Справа № 944/520/22
Провадження №1-кс/944/105/22
14.02.2022 рокум.Яворів
Скарга обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 26.08.2021 року у справі № 944/3705/21 було задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано уповноважених осіб Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, які містяться у заяві ОСОБА_3 .
31.01.2022 року, у відповідь на адвокатський запит, ОСОБА_2 отримано постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2.ч.1 ст.284 КПК України. Вважає дану постанову незаконною і передчасною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчим не проведено ряд обов`язкових слідчих і процесуальних дій, зокрема, не допитано заявника та ОСОБА_4 , також зазначив, що вказана постанова є невмотивованою, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України. У зв`язку з викладеними обставинами, заявник просить скасувати вищезазначену постанову про закриття кримінального провадження.
Адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав скаргу в повному обсязі, просив про її задоволення з підстав, викладених в скарзі.
Старший слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду скарги була повідомлена належним чином.
Неявка дізнавача, слідчого або прокурора не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч.3 ст.306 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою, зіставивши доводи скарги з вимогами закону, виходить з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За результатами розгляду скарги слідчий суддя може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора (п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України).
У постанові вказано, що в ході проведення досудового розслідування виникла необхідність в проведенні слідчих дій за участю ОСОБА_6 . Слідчий в порядку 135 КПК України поштовою кореспонденцією скеровано повістку про виклик ОСОБА_6 , який під час телефонної розмови повідомив, що не зможе прибути до слідчого відділу оскільки хворіє, зобов`язання не виконує, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі, умислу на невиконання судового рішення не мав.
Також у постанові зазначено, що відповідальність за ст.382 може настати лише у випадку невиконання службовою особою правосудного судового рішення, а суб`єктом злочину може бути лише службова особа, яка відповідно до повноважень повинна була вчинити дії по виконанню судового рішення або завдяки своїм повноваженням мала можливість перешкоджати останньому. У боржника ОСОБА_6 прямого умислу та прямої відмови від виконання судового рішення або ухилення від його виконання не було.
З огляду на дані обставини, кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст382 КК України.
Слідчий суддя зазначає, що завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу та щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі ч.2 ст.9 КПК України, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.
Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р. (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
Проте, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених у заяві ОСОБА_3 , не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності та без збирання доказів, на які вказувала заявник.
Слідчий суддя вважає за доцільне, з урахуванням принципу диспозитивності (ст. 26 КПК України), не перебираючи на себе дискреційні повноваження слідчого, які передбачають самостійність слідчого у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України), звернути увагу на деякі обставини, що вказують на неповноту слідства, але які не є вичерпними і їх усунення не позначатиме зворотнє.
Так в постанові слідчого не зазначено, які слідчі (розшукові) заходи були здійснені для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження, які докази були ним досліджені в ході досудового розслідування, на підставі яких він прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження.
Слідчий не допитала заявника щодо повідомлених нею фактів про вчинення кримінального правопорушення.
Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не були дотримані вимоги чинного кримінально-процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.
У зв`язку з зазначеним слідчий суддя дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 9, 91, 93, 94, 110, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000613 від 02.10.2021року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, задовольнити.
Постанову старшого слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_5 від 30.12.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000613 від 02.10.2021року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України - скасувати.
Копію ухвали надіслати сторонам по справі.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлений і підписаний 17.02.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1