У Х В А Л А

"02" лютого 2022 р. Справа153/1847/21

Провадження1-кс/153/31/22-к

Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника власника майна адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області в місті Ямпіль Вінницької області в режимі відео конференції з Шевченківським районним судом міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту,
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 із вказаним клопотанням. Свої вимоги мотивує наступним: в провадженні слідчого ВП №1 Моглиів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000143 від 28.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27 листопада 2021 року учасником якої є ОСОБА_5 , що керував транспортним засобом «Citroen Nemo», д.н.з. НОМЕР_1 та ОСОБА_6 , який керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_2 . 01 грудня 2021 року слідчий суддя Ямпільського районного суду Вінницької області наклав арешт з позбавленням права відчуження, володіння та користування на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженні №0000143 від 28.11.2021, яке має значення речових доказів, а саме: на автомобіль марки «Citroen», моделі «Nemo», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 власником якого являється ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 , як власник транспортного засобу є третьою особою, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт майна. З клопотанням до суду про арешт майна звернувся не прокурор, а слідчий, що є порушенням вимог ст. 64-2 КПК України. ОСОБА_7 не була повідомлена про прийняті процесуальні рішення щодо належного їй майна. Копію ухвали про арешт майна було отримано її представником лише 21 січня 2022 року. Метою накладення арешту на автомобіль марки «Citroen», моделі «Nemo», д.н.з. НОМЕР_1 , було запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для проведення судових експертиз. На даний час у кримінальному провадженні із зазначеним транспортним засобом проведені всі необхідні слідчі дії, в тому числі судові експертизи, а тому підстави накладення арешту на майно відпали.

Окрім того, ОСОБА_7 не є підозрюваною у кримінальному провадженні, а тому автомобіль марки «Citroen», моделі «Nemo», д.н.з. НОМЕР_1 , не може бути використаний для відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 не несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану у кримінальному провадженні, також її майно не підлягає спеціальній конфіскації. Автомобіль марки «Citroen», моделі «Nemo», д.н.з. НОМЕР_1 , необхідний ОСОБА_7 з метою використання у власних потребах, у тому числі для поїздок до місця роботи у інше місто, що набуває особливої актуальності в умовах карантинних обмежень щодо користування громадським транспортом. З урахуванням вищевикладеного, просить суд скасувати арешт з автомобіля марки «Citroen», моделі «Nemo», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , власником якого являється ОСОБА_7 , який накладений на підставі ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року, наданням права на його відчуження, володіння та користування.
Слідчий Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Не заперечує щодо задоволення клопотання та скасування арешту з автомобіля.
Представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_3 діючи на підставі ордеру серії АО №1048150 в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив суд його задоволити.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Зі змісту ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області справа 153/1847/21 від 01 грудня 2021 року вбачається, що підставою для накладення арешту на автомобіль марки «Citroen», моделі «Nemo», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 було те, що вищезазначене майно відповідало критеріям ст.98 КПК України щодо речового доказу, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.
У той же час, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
В судовому засіданні слідчому судді не надано доказів, які б свідчили про існування підстав для подальшого арештуавтомобіля марки «Citroen», моделі «Nemo», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 . ОСОБА_7 є власником автомобіля марки «Citroen», моделі «Nemo», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 .

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
За змістом ч.ч.3,4 ст.132 КПК України арешт, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч.3 ст.22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які представлені слідчому судді. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні. Будь-яких доказів або серйозних аргументів, які б свідчили про необхідність подальшого утримання вказаного автомобіля, для виконання завдання кримінального провадження, слідчим не надано.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_7 належним їй майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. Таким чином, клопотання про скасування арешту необхідно задоволити.
Керуючись ст.ст. 132, 167, 170, 174, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, - задоволити .
Скасувати арешт з автомобіля марки «Citroen», моделі «Nemo», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , власником якого являється ОСОБА_7 , який накладений на підставі ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року, з наданням права на його відчуження, володіння та користування.
Копію ухвали негайно направити на виконання слідчому та прокурору.
Ухвала оскарженню не підлягає і вступає в законну силу з моменту її проголошення.
Слідчий суддя : ОСОБА_1