Справа № 276/1593/20
Провадження по справі№ 1-кп/276/33/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000031, внесене 20.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ягодинка Володарсько-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого 21.09.2007 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 23.11.2015 року,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
20.10.2020 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 . Саме в цей день та час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на порушення права на недоторканість житла останньої за вказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, що передбачене ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду, всупереч волі, без дозволу та відома власника житла і відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, застосовуючи фізичну силу, шляхом пошкодження вікна веранди, проник до середини будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , чим порушив недоторканість житла потерпілої як власника.

Надалі, перебуваючи в будинку потерпілої, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на порушення недоторканості житла, мав намір вжити спиртне, яке приніс з собою. В цей час на шум з іншої кімнати вийшла потерпіла ОСОБА_5 і виявила в будинку ОСОБА_3 , який залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно проник до будинку ОСОБА_5 , порушивши права потерпілої, гарантовані ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо недоторканості житла.

У судовому засіданні обвинувачений щиро розкаявся, свою вину визнав повністю та підтвердив, що дійсно вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 162 КК України, в час, місці та за обставин, зазначених в обвинуваченні, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування. Пояснив, що 20.10.2020 ввечері розбив вікно в будинку АДРЕСА_2 та проник до середини будинку без дозволу власника ОСОБА_5 . В цей час перебував у стані алкогольного сп`яніння та мав намір продовжити вживання алкоголю вже в будинку, однак потерпіла ОСОБА_5 виявила його, почувши шум з іншої кімнати. Після чого, він залишив місце вчинення правопорушення. В засіданні щиро покаявся, повідомив, що з потерпілим примирився, розбите вікно полагодив, запевнив суд, що більше не буде вчиняти кримінально карані діяння, просив суворо не карати. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та не карати обвинуваченого суворо. Зазначила, що будь-яких претензій матеріального та морального характеру до нього не має.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальний проступок, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, учасники судового процесу проти цього не заперечили. Також, в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу ОСОБА_3 .

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку доведеною та кваліфікує його дії за ч.1 ст.162 КК України, як умисні дії, які виразились у порушенні недоторканості житла, тобто в незаконному проникненні до житла.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно із ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується негативно, вчинив кримінальний проступок, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, критично ставиться до вчиненого ним діяння та не бажає надалі вчиняти кримінально карані діяння.

Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, з урахуванням думки прокурора, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає обвинуваченому покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень - у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.162 КК України із застосуванням вимог ст. 75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні, цивільний позов не заявлено, а тому судом не вирішуються питання щодо них.

Підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не вбачається.

Керуючись ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1 та 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1