Справа № 344/134/21
Провадження № 1-кп/344/646/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, раніше судимого: вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.06.2018 року за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці; вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.04.2021 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного злочину, на шлях виправлення і перевиховання не став та вчинив новий умисний корисливий злочин - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за наступних обставин.

Так, 29 вересня 2020 року приблизно о 00 год. 50 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будинку № 3 по вул. Марійки Підгірянки в м. Івано-Франківськ, побачив припаркований автомобіль марки «Audi А6», 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, який перебуває у правомірному користуванні потерпілого ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 підійшов до вказаного транспортного засобу. В подальшому, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, пересвідчившись, що дверцята автомобіля не замкнуті та за його діями ніхто не спостерігає, відчинив їх, тим самим забезпечивши собі доступ до салону автомобіля марки «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , звідки таємно викрав автомагнітолу марки «Sony» модель «CDX-GT300EE», вартістю 373грн., сонцезахисні окуляри «Ray-Ban» серії «Erika RB4171 622/8G», вартістю 1278 грн. та гаманець марки «Samsonite», чорного кольору, вартістю 210 гривень. В подальшому ОСОБА_5 з викраденим майном місце вчинення кримінального правопорушення покинув, проте неподалік будинку № 49, по вул. Залізнична в м. Івано-Франківськ з викраденим майном був помічений та затриманий потерпілим ОСОБА_7 та його товаришами. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1861грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно та суду пояснив, що 29 вересня 2020 року вночі по вул. Марійки Підгірянки в м. Івано-Франківськ проник в автомобіль марки «Audi А6», з якого викрав авто магнітолу, гаманець та окуляри. Після чого він направився в сторону вокзалу, однак його наздогнали і затримали. До вчиненого ставиться критично, шкодує і щиро кається, викрадене майно потерпілому повернуто. Просив суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України нетяжким злочином; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; він не працює; одружений; має на утриманні двох неповнолітніх дітей; на обліку в лікаря психіатра не перебуває; перебуває на обліку в лікаря нарколога; відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 252/2020 від 07.12.2020 року ОСОБА_5 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, на період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_5 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.04.2021 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік; а також відсутність претензій у потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та наявність двох неповнолітніх дітей на утриманні.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, яка просила на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць, обвинуваченого, який просив суворо не карати та його захисника, який просив мінімального покарання, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Крім цього, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення 26.04.2021 року Долинським районним судом Івано-Франківської області вироку, яким його було засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, то покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими в ч. 4 ст.70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2021 року, більш суворим покаранням за цим вироком, - позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання, зарахувавши в строк покарання частково відбуте ним покарання за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 45коп. процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази: два сліди пальців рук (постанова слідчого від 16.10.2020 року), - знищити; викрадене в потерпілого майно (постанова слідчого від 01.10.2020 року), - повернути потерпілому ОСОБА_7 , інше, вилучене в ОСОБА_5 майно (постанова слідчого від 01.10.2020 року), - йому повернути.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя Роман ХОРОСТІЛЬ