Справа № 373/1755/21
Номер провадження 1-кп/373/59/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області під головуванням
судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретарки судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурорки ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,
розглянув кримінальне провадження № 0000131 за обвинуваченням ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 05.06.2021 близько 16:30, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , умисно з корисливого мотиву з метою власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, помітивши на сушарці для білизни тканинну сумку сірого кольору, що належить ОСОБА_6 , власноруч взяв її та помістив до свого рюкзака, після чого безперешкодно залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном у рюкзаку.

Зазначеними діями обвинуваченого потерпілій ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на суму 335 грн. 28 коп.

У судовому засіданні під час допиту обвинувачений повідомив, що приблизно у червні 2021 року перебував по АДРЕСА_2 у свого брата вдома, де живе й дружина брата потерпіла. Випивав разом з ними. Потерпіла дала йому 150 грн на дорогу. Збираючись, він «згорнув» до свого рюкзака все, що було: їжу, яку дала йому потерпіла у «лотку», туалетний папір та сумку потерпілої. Сумка лежала на сушарці біля холодильника, де перед цим всі втрьох сиділи. Це було приблизно о 16:30. Тоді не розумів, що це були не його речі. Сумку взяв не спеціально. Потерпіла подзвонила йому, коли він вже їхав в автобусі з Переяслава. Гаманець, який був у сумці, викинув, а сумку залишив. На другий день побачив сумку та йому стало соромно, тому не зізнався.

Потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що 20.06.2021 близько 13:00 обвинувачений обідав в них вдома. Її чоловік пішов на город сапати. Вона теж туди пішла поратися. Її сумка була у спальні. У сумці були: гаманець з 1 грн всередині, зарядний пристрій, три картки, ключі та посвідчення постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС. Близько 16:40 обвинувачений залишив хату. Приблизно за 15 хв. вона виявила зникнення сумки. До цього її чоловік зробив зауваження обвинуваченому щодо вмісту рюкзака що він туди запхав? Обвинувачений сказав, що він туди запхав свою куртку. Наступного дня обвинувачений не з`явився на роботу. Також він потім вимкнув свій телефон. Сумку повернули працівники поліції за 3 місці після приїзду матері обвинуваченого. Сумку до поліції привіз обвинувачений.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що є братом обвинуваченого та чоловіком потерпілої. Того дня приблизно наприкінці літа (у серпні) обвинувачений ночував в них. Свідок був на городі десь з 09:00 до 16:00 та заходив додому на обід. Бачив, як брат застібав рюкзак, але вміст останнього не бачив. Дружина побачила, що зникла її сумка приблизно за 30 хв. після від`їзду обвинуваченого. Брату того дня не дзвонив, але брат дзвонив дружині. У поліцію подзвонив того ж дня. Сумка була сіра з малюнком моря. Нікого, крім обвинуваченого, сторонніх осіб у хаті того дня не було. Сумку повернув поліцейський десь через 1,5 місяці у його присутності та повідомив, що її віддав обвинувачений без вмісту. Сумку дружина впізнала одразу. Підписував якісь папір про огляд місця події. Також при огляді бачив, які знімали щось на відео. Перед допитом читав обвинувальний акт.

Судом досліджено докази, що направлені прокурором та визначені як «матеріали кримінального провадження», крім документів, які порушують принцип безпосередності дослідження доказів, зокрема пояснення та протоколи допитів осіб.

Обвинувальний акт надійшов до суду із заявою обвинуваченого про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згодою на його розгляд у спрощеному провадженні.

Судом було призначено судовий розгляд. У подальшому прокуроркою було змінено обвинувачення.

Під час судового розгляду сторони зверталися до суду із угодою про примирення, у затвердженні якої було відмовлено через відмову потерпілої від цього.

Також сторони зверталися з угодою про визнання винуватості, у затвердженні якої було відмовлено через те, що обвинувачений не визнав обставин наявності в нього умислу на викрадення майна.

У судових дебатах захисник зазначив про недоведеність в діях обвинуваченого умислу на таємне викрадення чужого майна.

Також вказав на неналежність та недопустимість показань свідка, оскільки перед допитом він ознайомився з обвинувальним актом, постанови про визнання речовим доказом сумки, протоколу огляду цього доказу, протоколу огляду місця події, висновку експерта.

Оцінюючи ці питання суд враховує наступне.

