Провадження № 1-кс/643/3739/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001745 від 28.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Харківським районним управлінням поліції № 2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001745 від 28.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню встановлено, що 27.07.2021 року до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що в період часу з 01.01.2019 по 31.01.2021 малознайомі громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шахрайським шляхом, заволоділи майном останнього, чим завдали йому матеріальної шкоди у значному розмірі (ЖЄО № 31161від 27.07.2021).

В ході досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що він являється фізичною особою підприємцем та займається продажем посадкового матеріалу (насіння, цибулини, саджанці плодових та декоративних культур). 31.01.2017 він придбав транспортний засіб вантажний фургон малотонажний - IVECO, модель 35.10, д.н.з НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , білого кольору, який зареєстрував на своє ім`я. Протягом 2017 року, автомобіль практично не використовувався, оскільки був не на ходу, постійно ламався, за його згоди, автомобілем користувався його знайомий ОСОБА_5 , який, згідно їх раніше укладеної усної домовленості, допомагав йому по доставці товару, підмінюючи потерпілого в якості водія. Ключі та технічний паспорт на вказаний транспортний засіб, також перебували у ОСОБА_5 . Зі слів ОСОБА_5 , він постійно ремонтував даний автомобіль, однак автомобіль так і не був на ходу. Автомобіль постійно знаходився на стоянці за адресою: АДРЕСА_1 , поруч із місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Коли він вирішив продати вказаний автомобіль, у грудні 2018 року ОСОБА_5 повідомив йому, що в нього є знайомий, який може придбати його за умови використання з правом викупу за 148 000 гривень на 1 рік та надав йому копію паспорту особи на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомивши, що останній самостійно через зайнятість не може приїхати оформити документи та визвався самостійно відбуксирувати даний автомобіль. За згоди потерпілого, на початку грудня 2019 ОСОБА_5 відвіз автомобіль, з його слів, до його знайомого ОСОБА_6 . Згодом, він повідомив йому, що у ОСОБА_6 виникли фінансові проблеми, та він може давати частину коштів тільки за оренду автомобіля, а повну суму вартості автомобіля він може сплатити через 1 рік, після чого потерпілий переоформить транспортний засіб на ОСОБА_6 . Потерпілий погодився на такі умови, однак з часом, на питання до ОСОБА_5 стосовно оплати автомобіля, на що останній спочатку обіцяв з`ясувати це питання у свого знайомого, потім розповідав, що у знайомого фінансові труднощі, та він хворіє, та просив поставитись з розумінням до таких обставин. Так тривало до квітня 2020 року, тобто до введення на території України карантину, після цього ОСОБА_5 почав розповідати про карантин, що у знайомого через нього дуже багато проблем та обіцяв самостійно сплатити всю суму замість ОСОБА_6 до кінця 2020 року та покрити всі фінансові витрати. Але, починаючи з літа 2020 року, ОСОБА_5 почав прикриватись хворобами та хворобами своєї дружини, після чого, на неодноразові прохання повернути даний автомобіль, почав повідомляти, що в нього фінансові труднощі та на даний час він не має змоги, а ні повернути автомобіль, а ні сплатити кошти за його користування, однак в майбутньому він виправить ситуацію, що склалась, вказані обіцянки ОСОБА_5 виказує вже тривалий час, починаючи з лютого 2021 року.

Згідно довідки АМТ ГСЦ від 28.08.2021 року вантажний фургон малотонажний - IVECO, модель 35.10, 1999 року випуску д.н.з НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

03.08.2021 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області транспортний засіб вантажний фургон малотонажний - IVECO, модель 35.10, 1999 року випуску д.н.з НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та винесено постанову про постановлення вказаного транспортного засобу на спеціальний облік автоматичної інформаційно пошукової системи «Гарпун».

В подальшому було встановлено, що на теперішній час транспортний засіб вантажний фургон малотонажний - IVECO, модель 35.10, д.н.з НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , білого кольору, ключі та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу перебувають в користуванні громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому посилаючись на те, що вилучене майно буде використано у кримінальному проваджені в якості речових доказів, та, з метою швидкого, повного та неупередженого розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, та збереження речових доказів, а також враховуючи, що зазначений транспортний засіб, ключі та свідоцтво про його реєстрацію зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його безпосереднім об`єктом, з метою позбавлення можливості його знищення, псування, перетворення або переховування, та з метою збереження речових доказів у зазначеному кримінальному проваджені та відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди, просив накласти арешт на майно.

Прокурор до початку судового засідання подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, його підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя вважає, що строки для звернення з клопотанням про арешт майна слідчий не пропустив.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 задовольнити та накласти арешт на майно - на транспортний засіб вантажний фургон малотонажний - IVECO, модель 35.10, д.н.з НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , білого кольору, 1999 року випуску, ключі та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу № НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1