Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7076/21
Провадження № 1-кс/711/2168/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Черкаси
Слідчий - суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні № 0000210 від 21.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 367 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесеним у кримінальному провадженні №0000210 від 21.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 367 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи особою раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 КК України, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, в невстановлений органом досудового розслідування час за невстановлених обставин у ОСОБА_5 повторно виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами, отриманими від продажу квартири АДРЕСА_2 .

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами, отриманими від продажу квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 вступив в злочинну змову з невстановленими досудовим слідством особами, які виготовили завідомо недостовірний документ, а саме: довідку №7554о від 25.05.2017 року видану КП «ЧООБТІ» на ім`я ОСОБА_7 , про те, що станом на 01.01.2013 року квартира АДРЕСА_2 зареєстровано у Черкаському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації за останньою, документи що підтверджують право власності на вказану квартиру згідно даної довідки є: рішення Черкаського МВК № 197 від 12.07.1996 року, довідка ЖБК № 127 від 14.07.1992 року.

Так, невстановлена в ході досудового розслідування особа, користуючись оригіналом паспорту громадянина України, виданого на ім`я померлої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано лікарське свідоцтво про смерть №380 від 16.06.2015 року КУ «Черкаським обласним бюро СМЕ» ЧОР та за фактом смерті якої внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001669 від 16.05.2015 року, паспорт серія НОМЕР_1 , виданого Придніпровським РВ УМВС у Черкаській області від 27.06.2003 року, який відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1 від 30.11.2020 року не зданий, 23.06.2017 року звернулась до державного реєстратора Виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_8 , який о 14 год.29 хв., на підставі поданої йому ніби-то від імені ОСОБА_7 , довідки КП «ЧООБТІ» № 7554 о від 25.05.2017, відкрив розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна, а саме: кв. АДРЕСА_2 , таким чином здійснив за померлою ОСОБА_7 державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами, отриманими від продажу квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 вступив в злочинну змову з невстановленою досудовим слідством особою, яка підробила розписку від 04.06.2014 року, написану ніби то ОСОБА_7 про наявність боргових зобов`язань у останньої перед ОСОБА_5 в сумі 11200 доларів США., у якій відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-21/7584-ПЧ від 11.06.2021 року підпис від імені ОСОБА_7 в розписці від 04.06.2014 року виконаний не ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою.

Після цього ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, достовірно знаючи, що жодних грошових коштів у борг ОСОБА_7 04.06.2014 року він не надавав та жодної боргової розписки остання не писала, що підтверджується висновком експертів № 3622/3623-21 від 24.09.2021 року, відповідно до якого рукописні записи та підпис у розписці від 04.06.2014 року виготовлений не у той час яким датований документ 04.06.2014 року, а у період часу, ймовірно не раніше квітня 2015 року та не пізніше березня 2017 року, використавши завідомо підроблену розписку, звернувся з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики до Соснівського районного суду, тобто мав намір на заволодіння грошовими коштами у сумі 11 200 доларів США.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 померла та з`явитись на виклик до суду не може, вступив в злочинну змову з невстановленою досудовим слідством особою, яка підробила заяву, датовану 17.01.2019 року, написану ніби то померлою ОСОБА_7 , про те що остання визнає позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення судом та в якій остання просить розглядати справу без її участі та взяти до відома дану заяву.

Після чого, 27.11.2018 року у невстановлений час та місці ОСОБА_5 звернувся для представлення своїх інтересів у суді до адвоката ОСОБА_9 , якому передав для подальшого використання завідомо підроблений документ, а саме: вищезазначену заяву від 17.01.2019 року про визнання ОСОБА_7 боргових зобов`язань на користь ОСОБА_5 , на підставі якої, суддею Соснівського районного суду у м. Черкаси було винесено рішення про задоволення позовної заяви ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості за договором позики у розмірі 312 816 грн.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами, отриманими від продажу квартири АДРЕСА_2 , в невстановлений досудовим розслідуванням точний час, ОСОБА_5 достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_7 жодних грошових коштів в борг у нього не брала та не писала відповідних боргових розписок, є померлою та жодним чином повернути ніби то боргові кошти не може, 06.03.2019 року отримав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики у розмірі 312 816 грн. та будучи обізнаним про порядок стягнення боргу, надав зазначений виконавчий лист приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_10 , надав виконавчий лист виданий Соснівським районним судом м. Черкаси від 06.03.2019 року, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 58589357.

