Справа №:2604/5198/2012
Провадження №: 1-в/755/518/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2021 р. Дніпровський районний суду м. Києва (далі Суд) у складі судді ОСОБА_1 одноособово, за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін: заявника ОСОБА_3 , та її захисником ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання ОСОБА_3 про зняття судимості, установив:

ОСОБА_3 звернулася до даного місцевого суду, у порядку ст. 538 КПК України, з клопотанням про зняття судимості, яке умотивувала тим, що після її засудження за вироками Дніпровського районного суду м. Києва від 27.04.2012 та Апеляційного суду міста Києва від 26.07.2012 (скасовано вирок місцевого суду в частині призначеного покарання) за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, в цей у відношенні неї є дійсними обставини визначені ст. 91 КК, котрі указують на слушність зняття наведеної судимості.

Так, відповідне покарання у виді позбавлення волі заявниця відбула в Качанівській ВК (№ 54) з урахуванням того, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.06.2014 її було 20.06.2014 звільнено від подальшого відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Відповідно днем відбуття покарання є 20.06.2014, як наслідок судимість підлягає погашенню 20.06.2022, якщо до вказаної дати засуджена не вчинить нового злочину. У той час, як половина строку минула 20.06.2018.

У той же час заявниця вказала, що під час відбування покарання у місцях позбавлення волі вона усвідомила свою провину у вчинених злочинах, як і необхідність неухильного дотримання законодавства України.

Після відбуття покарання в ВК заявниця влаштувалася на роботу та з 07.10.2020 й дотеперішній час власне працює прибиральницею службових приміщень у ТОВ «БЕТОН-МЛ».

Відповідно до характеристики наданої ТОВ «БЕТОН-МЛ» ОСОБА_3 сумлінно виконує свою роботу, пунктуальною, доброзичливою, безконфліктною. Дисциплінарних стягнень не має.

Згідно характеристики з КП ЖЕД-401 зауважень стосовно порушень громадського порядку заявницею не надходило.

З характеристики відносно ОСОБА_3 , котра надана ОСОБА_5 , котра проживає з заявницею в одній квартирі та є її сусідкою з 2014 року, остання зарекомендувала себе, як зразкова громадянка, в конфліктних ситуаціях з сусідами помічена не була.

Тим самим, в ключі наведених обставин заявниця, власне, порушує питання про зняття указаної судимості.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її адвокат указане клопотання підтримали, просили задовольнити з передумов наведених в мотивувальній частині останнього.

У судове засідання інші учасники будучи повідомленими про день та час розгляду клопотання, згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак Суд, враховуючи положення ст.ст. 7, 22, 26, ст. 538, абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність та вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» (далі - Постанова) судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків, і що правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави й припинення.
Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.
Зокрема, зняття судимості це припинення судимості за рішенням суду. Можливе зняття лише непогашеної судимості.

Так, згідно ст. 91 КК в редакції чинній на день учинення злочину, яка підлягає застосуванню до даних правовідносин, у силу положень ст.ст. 4, 5 КК, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.

Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

Порядок зняття судимості встановлюється Кримінальним процесуальним кодексом України, який у своїй статті 538 в редакції чинній на день розгляду звернення регламентує, що після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Відповідно до Постанови судам необхідно враховувати, що дострокове зняття судимості відповідно до КК з повнолітньої особи, яка відбула покарання у виді обмеження або позбавлення волі, та з особи, що вчинила тяжкий або особливо тяжкий злочин у віці до 18 років і відбула за нього покарання у виді позбавлення волі, можливе тільки після закінчення не менше ніж половини строку погашення судимості, передбаченого ст. 89 КК, і лише за умови, що судом буде встановлено, що ця особа зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення.

Зняття судимості є правом, а не обов`язком суду. Тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у достроковому знятті судимості.

В ключі наведеного можливо констатувати наступні умови зняття судимості згідно із ст. 91 КК, як-то:

? відбуття особою покарання у вигляді обмеження волі або позбавлення волі.
Не можна вважати осіб такими, які відбули покарання у виді обмеження або позбавлення волі, у випадках, коли ці види покарання в установленому законодавством порядку були замінені на покарання інших видів або особа звільнялась від відбування покарання з випробуванням або невідбута нею частина покарання (у виді обмеження або позбавлення волі) була замінена більш м`яким покаранням. Тобто зняття судимості застосовується лише щодо тих осіб, які реально відбули призначене їм покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до Закону України "Про застосування амністії в Україні" Закон про амністію не може передбачати зняття судимості з осіб, які звільняються від відбування покарання.

