Справа №295/9201/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 20003832 від 15.09.2018 р., -

У С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся зі скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 20003832 від 15.09.2018 р., в якій заявник просить зобов`язати уповноважену службову особу Житомирської окружної прокуратури виконати його, ОСОБА_3 вимоги викладені у клопотанні від 27.04.2021 р., визначити підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за №200038332 від 15.09.2018 р., у відповідності до вимог передбачених статтею 216 КПК України та до положень Закону України «Про державне бюро розслідувань». Вобґрунтування своєї скарги заявник вказав, що в провадженні Житомирського районного управління поліції ГУНП у Житомирській області на досудовому розслідуванні знаходяться 25 кримінальних справ стосовно працівників правоохоронних органів. Процесуальне керівництво по даним кримінальним провадженням здійснюється Житомирською окружною прокуратурою. 27.04.2021 р. ним, ОСОБА_3 до даної прокуратури подане письмове клопотання в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України про визначення підслідності. За твердженням заявника, дане клопотання розглянуто не було.

11.05.2021 р. ухвалою Богунського районного суду м. Житомира зобов`язано уповноважених осіб Житомирської окружної прокуратури розглянути в порядку статті 220 КПК України клопотання ОСОБА_3 від 27.04.2021 р.

Постановою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 21.05.2021 р. яку, за твердженням ОСОБА_3 , отримано ним 15.07.2021 р. відмовлено у визначенні підслідності у кримінальному провадженні №20003832 від 15.09.2018 р.,

Заявник вважає винесену постанову прокурора необґрунтованою, посилаючись на викладені у скарзі посилання на ст. 216 КПК України, про те, що досудове розслідування у кримінальних провадженнях про злочин, вчинений працівником правоохоронного органу, здійснюється слідчими Державного бюро розслідувань та Закон України «Про державне бюро розслідувань», норми якого є імперативними і підлягають прямому виконанню. Посилаючись на викладене, заявник просить задовольнити вимоги вказані у скарзі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 наполягав на задоволені своєї скарги.

Прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 про день та час слухання скарги був повідомлений належним чином. Направив до суду заяву в якій просив судове слухання проводити без його участі, заяву ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Положеннями ст. 303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню, а саме: на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або дізнавача: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 91 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, право учасників кримінального провадження ініціювати, в порядку ст. 220 КПК України, здійснення процесуальних дій (слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій) в кримінальному провадженні, які фіксуються під час кримінального провадження, відповідно до вимог ч.1 ст. 103 КПК України та спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях процесу, проведення яких забезпечується силами, засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених КПК України.

За змістом скарги, 19.05.2021 р. до Житомирської окружної прокуратури надійшло клопотання ОСОБА_3 про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 20003832 від 15.09.2018 р., де просив визначити органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Хмельницькому (про це вказано у постанові про відмову у задоволенні клопотання про визначення підслідності від 21.05.2021 р.)

Отже, подане заявником клопотання про визначення підслідності в кримінальному провадженні № 20003832 від 15.09.2018 р., за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому не може розглядатися як клопотання про виконання процесуальних дій, оскільки ОСОБА_3 ініціює перед прокурором питання про прийняття процесуального рішення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 р. № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя зазначає, що протиправні дії прокурора, які фактично оскаржує заявник, не підлягають оскарженню в порядку статті 303 КПК України.

Так, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 218 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. Відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У даному випадку, скаржник, за змістом скарги, названої «на протиправні дії прокурора», вказує одночасно про бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які слідчий/прокурор зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк, а також, про необґрунтованість відмови у визначенні підслідності у кримінальному провадженні відповідно до постанови прокурора від 21.05.2021 р., при цьому, ОСОБА_3 ставить у скарзі питання не про оскарження/скасування даної постанови, а про ухвалення рішення слідчим суддею про зобов`язання прокуратури виконати вимоги його клопотання від 27.04.2021 р. та визначити підслідність кримінального провадження відповідно до ст. 216 КПК України та Закону України «Про державне бюро розслідувань».

Водночас, за положеннями КПК України слідчий суддя не вправі змінювати територіальну підслідність та підвідомчість під час досудового розслідування, направляти справу за належністю. Норми законодавства не містять таких повноважень слідчого судді. Таким чином, скарга подана на дії, які не підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, у задоволенні скарги слід відмовити.

При цьому, посилання скаржника на судові акти у інших справах щодо вирішення питання у подібних правовідносинах слідчим суддею до уваги не приймаються як необґрунтовані, тим більше, з огляду на те, що у названих судових актах рішення слідчими суддями приймались за інших обставин (як от, за відсутності постанови слідчого/прокурора щодо розгляду клопотання у встановленому ст. 220 КПК України порядку у справах № 296/3451/19 та № 296/3766/19; а також, за вимогами про скасування постанови прокурора у справі № 296/4991/19. Крім того, рішення слідчим суддею приймається в межах заявлених вимог скарги, з урахуванням фактичних обставин у конкретній справі, відповідно до вимог діючого законодавства.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 20003832 від 15.09.2018 р., залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 22.09.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1