ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/627/22 Справа № 172/933/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 0000081 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
в режимі відеоконференції:
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2021 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 грн.
Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 20.09.2021року, зранку, ОСОБА_9 чекала своєї черги до лікаря-ендокринолога в приміщенні коридору КП "Васильківська ЦРЛ" Васильківської селищної ради за адресою: вул. Михайлівська буд. 76 в сел. Васильківка Синельниківського (Васильківського) району Дніпропетровської області. Того ж дня, в період часу з 10:30 годин до 11:00 годин, більш точного часу встановити не виявилось можливим, до кабінету лікаря підійшла раніше знайома ОСОБА_9 - ОСОБА_11 разом з чоловіком - ОСОБА_6 , які зупинилися біля вхідних дверей до кабінету лікаря. ОСОБА_9 зробила зауваження з приводу необхідності зайняти чергу.
В цей час вхідні двері до кабінету лікаря відчинилися і ОСОБА_9 , яка сиділа на лавочці навпроти вхідних дверей, намагалася підвестися, так як була її черга заходити до лікаря, але ОСОБА_6 , рукою тримаючи вхідні двері пропустив до кабінету свою дружину при цьому заважав підвестися ОСОБА_9 , яка все таки намагалася зайти до кабінету.

В цей час у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 виник протиправний умисел, направлений на спричинення останній легких тілесних ушкоджень.

Так, реалізуючи свій протиправний намір, направлений на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 усвідомлюючи свої дії, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись своєю перевагою у силі, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, схопив своєю лівою рукою за праву молочну залозу ОСОБА_9 та прикладаючи силу стиснув свою праву руку, завдавши біль останній, в результаті чого, ОСОБА_9 закричала від болю та підвелася на ноги. В цей час, ОСОБА_6 стоячи напроти ОСОБА_9 обличчям до обличчя останньої, своїми руками схопив ОСОБА_9 за верхню частину тулубу та продовжував утримувати її. Далі ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії пальцями своєї правої руки умисно подряпав обличчя ОСОБА_9 з правої сторони, в результаті чого у потерпілої ОСОБА_9 утворилися тілесні ушкодження у вигляді садна на верхньому повіку правого ока. Тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею або при ударі об такий та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, наніс умисне легке тілесне ушкодження.

В апеляції:
- прокурор просить вирок в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 510 грн..
В обґрунтовування свої вимог посилається на те, що не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого, не оскаржуючи фактичні обставини злочину, місце, час та спосіб вчинення та інші обставини, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним, вважає, що вирок має бути скасований через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вказує, що суд в мотивувальній частині навів доводи, враховуючи наявність тільки однієї обставини, що пом`якшує покарання, а саме, щире каяття, а також вчинення кримінального проступку та похилий вік обвинуваченого, які до обставин, що пом`якшують покарання, в розумінні ст. 67 КПК України не відносяться. При цьому, призначаючи покарання у меншому розмірі, ніж передбачений ч. 1 ст. 53 КК України, судом не була застосована ст. 69 КК України.

Заслухавши учасників судового провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти апеляційних вимог, потерпілу, яка також не заперечувала проти вимог апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактичних обставин, місця, часу, способу вчинення та інших обставин, встановлених судом і викладених у цьому вироку прокурором не оскаржується, інших апеляцій не надано, а тому дані обставини перегляду в апеляційному порядку не підлягають.
Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає обґрунтованими з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 50 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, не врахував вищезазначені вимоги Загальної частини КК України, та призначаючи саме таке покарання нижче від найнижчої межі не застосував положення ст. 69 КК України та не навів мотиви для її застосування, що є підставою для скасування вироку в частині призначення покарання та постановлення свого вироку.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_6 покарання, колегія суддів керується вимогами ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, дані про особу, який раніше не судимий, вину визнав повністю. Наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, похилий вік обвинуваченого, вчинення ним саме кримінального проступку та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Тому, враховуючи наведені обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 53 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Саме такий вид і розмір покарання буде необхідним, справедливим та достатнім для його виправлення, сприятиме перевихованню та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, колегія суддів не вбачає.
Доводи прокурора щодо безпідставності врахування судом першої інстанції у якості обставин, які пом`якшують вину обвинуваченого, а саме, похилий вік та вчинення кримінального проступку, які не передбачені ст. 66 КК України, є хибними з огляду та те, що відповідно до ч. 2 ст. 66 КПК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті.
Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 420 КПК України скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок в частині призначення покарання скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.
Керуючись, ст. ст. 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.
Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - скасувати в частині призначення покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким:
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4