В подальшому, приватним виконавцем ОСОБА_10 , в рамках виконавчого провадження №58589357 при примусовому виконанні на підставі виконавчого листа виданого 06.03.2019 року Соснівським районним судом м. Черкаси винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_7 квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яку в 24.07.2019 року було реалізовано через проведені електронні торги, а отримані кошти за продаж квартири приватним виконавцем ОСОБА_10 перераховано ОСОБА_5 , вирученими коштами від продажу квартири останній розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому в особі Черкаської міської ради матеріальної шкоди у сумі отримав від виконавця 213 270 грн. 50 коп..

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Черкаси, українець, громадянин України, офіційно непрацюючий, одружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України умисне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, що завдало потерпілому матеріальної шкоди у великих розмірах.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи особою раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 КК України, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий умисний корисливий злочин, у сукупності з суворістю покарання, яке загрожує йому за вчинення тяжкого злочину, дає підстави дійти висновку про наявність ризику ухиляння від органів досудовою розслідування, прокуратури чи суду, перебуваючи на волі може скоїти нові умисні злочини, враховуючи суспільно небезпечний характер діянь, поведінку особи після вчинення кримінальних правопорушень, спроби переховуватись, з метою припинення злочинної діяльності та забезпечення належної поведінки виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з ізоляцією особи від суспільства є неспіврозмірною з характером вчинення даною особою кримінального правопорушення.

А тому, просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали та просили його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, зіславшись на необґрунтованість підозри, а також на відсутність ризиків.

Заслухавши пояснення слідчої ОСОБА_4 , пояснення прокурора ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Надані органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні докази (протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_11 від 22.10.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 23.02.2021 року; позовна заява ОСОБА_5 ; заява ОСОБА_7 від 17.01.2019 року; рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.01.2019 року №712/13750/19; заява ОСОБА_5 від 03.2019 року; акт приватного виконавця ОСОБА_10 про проведені електронні торги (аукціон) від 12.08.2019 року; висновок експерта №СЕ-19/124-21/5777-ПЧ від 05.05.2021 року; висновок експертів №3622/3623-21 віл 24.09.2021 року; висновок експерта №329 віл 23.06.2021 року) в їх сукупності та з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок дають підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

До того ж в судовому засіданні органом досудового розслідування доведена наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а зокрема: можливість незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, чим перешкоджати кримінальному провадженню. Разом з тим, органом досудового розслідування не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КК України, не може запобігти тим ризикам, які існують та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, такий ризик, як вільне спілкування зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні та можливість здійснювати вплив на них, як при особистому спілкуванні, так і в телефонному режимі чи через мережу Інтернет, може бути усунений шляхом покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків у вигляді заборони у спілкуванні з даними особами та не потребує застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Існування інших ризиків, на які посилається слідчий, передбачених п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведено слідчим в судовому засіданні.

Згідно положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

А тому, враховуючи вищевикладене, пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні тяжкого злочину, положення вищевказаної Конвенції, дані про особу підозрюваного, а також те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, являється фізичною особою-підприємцем, слідчий суддя не вбачає підстав для обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою та приходить до висновку про часткове задоволення клопотання та обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час строком на два місяці, з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 40, 131, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят діб, а саме до 02 січня 2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не залишати місце свого постійного проживання АДРЕСА_1 з 20.00 год. по 07.00 год. ранку, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідками в даному кримінальному провадженні, окрім як при проведенні слідчих та процесуальних дій за їх участі;

- здати слідчому на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 05.11.2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1