05.11.2021
Справа № 331/5912/21
Провадження № 1-кп/331/637/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2021 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки с.Приморське Василівського району Запорізької області,
українки, громадянки України, освіта базова середня, не працюючої,
незаміжньої, яка зареєстрована в
АДРЕСА_1 , та проживає в
АДРЕСА_2 , раніше засудженої:
1) 14.05.2020 р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
2) 19.10.2020 р. Василівським районним судом Запорізької області за ст.185 ч.1, 75, 76 КК
України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,
Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08.04.2021 р. на підставі ст.70 ч.4 КК України визначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України,
15 вересня 2021 р., приблизно о 06 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, для особистого вживання, діючи всупереч вимогам ст.ст.13, 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 р. та ст.2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995 р., знаходячись біля зупинки громадського транспорту «Малий ринок» поблизу будинку № 89 по пр.Соборному в м.Запоріжжі, незаконно придбала шляхом присвоєння знайденого один зіп-пакет, купюру номіналом 1 гривня та купюру номіналом 10 гривень, в яких містилась порошкоподібна речовина білого кольору, схожа на психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, які поклала до правої кишені своєї кофти, розуміючи, що знайдена речовина є психотропною речовиною, обіг якої заборонено, та стала незаконно зберігати при собі без мети збуту для власного вживання.
15 вересня 2021 р., приблизно о 08 год. 08 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 89 по пр.Соборному в м.Запоріжжі, була затримана співробітниками поліції,
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченої ОСОБА_4 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , вбачається, що обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а саме в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта без її участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення (проступку) знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.309 ч.1 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченої,
наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання,передбачені ст.66 КК України, є: визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винної, справедливості й достатності обраного покарання.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачена має на утриманні малолітню дитину: доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Санкцією ч.1 статті 309 КК України передбачені такі види покарань: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправні роботи на строк до двох років, арешт на строк до шести місяців, обмеження волі на строк до п`яти років.
Частиною першою статті 69 КК України встановлено, що за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Частиною 1 статті 57 КК України передбачено, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого.
Відповідно до вимог КК України покарання у вигляді арешту (ч.3 ст.60 КК України)
не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років; обмеження волі (ст.61 ч.3 КК) не може бути застосоване до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. (зі змінами і доповненнями) суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.
При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), об`єм обвинувачення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винної, яка на обліку в спеціальних медичних закладах не перебуває, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину.
Частиною 2 статті 53 КК України визначено, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення кримінального проступку, з урахуванням особи винної, яка щиросердно розкаюється, її сімейний та майновий стан, відсутність джерела доходу, неможливість призначення інших видів покарання, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченій покарання у вигляді штрафу із застосуванням положень ст.69 КК України в розмірі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 309 ч.1 КК України, а саме в розмірі 30неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 3 ст.72 КК України визначено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. З огляду на це суд не застосовує положення ст.71 КК України.
Речові докази відповідно до вимог ст. 100 КПК України:
- психотропну речовину вагою 0,0629 грама, 0,1093 грама, 0,4780 грама (після проведення експертизи), яка передана на відповідальне зберігання до камери схову ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією без дати, напис на упаковці № 3871755, номер книги обліку речових доказів 344, порядковий номер 2335, - слід знищити.
По справі є судові витрати за проведення судової експертизи. Враховуючи, що суду не надано розрахунку в частині витратних матеріалів, суд позбавлений можливості визначити розмір судових витрат, що підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки оплата праці експерта здійснюється за рахунок державного бюджету.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_8 винноюу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 510 (п`ятсот десять) гривень у дохід держави.
Відповідно до ч.3 ст.72 КК України вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14.05.2020 р. та вирок Василівського районного суду Запорізької області від 19.10.2020 р. в частині призначеного покарання на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08.04.2021 р. виконувати самостійно.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- психотропну речовину вагою 0,0629 грама, 0,1093 грама, 0,4780 грама (після проведення експертизи), яка передана на відповідальне зберігання до камери схову ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією без дати, напис на упаковці № 3871755, номер книги обліку речових доказів 344, порядковий номер 2335, - знищити.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_9