Номер провадження: 11-сс/813/1961/21
Номер справи місцевого суду: 509/6898/21 1-кс/509/1076/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 03.12.2021, якою в межах кримінального провадження №0000646 від 10.11.2021 стосовно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, працюючого по найму, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді вигляді тримання під вартою до 10.01.2022
установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000646 від 10.11.2021 було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та був продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 10.01.2022 із з правом внесення застави в розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 12.11.2021, а саме у розмірі 158900 (сто п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот) грн.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що у вказаному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,2 ч. 1 ст. 177 КПК України, окрім того необхідно провести по справі ряд експертиз.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою з огляду на таке:
- підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину є необґрунтованою, додані до клопотання матеріали не несуть жодного доказового значення;
- підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Одесі, має на утриманні неповнолітню доньку;
- заявлені стороною обвинувачення ризики відсутні.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 03.12.2021 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, натомість прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

З аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступне.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно із клопотанням слідчого, досудовим розслідуванням установлено, що 10.11.2021 року, приблизно о 10 год. 30 хв., ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , вступили в злочинну змову між собою, направлену на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прибув до багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де на першому поверсі будинку, розташовується квартира АДРЕСА_4 , належна ОСОБА_12 ..
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла ОСОБА_12 , впевнившись в тому, що їх дії залишаться непоміченими для оточуючих, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, і використовуючи завчасно приготовлений інструмент, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_11 підійшов до дверей квартири і шляхом підбору ключа відчинив замок та проник всередину квартири, в той час як ОСОБА_10 перебував у автомобілі біля зазначеного будинку, стежачи за обстановкою, щоб попередити ОСОБА_8 і ОСОБА_11 про небезпеку та появу людей.
Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 таємно викрав майно, належне ОСОБА_12 , на загальну суму 139078,75 гривень, що є значною шкодою. З викраденим майном ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , залишили місце скоєння злочину та розпорядилися ним на власний розсуд.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, а саме заявою потерпілого та протоколами його допиту, протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення речей до впізнання, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколами обшуків від 10.11.2021.

Враховуючи той факт, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Колегія суддів також зауважує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не надано.

Під час апеляційного провадження, колегією суддів встановлено, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, на теперішній час не зменшились.
Так, апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді відносно того, що в зазначеному провадженні не зменшились ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, які обумовлені тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочин, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років, окрім того, не все майно, яке було викрадене у потерпілого було вилучено при обшуках.
Колегія суддів також приймає до уваги ту обставину, що досудове розслідування триває, 02.12.2021 постановою прокурора Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_6 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000461, від 31.07.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кримінальне провадження за №0000538, від 14.09.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кримінальне провадження за №0000629, від 01.11.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та кримінальне провадження за №0000646, від 10.11.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - об`єднані в одне провадження за №0000461, про що внесено відомості до ЄРДР.
Окрім того, апеляційний суд враховує, що на час розгляду питання про продовження запобіжного заходу було не завершено проведення трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.1 (дослідження слідів людини та слідів тварини), трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.2 (дослідження знарядь, агрегатів, інструментів і залишений ними слідів, ідентифікація цілого за частинами), трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження).
Доводи захисника відносно того, що підозрюваний працює по найму, має на утриманні неповнолітню дитину та позитивно характеризується апеляційний суд приймає до уваги, разом з цим зауважує, що вказані обставини не спростовують викладені в клопотанні слідчого доводи, а тяжкість інкримінованого злочину та наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду не дає достатніх підстав вважати, що зазначені фактори можуть мати стримуючу дію.
Водночас колегія суддів враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Матеріали справи не містять інших відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.
Істотних порушень КПК України, які б стали підставою для зміни або скасування оскаржуваної ухвали апеляційним судом не встановлено.
Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання названим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді відсутні.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 184, 194, 370, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 03.12.2021, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 10.01.2022 із правом внесення застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4