Справа № 357/827/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0003042 від 09.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 частини 2 статті 185 та частини 2 статті 185 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 26.01.2022 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за за №0003042 від 09.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 частини 2 статті 185 та частини 2 статті 185 КК України.

З дотриманням положення ч. 3 ст. 35 КПК України та Розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, вказаний обвинувальний акт передано для розгляду головуючому судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 .

В порядку ст. 314 КПК України судом призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт наданий суду, складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання для визначення підсудності немає.

Обвинувачений в судовому засіданні також не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.

Представники потерпілих в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши обвинувальний акт, доданий до акту реєстр матеріалів досудового розслідування, - головуючий суддя приходить до наступних висновків.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Підстав для прийняття рішень визначених п. 2-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не має.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України і поверненню прокурору не підлягає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду відсутні, відтак головуючий суддя приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 до розгляду в судовому засіданні.

Зазначене судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, - відсутні.

Цивільний позов в порядку ст. 128 КПК України не заявлено.

Відповідно до положень п. 26 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 318 КПК України судом визначено коло осіб зі сторони обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Щодо письмового клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 поданого в порядку ст.315 КПК України, суд зазначає.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане письмове клопотання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що він обвинувачується у скоєнні ряду нетяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді до 5 років позбавлення волі, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості. Крім того, ОСОБА_4 усвідомлює, що за вчинені злочини, в разі доведення його вини, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з чим ризики, передбачені п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України на теперішній час не зменшились, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення заявленого клопотання прокурора заперечував, вважав за можливим застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, просив врахувати наявність в нього тяжкого захворювання.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, зокрема прокурора, який підтримав заявлене клопотання, думку обвинуваченого, який заперечував проти його задоволення, суд встановив наступне.

Відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2021 року, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: можливість обвинуваченого переховуватись та ухилятися від явки до суду, вчинити інше кримінальне правопорушеня, у зв`язку з чим застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21 лютого 2022 року.

Визначений судом строк запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 спливає, разом з тим, з об`єктивних підстав, судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні до зазначеного строку, провести не представляється можливим.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. При цьому, положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України щодо автоматичного продовження строку тримання під вартою чи домашнього арешту без наявності відповідних клопотань учасників кримінального провадження рішенням Конституційного суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 року визнано неконституційним. Конституційний Суд України виходить з того, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. У вказаному рішенні зазначено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосований судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.

З урахуванням вказаного, суд відмічає, що застосування строків тримання під вартою згідно норм діючого кримінального процесуального законодавства передбачено: 1) слідчим суддею під час досудового розслідування (ст.ст. 197, 199 КПК України); 2) судом під час саме судового розгляду (ст.ст. 315, 331 КПК України). Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Заявлене прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

З дотриманням ч.2 ст.184 КПК України клопотання вручено 15.02.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 , останній в судовому засіданні не заперечував даний факт.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст.194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України - враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.

Щодо заявлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України та не можливістю застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд зазначає.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують обвинуваченого, зокрема, відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність місця працевлаштування, наявність не знятих та не погашених судимостей за вчинення злочинів проти власності ОСОБА_4 , у разі доведення його винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Зазначені ризики є суттєвими і їм неможливо запобігти у разі застосування до ОСОБА_4 будь-яких інших запобіжних заходів, що не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого, крім тримання під вартою. Вказане свідчить, що обвинувачений, перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання та, ймовірніше за все, прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленні правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд також погоджується з доводами прокурора, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, будучи особою, яка звільнилася 07.10.2020 від відбування покарання з випробуванням в 1 рік, по закінченню вказаного терміну, належних висновків для себе не зробив, не припинив свою злочинну діяльність та знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні сімнадцяти умисних злочинів проти власності. Суд з огляду на вказане, вважає, що ризик вчинення інших кримінальних правопорушень є реальним.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінює в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. Так, судом враховано, що:

1) за способом життя та економічним становищем: обвинувачений до затримання не працював, не одружений, утриманців не має, маючий зареєстроване місця проживання, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки.

2) за віком: обвинувачений є повнолітнім, тому має повну кримінально-процесуальну дієздатність, раніше неодноразово судимий.

3) за станом здоров`я: відсутні документально підтвердженні відомості про наявність захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють застосування до нього попереднього ув`язнення, відсутні скарги про неналежні умови його перебування або лікування, у разі виникнення в цьому потреби, в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Вказані обставини, за переконанням суду, мають бути оцінені як такі, що жодним чином не будуть стримуючими факторами для вживання обвинуваченим перешкод запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судові засідання та для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження. В зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Враховуючи обсяг пред`явленого обвинувачення, суд вважає необхідним визначити його строк в межах 60 днів з дня постановлення ухвали.

З урахуванням наведеного суд дійшов до переконання, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України вбачається, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 17, 177-178, 183, 194, 197, 199, 314 315, 372, 376 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за за №0003042 від 09.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 частини 2 статті 185 та частини 2 статті 185 КК України, у відкритому судовому засіданні, в залі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за адресою: м. Біла Церква, вул. Першотравнева, буд.4А, на 14-00 годину 23 лютого 2022 року.
Справу розглядати суддею одноособово.

Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, представники потерпілих та обвинувачений.

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 частини 2 статті 185 та частини 2 статті 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 квітня 2022 року включно.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення в частині застосування запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження та направити для виконання начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

В іншій частині ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, винесене за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Повний текст ухвали оголошено учасникам судового провадження у судовому засіданні о 15-30 годині 18 лютого 2022 року.

Суддя: ОСОБА_5