1 із 4 Провадження №1-кп/303/761/21
Справа №303/6034/21
Номер рядка статистичного звіту-21
ВИРОК
Іменем України
27 серпня 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево кримінальне провадження №0000714 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чоп Ужгородського району та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 КК України;
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 22 липня 2021 року близько 10 години 00 хвилин знаходячись на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_1 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, стосовно земельного поділу, наніс неменше чотирьох ударів рукою зжатою у кулак в область обличчя ,а саме в нижню щелепу потерпілому ОСОБА_5 .
У результаті таких дій ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин нижньої щелепи зліва, травматичного двобічного перелому нижньої щелепи - кута зліва з уламком ментальний між 3-4 зубом та суглобовий справа із зміщенням фрагментів.
Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по механізму удару, чим могли бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини, по давності виникнення можуть вкладатися в дату події, і відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день.
Такі дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 1 статті 122 КК України, як умисне нанесення середньої важкості тілесного ушкодження.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Пояснив, що дійсно 22 липня 2021 року вирішив зробити своїй дружині

2 із 4
приємне до дня народження та полагодити огорожу біля їх будинку. На що сусідка ОСОБА_7 , яка проживає поруч почала сваритися, викликала свого сина, який також почав погрожувати. Завершивши роботу пішов в дім, а через деякий час побачив, як сусіди розбирають огорожу. Вийшов на вулицю, почав кричати на них, на що мати потерпілого ударила його палицею декілька разів. Не витримавши таку провокацію він наніс потерпілому удар у обличчя, і як наслідок, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості. Щиро жалкує про вчинене. Ствердив, що він також звернувся в правоохоронні ограни з заявою-повідомленням про злочин.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 22 липня 2021 року його мати повідомила що сусід ОСОБА_3 чинить перешкоди в користуванні їх будинком. Він вийшов на вулицю і вони почали сваритися. Після чого обвинувачений наніс йому декілька ударів в обличчя рукою зжатою в кулак. Все відбувалося несподівано для нього, тому він точно не пам`ятає скільки ударів було спричинено.
Також, суд враховує позицію потерпілого, який не звертався до суду з цивільним позовом про стягнення моральної та матеріальної шкоди, міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченому, за вчинений злочин просив визначити в межах санкції статті.
Слід зазначити, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. В судовому засіданні обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи, при яких спричинено тілесне ушкодження.
Факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 підтверджується висновком експерта від 23 липня 2021 року за №222/2021. Зокрема потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин нижньої щелепи зліва, травматичного двобічного перелому нижньої щелепи - кута зліва з уламком ментальний між 3-4 зубом та суглобовий справа із зміщенням фрагментів. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по механізму удару, чим могли бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини, по давності виникнення можуть вкладатися в дату події, і відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день.
Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, а саме умисному нанесенні середньої ступені тяжкості тілесного ушкодження.
Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, що останній раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у психіатра, фтизіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання має на утриманні неповнолітню дитину.
Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити йому покарання за частиною 1 статті 122 КК України у виді обмеження волі із застосуванням статей 75,76 КК України.
Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не заперечуючи проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суд його суворо не карати.
Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.

3 із 4

Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно статті 67 КК України, суд не знаходить.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення з урахуванням статті 12 КК України.
У відповідності до п. 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення кримінального правопорушення , за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з обмеженням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статей 75,76 КК України.
Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

4 із 4
Відповідно до частини 6 статті 376 КПК України копрію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуюча ОСОБА_1