Справа № 183/8323/21
№ 1-кп/183/1427/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000064 від 24 листопада 2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого охоронцем в приватній охоронній фірмі «Еверест», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 10.11.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, повністю згоден зі встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.11.2021 року, у відповідності до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, призначено до судового розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За результатами спрощеного провадження встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.
У зв`язку з цим 28 грудня 2020 року ОСОБА_3 в приміщенні Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, розташованому по вул. М. Головко, 18-А м. Новомосковськ Дніпропетровської області, був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, з обов`язками, які він повинен виконувати згідно зі ст. 37 КВК України, а саме: сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Також, засуджений ОСОБА_3 ознайомлений зі ст. 40 КВК України, згідно з якою ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, а також йому були роз`яснені правові наслідки в разі ухилення від відбування покарання, а саме те, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, про що від нього було відібрано відповідну підписку.
28 грудня 2020 року засудженому ОСОБА_3 видано направлення № 21/19/66-21 до Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно з яким останній повинен приступити до відбування покарання з 04 січня 2021 року.
18 січня 2021 року розпорядженням міського голови Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 19 ОСОБА_3 прийнято на роботу для відбування покарання у виді 200 годин безоплатних громадських робіт з 18 січня 2021 року зі встановленням графіку роботи з 08:00 до 12:00 годин.
02 лютого 2021 року до Новомосковського районного відділу з питань пробації з Перещепинської міської ради надійшов табель виходу на роботу відносно ОСОБА_3 , згідно з яким останній в період часу з 18 січня 2021 року до 29 січня 2021 року відпрацював 40 годин громадських робіт.
В подальшому, 12 березня 2021 року до Новомосковського районного відділу з питань пробації з Перещепинської міської ради надійшов табель виходу на роботу відносно ОСОБА_3 , згідно з яким останній з 01 лютого 2021 року не з`являвся для відпрацювання встановлених вироком суду громадських робіт. 16 березня 2021 року до Новомосковського районного відділу з питань пробації з Перещепинської міської ради надійшла довідка відносно засудженого ОСОБА_3 , згідно з якою останній станом на 12 березня 2021 року не з`являється для відпрацювання громадських робіт.
З довідки міського голови Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 25 листопада 2021 року слідує, що ОСОБА_3 станом на 25 листопада 2021 року встановлені вироком суду 200 годин громадських робіт не відпрацював.
Про причини не відпрацювання 200 годин громадських робіт ОСОБА_3 вказав, що не згоден відпрацьовувати громадські роботи безкоштовно у вільний від основної роботи час.
Відповідно до ч. 3 ст. 40 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.
Таким чином ОСОБА_3 , діючи умисно, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт, присуджених йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2021 року, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених ст. 37 КВК України порядку і умов відбування покарання, з 18 січня 2021року до 25 листопада 2021 року в Перещепинській міській раді Новомосковського району Дніпропетровської області із 200 годин громадських робіт відпрацював лише 40 годин, тим самим ухилився від відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт.
Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Однак, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

Суд також бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем мешкання характеризується негативно.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення та обставин його вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного, за наявності обтяжуючої покарання обставини, а також особи обвинуваченого, який, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення в період відбуття покарання за попереднім вироком, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
В той же час, враховуючи, що ОСОБА_3 після постановлення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.11.2020 року і до повного відбуття покарання за ним вчинив нове кримінальне правопорушення, остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити за сукупністю вироків за правилами ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням положень п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді арешту буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_3 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 389 КК України.
Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному правопорушенню відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на два місяці.

Керуючись вимогами п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України невідбуте ОСОБА_3 покарання, призначене вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року, а саме 160 годин громадських робіт перевести в 20 днів арешту з розрахунку, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначене вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року, і визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту строком на два місяці двадцять днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1