Свідок ОСОБА_7 є чоловіком потерпілої та братом обвинуваченого. Мешкає разом з потерпілою. Отже, він має розширене право щодо відмови від надання показань у цьому кримінальному провадженні. При цьому, як потерпіла, так й обвинувачений мали широке коло можливостей позапроцесуального спілкування зі свідком без ознак незаконного впливу на нього. Ознайомлення перед допитом із обвинувальним актом створює передумови для можливого впливу його змісту на показання свідка. Однак, сам факт визнання свідком цієї обставини дає підстави для того, щоб не ставити під сумнів його чесність. Крім того, його показання не у повній мірі збігаються із обставинами, викладеними в обвинувальному акті, на що й вказував захисник. Також, зміст показань свідка носить характер непрямого доказу щодо винуватості обвинуваченого.

Суд, враховуючи принцип безпосередності дослідження доказів, бере до уваги, що досліджену у судовому засіданні сумку сірого кольору потерпіла впізнала як саме ту, що була в неї викрадена. Також, враховується, що ця сумка відповідає загальному опису тієї сумки, про яку зазначено у протоколі прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.09.2021, постанові про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.09.2021, протоколі огляду речового доказу від 21.09.2021.

Підстав вважати, що первісний доказ був отриманий з порушенням фундаментальних прав і свобод людини і використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, та що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, у суду відсутні.

За цих обставин відсутні підстави для визнання цих доказів неналежними та недопустимими, а відтак й висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №3958 від 07.10.2021, відповідно до якого ринкова вартість тканинної сумки сірого кольору станом на 05.06.2021 становить 335 грн 28 коп.

Протокол огляду місця події від 07.10.2021 стосується фіксації місця, про яке зазначено у заяві потерпілої про крадіжку сумки, а відтак є належним доказом місця вчинення діяння.

Оцінюючи наявність в діях обвинуваченого прямого умислу на вчинення крадіжки сумки, яка належить потерпілій, суд враховує, що зазначена сумка була поміщена до рюкзака обвинуваченого ним самим, про що він зазначив у своїх показаннях, наданих у суді. Також, обвинувачений викинув предмети, які знаходилися в ній та не вжив заходів щодо повернення сумки її власниці протягом тривалого часу, що вказує на спрямованість його умислу на приховування факту заволодіння цією сумкою та намагання її використати у власних цілях.

Твердження обвинуваченого про те, що він не пам`ятає, як забрав сумку, зважаючи на те, що він визнав обставини спільного вживання з потерпілою та свідком алкогольних напоїв перед цим, може свідчити про заволодіння сумкою у стані сп`яніння, що також мало наслідком погіршення його пам`яті. Крім того, обставини неповернення сумки потерпілій через «сором`язливість» обвинуваченого, про що він повідомив у суді, у контексті оцінки наявності у нього умислу на вчинення крадіжки, його непослідовна поведінка щодо застосування процесуальних механізмів спрощеного розгляду кримінального провадження, які передбачають беззаперечне визнання ним обставин кримінального правопорушення, дають підстави для висновку, що це обраний ним спосіб захисту від кримінального переслідування.

Щодо часу вчинення крадіжки, суд бере до уваги, що дата та час подій (05.06.2021 близько 16:30) зазначалися потерпілою у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.09.2021, а також відображені в інших процесуальних документах. Цей час в цілому узгоджується із показаннями обвинуваченого.

Розбіжності у часі подій, які спостерігаються у показаннях потерпілої та свідка, суд відносить до характеру їх життєдіяльності, який пов`язаний із вживанням алкоголю разом із обвинуваченим безпосередньо перед подіями, які розглядаються судом.

Суд визнає недопустимим доказом вимогу від 08.06.2021 та довідку на її зворотному боці, оскільки обставина вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на положення ч. 1 ст. 62 Конституції України, якою передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, має підтверджуватись лише вироком суду. При цьому прокурором не доведено обставин можливої допустимості цих відомостей, передбачених ч. 2 ст. 88 КПК України.

Також, інформація, зазначена у довідці на зворотному боці вимоги, не відповідає приписам ч. 1 ст. 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», якою передбачено, що мовою діловодства і документообігу органів державної влади є державна мова.

Характеристика та довідки щодо перебування обвинуваченого на обліку лікарів нарколога та психіатра оцінюються судом як документи, що стосуються особи обвинуваченого та не є доказами його винуватості.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, особу винного і доходить висновку призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Речовий доказ: тканинну сумку сірого кольору повернути власниці ОСОБА_6 .

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку може бути отримана обвинуваченим та прокурором негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1