Дата документу 08.09.2021
Справа № 501/327/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бравича Каларашського району Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, який має посвідчення на постійне місце проживання на території України, має середню освіту, одружений, фізична особа-підприємець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Іллічівський міський суд Одеської області здійснює вказане кримінальне провадження.
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 15.12.2018, приблизно о 21.54 год., в темну пору доби, керуючи технічно справним автомобілем «TOYOTA SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух в правій смузі проїзної частини по вул. 1-го Травня м.Чорноморська Одеської області, що має чотири смуги для руху транспортних засобів у протилежних напрямках, по дві смуги в кожному напрямку, з боку вул.Віталія Шума в напрямку Санжейської дороги, в порушення вимог п.п.12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, з розрахунковою швидкістю 53-56 км/год., яка перевищувала дозволену в населеному пункті швидкість.
На шляху прямування, наближуючись до ділянки вулиці 1 -го Травня м.Чорноморська Одеської області напроти супермаркету «Таврія В» (будинок №23), водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну та реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, при відсутності будь-яких об`єктів, що могли обмежувати оглядовість попереду його руху, при умові освітлення проїзної частини штучним світлом ліхтарів міського електроосвітлення, розташованих зліва від проїзної частини відносно його напрямку руху, діючи з необережності, грубо проігнорував вимоги п.п.1.5, 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, не приділив належної уваги зміні дорожньої обстановки, а саме, маючи об`єктивну можливість виявлення пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину зліва-направо відносно його напрямку руху в темпі спокійного кроку, своєчасно не застосував засоби до гальмування керованого транспортного засобу, у зв`язку з чим не встиг зупинити автомобіль до лінії руху пішохода, внаслідок чого скоїв наїзд передньою частиною кузова автомобіля «TOYOTA SPRINTER» на праву сторону пішохода ОСОБА_6 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи №104 від 28.01.2019 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Під час судового розгляду представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 , не погоджуючись із висновком судово-медичної експертизи щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, заявив клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи.
Своє клопотання представник потерпілого мотивував тим, що при проведенні експертизи не було враховано подальше знаходження потерпілого на лікуванні та встановлення потерпілому першої групи інвалідності.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував.
Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.242 КПК України експертиза обов`язково проводиться, зокрема, щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.
Враховуючи обґрунтованість доводів представника потерпілого, суд вважає, що є необхідність в проведенні повторної судово-медичної експертизи.
Крім того, 15 червня 2020 року ухвалою Іллічівського районного суду Одеської області по справі була призначена комісійна судово-медична експертиза по факту спричинення тілесних ушкоджень спричинених потерпілому ОСОБА_6 .
На адресу суду надійшов висновок експерта №147, відповідно до якого, тілесні ушкодження не були небезпечні у момент спричинення та викликають тривалий розлад здоров`я (строком більше ніж 3 тижня), і тому, у залежності від ступеня стійкої втрати загальної працездатності, будуть віднесені до тілесних ушкоджень середньої тяжкості або тяжким. Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 на судово-медичний огляд не з`явився, встановити наявність та ступінь втрати загальної працездатності у зв`язку з отриманою травмою та відповідно точну ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не є можливим.
Тобто, попередня комісійна судово-медична експертиза не була проведена у повному обсязі через неявку потерпілого до експертної установи.
В судовому засіданні 06.09.2021 року потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що не з`явився на судово-медичний огляд через тривале лікування у м.Кривий ріг, де постійно мешкає, та не мав фізичної можливості з`явитися до експертної установи, яка розташована в м. Одесі.
Крім того, потерпілий зобов`язався у разі повторного виклику з`явитись до експертної установи.
Керуючись ст.ст.242 332, 370-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 задовольнити, призначити повторну комісійну судово-медичну експертизу по факту спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .
Проведення експертизи доручити Одеському обласному бюро судово-медичної експертизи.
На вирішення експертів поставити наступні питання:
-які тілесні ушкодження були отримані ОСОБА_6 , їх характер, локалізація, ступінь тяжкості, механізм утворення?
Направити експертній установі матеріали судового провадження, медичну карту амбулаторного хворого, матеріали рентгенологічних досліджень.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя