Справа № 206/3615/21
Провадження № 1-кп/206/231/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2021 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000217 від 23 липня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-08.04.1991 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою відбування покарання на підставі ст. 46-1 КК України на 2 роки;
-23.09.1991 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 43 КК України частково приєднано 1 рік 6 місяців позбавлення волі за попереднім вироком від 08.04.1991, остаточно призначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
-26.07.1996 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-09.08.1999 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-29.11.2001 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-16.04.2004 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 390 КК України до позбавлення волі на 1 рік; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано 4 місяці позбавлення волі за попереднім вироком, остаточно призначено 1 рік 4 місяці позбавлення волі;
-09.06.2006 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;
-26.11.2007 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 2 роки 1 місяць за вироком від 09.06.2006, остаточно призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі;
-07.07.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
-05.08.2019 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.
Так, 15 липня 2021 приблизно о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився в передпокої разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за місцем мешкання останньої, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 в той же день та час, перебуваючи за вищевказаною адресою, підійшов ззаду до ОСОБА_6 , обхватив своєю правою рукою шию останньої та почав її душити, де в цей саме час, противоправні дії ОСОБА_8 , були зупиненні ОСОБА_7 , після чого остання запропонувала ОСОБА_4 покинути приміщення вищевказаної квартири та спуститися на вулицю, на що останній погодився.
Того самого дня, приблизно о 07 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 вийшла на вулицю, де стоячи біля під`їзду вищезазначеного будинку, побачила ОСОБА_4 , який продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , підійшовши до останньої та стоячи обличчям до неї, схопив рукою шию ОСОБА_6 та почав душити.
В той саме час, противоправні дії ОСОБА_4 , були знову зупиненні ОСОБА_7 , в результаті чого останній з місця вчинення кримінального правопорушення пішов.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді двох внутрішньо-шкіряних крововиливів - в підщелепній області ліворуч, 10-ти саден - в підщелепній області ліворуч з переходом частково на передньо-бічну поверхню шию ліворуч.
Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі: п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав у повному обсязі та суду показав, що вони з ОСОБА_7 зайшли до неї в квартиру, де також була її подруга ОСОБА_6 , яка перебувала у п`яному вигляді та почала висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою. На цьому ґрунті у них виник конфлікт, в ході якого він схопив ОСОБА_6 за шию, щоб вона припинила висловлюватись на його адресу. Також зазначив, що в обвинувальному акті вірно викладені усі обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що щиросердне розкаюється та просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутністю у зв`язку із зайнятістю на роботі та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання на розсуд суду.
Вислухавши показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України.
За таких обставин, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує дії обвинуваченого, які виразились в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, за ч. 1 ст. 125 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз 05.08.2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, під наглядом у лікаря психіатра не перебуває, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями знаходився з 11.08.2014 з метою профілактики з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання інших стимуляторів, включно з кофеїном, вживання з шкідливими наслідками, знятий з обліку 23.12.2016 по відсутності даних, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України є рецидив вчинення кримінального правопорушення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, з урахуванням чого суд приходить до висновку, що покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.
Разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2019, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, покарання ОСОБА_4 суд призначає за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного складання призначених покарань.
Відповідно до ст. 71 КК України та роз`яснень, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинання одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків суд повністю приєднує невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2019, перевівши менш суворий вид покарання у виді громадських робіт в більш суворий вид позбавлення волі, виходячи з такого їх співвідношення: один день позбавлення волі відповідає восьми годинам громадських робіт.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0000217 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.
На підставі ст. 71, п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2019 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 10 (десяти) днів позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_4 , помістивши його в Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для подальшого етапування до місць відбування покарання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1