Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/123/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10 січня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10.01.2022 року 14 год. 50 хв. до 10.03.2022 року 14 год. 50 хв. включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Петрівського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0001593 відносно ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10 січня 2022 року, ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10.01.2022 року 14 год. 50 хв. до 10.03.2022 року 14 год. 50 хв. включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі. До закінчення строку тримання під вартою судове провадження не може бути завершене. По даній справі не допитано свідків, не досліджено матеріали кримінального провадження, також не допитано обвинуваченого, представника потерпілої юридичної особи. На даний час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків. Враховуючи обставини кримінального провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Крім того, запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження в суді.

В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України. В даному випадку до обвинуваченого ОСОБА_7 можливо було застосувати цілодобовий домашній арешт. Обрання тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України. ОСОБА_7 вважається таким, що не має судимості, щиро кається у скоєному, активно сприяв досудовому розслідуванню, що підтверджується його показаннями. ОСОБА_7 буде з`являтися до суду на перші виклики, йому немає будь-якого сенсу переховуватися від органів досудового розслідування. ОСОБА_7 працює неофіційно та має намір відшкодувати матеріальну та моральну шкоду потерпілій. Жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України прокурором не доведений та не обгрунтований ОСОБА_7 розуміє, що переховування від суду завдасть йому ж, перш за все, шкоду, та може в подальшому призвести до отримання максимального строку за санкцією статті злочину, в якому він обвинувачується. Після вчинення злочину ОСОБА_7 не вчинив жодних дій щодо переховування. Також слід врахувати, що перебуваючи під домашнім арештом, він не зможе впливати на свідків. А, тому в даному випадку не доведено наявність ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Крім того, по даній справі не допитано свідків, не досліджено матеріали кримінального провадження, також не допитано обвинуваченого, представника потерпілої юридичної особи.

Також те, що на даний час ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_6 з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, до апеляційного суду не надано.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 від 10.01.2022, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10 січня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10.01.2022 року 14 год. 50 хв. до 10.03.2022 року 14 год. 50 хв. включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підписи)