У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2021 року м. Ужгород
У своїй скарзі ОСОБА_3 вказує, що у відповідності до зазначеної ухвали слідчого судді, 02.11.2021р. ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 подали заяву до старшого слідчого з ОВС слідчого управління ГУ НП у Закарпатській області майора поліції ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна.
Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Слідчий ОСОБА_7 , бездіяльність якого оскаржується, ані уповноважена особа СУ ГУНП в Закарпатській області (представник), у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, заперечень чи заяв не подавав. Однак його неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті відповідно до ст. 306 КПК України.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , перевіривши доводи скарги та матеріали, додані неї, приходжу до наступного висновку.
Згідно долученої до матеріалів заяви від 02.11.2021р. ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 звернулися до старшого слідчого з ОВС слідчого управління ГУ НП у Закарпатській області майора поліції ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України.
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що вилучене майно, на яке не накладено арешт, слід повернути особі, у якої воно було вилучене.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З аналізу наведеної норми слідує, що законом передбачений вичерпний перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування.
Враховуючи наведеневище, слідчий суддя вважає, що вимога адвоката ОСОБА_4 про визнання бездіяльності слідчого незаконною до задоволення не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 167-169, 171, 173, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С ТА Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено о 15 год. 30 хв., 12.11.2021 року.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1