Інакше кажучи, амністія не передбачає автоматичного зняття судимості. Водночас, у Закону України "Про застосування амністії в Україні" роз`яснюється, що питання про зняття судимості з осіб, до яких застосована амністія, вирішується відповідно до положень КК;

? закінчення не менше половини строку погашення судимості, передбаченого в ст. 89 КК;

? встановлення судом того, що особа зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення.

При цьому поняття «зразкова поведінка особи» означає наявність у неї стійких правомірних вчинків у побуті, колективі, спілкуванні з оточуючим середовищем, у додержанні норм моралі.

Поняття «сумлінне ставлення до праці» включає своєчасне і сумлінне виконання особою, про яку йдеться, своїх професійних або виробничих обов`язків, суворе додержання умов праці і вимог виробничої дисципліни. Додержання особою всіх вимог, що охоплюються цими двома поняттями, має підтверджувати виправлення такої особи.

Для дострокового зняття судимості необхідна сукупність цих умов.

Суд також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачений цим Кодексом; що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на сторону, яка на них покликається; що заявником та його захисником не надано доказів, які б у достатній мірі підтверджували виправлення особи та слугували б підставами для дострокового зняття з нього судимості.

В цій справі, з метою забезпечення правильного вирішення клопотання про дострокове зняття судимості судом було досліджено характеристики з місця проживання, роботи особи, яка має судимість; копії вироків у її справі; документи, що свідчать про підстави і час фактичного звільнення від покарання; дані про відшкодування заподіяної злочином шкоди.

За наслідками їх дослідження у порядку ст. 94 КПК Суд не убачає підстав для зняття судимості з засудженої. Так, як з указаних даних, не можливо дійти висновку, що ця особа зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення.

Поведінка указаної особи є прийнятної, однак, на переконання суду, не відповідає критеріям зразкової.

Так, під час розгляду справи установлено, що засуджена після звільнення з місць позбавлення волі до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалась, працює прибиральницею, однак Суд вважає, що вищенаведені обставини не свідчать про те, що засуджена після звільнення від відбування покарання зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, а тому відсутні підстави для дострокового зняття судимості.

Приєднані засудженою до клопотання документи: характеристика, копія довідки про звільнення, Суд не визнає достатніми доказами для висновку про те, що після звільнення з місць позбавлення волі остання довела своє виправлення та, що з неї з цих підстав може бути достроково знята судимість.

При цьому, не маючи можливості наперед передбачити всіх збігів обставин, які можуть указувати на зразковість поведінки законодавець надав повноваження суду визначатися з цим питанням у межах відповідної дискреції в кожній справі окремо виходячи з з наявності такої сукупності обставин, за якої не зняття судимості з особи буде явно несправедливим.
Але ці обставини мають бути такого ж характеру і сили, щоб превелювати над тими злочинами за учинен яких особу було засуджено.
Однак, у цій ситуації, на думку суду, сукупність обставин наведених заявником не є настільки унікальною, щоб законодавець не міг її передбачити в законі і для якої він визначив в статті 91 КК відповідні повноваження суду на зняття судимості. Оскільки збіг обставин, згаданий заявником у клопоатнні, є дуже поширеним, то застосуванням статті 91 КК за такої поширеної сукупності обставин створюватиметься підхід, за якого особи, які мають роботу, мають отримувати можливість лише з цієї підстави зняти судимість достроково, на відмінну від осоібЯ,кі не мають офіційного працевлаштування.
Суд вважає такий підхід невиправданим і дискримінаційним.
Указані в зверненні обставини, на думку суду, не є унікальними, не надають можливості дійти переконання про доцільність застосування статті 91 указаного Кодексу до заявника.

З врахуванням вищенаведеного, Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання про зняття судимості з заявника не підлягає задоволенню з огляду на неустановленістю для цього обставин визначених ст. 91 КК.

З цих підстав та керуючись ст. 4, 5, 91 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості», ст.ст. 1-26, 369-372, 376, 538, 539 КПК України, Суд постановив :

відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зняття судимості.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 08:40 год. 08.10.2021.

С у д д я Оксана БІРСА