УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді заяви слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі в розгляді скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

7 грудня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 заявила самовідвід від участі в розгляді заяви судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі в розгляді скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення (справа№ 761/16968/21, провадження (1-кп/761/24029/2021).

Свою заяву про самовідвід суддя обґрунтовує тим, що до її провадження надійшла заява судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 про самовідвід від участі в розгляді скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

При цьому, ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.07.2021, її (суддю Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 ) відведено від участі у розгляді скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 761/16968/21). Вказана обставина може викликати у сторін сумнів у її неупередженості, усунення будь-яких сумнівів та недопущення недовіри учасників процесу, забезпечення їх права на правомірні очікування законності можливого вироку в майбутньому, та забезпечення дотримання загальних засад кримінального судочинства, відповідно до яких кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом під час розгляду заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід.

Крім того, суддя ОСОБА_3 посилається на правову позицію викладену у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №277/599/15-к (провадження №51-9889км18), якою вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду було скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції, виключно з мотивів, що судом не було забезпечено достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, оскільки питання про відвід головуючого судді, який ухвалив вирок, вирішувалося суддею, котра, виходячи з приписів п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України, була раніше відведеною від розгляду справи, та відповідно не мала права брати участі у кримінальному провадженні.

Учасники кримінального провадження, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причини свого неприбуття.

Дослідивши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід та проаналізувавши викладені в ній обставини, а також вивчивши матеріали судової справи № 761/16968/21, приходжу до наступного висновку.

Так, статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України під кримінальним провадженням слід розуміти досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, в п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Наведені у заяві судді ОСОБА_3 про самовідвід обставини не можна визнати такими, що виключають можливість її участі у розгляді заяви судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 про самовідвід від участі в розгляді скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки вона не містить ознак жодної з обставин, передбачених статтями 75 та 76 КПК України. При цьому, суть заявленого самовідводу, зводиться до припущень слідчого судді з приводу того, що відповідно до ухвали судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.07.2021, її (суддю Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 ) відведено від участі у розгляді скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 761/16968/21), що на думку судді ОСОБА_3 може викликати сумніви щодо її неупередженості при розгляді заяви про самовідвід іншого судді від даної скарги.

Такого роду твердження у будь-якому випадку саме по собі не може слугувати достатньою підставою для самовідводу слідчого судді, оскільки не вказує на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_3 та її особисту зацікавленість в результатах розгляду справи.

Крім того вбачається, що КПК України не передбачає можливості заявити самовідвід суддею, якому передано для розгляду заяву про відвід судді від участі в судовому розгляді, оскільки за змістом положень ст.ст. 75, 76, 81, 82 КПК України відвід (самовідвід) може бути заявлений суддею (слідчим суддею) лише при розгляді справи по суті, у зв`язку з чим заява судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від участі в розгляді заяви судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 про самовідвід від участі в розгляді скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 75, 80-81, 376, 532 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді заяви слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі в розгляді скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення (справа №761/16968/21, провадження 1-кп/761/24029/2021) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. КВАША