490/8493/21 16.12.2021
н/п 1-кп/490/745/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
Справа № 490/8493/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000729, відомості про яке внесено 18.09.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, працюючого у ФОП « ОСОБА_8 » на посаді вантажника, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2021 року, приблизно о 19.30 год., ОСОБА_7 зайшов до продовольчого магазину «Нікольський», що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 14, з метою придбання продовольчих товарів для власного споживання.

Знаходячись у приміщенні вказаного продовольчого магазину, ОСОБА_7 помітив на прилавку мобільний телефон «iPhone 7+ Silver 128 gb», що знаходився на коробці із печивом та який, приблизно за 10 хвилин до приходу ОСОБА_7 , там випадкова залишила його власниця ОСОБА_10 .

При виді вищезазначеного телефону у ОСОБА_7 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону «iPhone 7+ Silver 128 gb».

Реалізуючи свій протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що його дії непомітні для продавщиці магазину ОСОБА_11 , взяв мобільний телефон «iPhone 7+ Silver 128 gb» та, утримуючи його при собі, зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 6200 гривень.

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив суду, що 17 вересня 2021 року він зайшов до продовольчого магазину «Нікольський», з метою придбання продовольчих товарів для власного споживання. Знаходячись у приміщенні вказаного продовольчого магазину, він помітив на коробці із печивом на прилавку мобільний телефон, який поклав собі у кишеню, після чого покинув магазин. Обвинувачений зазначив, що він вийшов із магазину з телефоном, на який декілька раз телефонувала потерпіла, однак, що трапилося із вирденим майном далі. пояснити не мож, оскільки не пам`ятає через стан сильного алкогольного сп`яніння. Після чого, обвинуваченого затримали співробітники поліції. ОСОБА_7 просив суд суворо його не карати, оскільки він має на утриманні малолітню доньку, яка потребує його піклування, зробив для себе належні висновки та щиро кається у скоєному.

Потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що 17 вересня 2021 року вона перебувала у магазині «Нікольський», як відвідувач та забула на прилавку свій мобільний телефон. Потерпіла зауважила, що двічі дзвонила на свій номер та просила повернути телефон за грошову винагороду, однак відповіді їй ніхто не надав. Мобільний телефон потерпілій не повернули. Просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, враховуючи позицію потерпілої щодо призначення покарання на розсуд суду, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_7 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ОСОБА_7 винуватий у його вчиненні, так як він таємно заволодів чужим майном.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії проступків, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, офіційно працює, має на утриманні малолітню дитину, а тому приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі, звільнивши його від реального відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Витрати на залучення експертів для проведення експертиз відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 368, 370, 371, 373, 374, 394 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від реального відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1