився сумлінно, проявляв розумну ініціативу. За час відбування покарання характеризувався позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально- виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці був заохочений 3 (три) рази. Стягнень не мав.
З 09.07.2019 року відбуває покарання у Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)».
За час відбування покарання характеризується позитивно, за сумлінну поведінку і ставлення до праці має 2 (два) заохочення, стягнень не має.
Відповідно ст. 60 КВК України працевлаштований різноробом на контрагентському об`єкті ФОП « ОСОБА_11 ».
До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставлені завдання виконує своєчасно та в повному обсязі. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Під час проведення бесід профілактично - виховного характеру проявляє тактовність та щирість.
Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.
Виконує передбачені законодавством вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Відповідно до статті 66 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». До реалізації програми ставиться з зацікавленістю.
Підтримує родинні стосунки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень.
Вину у скоєному злочині визнав повністю.
Тому адміністрація виправного центру зробила висновок, що засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково від невідбутої частини покарання.

Заохочення засудженим отримувалися майже протягом всього періоду відбування покарання.
Так, відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_8 від 26.03.2021 року засуджений стягнень не має та має п`ять заохочень у виді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці, за сумлінну поведінку і ставлення до праці, які застосовані до нього 30.03.2018 р., 30.07.2018 р., 30.03.2019 р., 08.01.2020 р., 10.03.2021 р.
Така послідовність отриманих засудженим заохочень свідчить про бажання засудженої особи своєю поведінкою довести своє виправлення, що обґрунтовано випливає із зазначеного.

Згідно довідки головного бухгалтера ОСОБА_12 22.11.2019 року до установи для виконання надійшла постанова (ВП 58325375) від 19.11.2019 р. про утримання коштів в сумі 137444 грн. 84 коп. з ОСОБА_8 , 1963 р.н., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.
За час відбування покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» із заробітної плати ОСОБА_8 на сплату боргу утримано та перераховано 2734 (дві тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 52 коп.
Між тим, відповідно до довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_8 , наданої ДУ «Хролівський виправний центр № 140», з серпня 2019 року по січень 2020 року, в червні 2020 р., в лютому 2021р. був працевлаштований, отримував заробітну плату, яка в сумі складає 6921 грн. 57 коп.
Крім того , як вбачається з наведеної вище довідки у березні 2021 року засуджений ОСОБА_8 був працевлаштований у майстерні установи. А не працював в липні 2019 року у зв`язку з перебуванням у відділенні карантину, діагностики та розподілу, не залучався до праці з лютого 2020 року до травня 2020року, з липня 2020 року до січня 2021 року , оскільки відсутні робочі місця в установі, де він відбував покарання.

В цій же довідці зазначено, що за час відбування покарання у виправному центрі засуджений активно залучався до робіт з благоустрою установи, до яких відповідно до ч. 5 ст. 60 КВК України засуджені залучаються без оплати праці. Участю в цих роботах ОСОБА_8 подавав позитивний приклад для інших засуджених.

Зазначене додатково свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності доказів про працевлаштування засудженого, а також відсутності достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого.

Наведені дані про сумлінну поведінку і ставлення до праці засудженого ОСОБА_8 свідчать про те, що він довів своє виправлення, у тому числі, сумлінним ставленням до праці.

Також в судовому засіданні представник виправного центру надав довідку головного бухгалтера ОСОБА_12 від 09.09.2021 р. про те, що за час відбування покарання із заробітної плати ОСОБА_8 в рахунок сплати боргу утримано та перераховано 3774грн. 77 коп. , в тому числі 1571 грн. погашено достроково.

Окрім цього, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що засуджений за весь час не довів своє виправлення, оскільки рішенням комісії Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» від 12.02.2020 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як особі, яка не довела свого , так як адміністрація виправного центру звернулася з даним клопотанням про умовне - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 більше ніж через рік.

Таким чином, аналізуючи в сукупності дані про поведінку засудженого ОСОБА_8 за весь час відбування ним покарання, висновки суду про те, що він своєю поведінкою і ставлення до праці не довів своє виправлення, не відповідають фактичним обставинам провадження, тому колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду на підставі п.2 ч.1 ст.409 КПК України скасувати та відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України постановити нову ухвалу про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування невідбутої частини покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2021 року відносно ОСОБА_8 скасувати.

Клопотання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_9 та голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк 10 місяців 4 дні.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді