Справа № 643/1630/22
Провадження № 1-в/643/131/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2022 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
представника заявника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» - лікаря-психіатра ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» ОСОБА_8 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :

04 лютого 2022 року заступник генерального директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» ОСОБА_8 звернулася до суду із заявою, в якій просить продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару зі звичайним типом нагляду стосовно ОСОБА_6 .
В обґрунтування заяви посилалася, що ОСОБА_6 був госпіталізований 07 вересня 2001 року до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» на підставі постанови Московського районного суду м. Харкова від 01 червня 2001 року про застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі зі звичайним типом нагляду. ОСОБА_6 02 лютого 2022 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП ХОР «ОКПЛ № 3» у складі голови комісії - заступника генерального директора з медичної частини ОКПЛ № 3 ОСОБА_8 , членів комісії: завідувача відділенням №14 лікаря-психіатра ОСОБА_9 , завідувача відділенням №24 ОСОБА_10 . Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_6 страждає на важке психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії безперервного типу перебігу, за своїм станом становить суспільну небезпеку і потребує продовження примусових заходів медичного характеру у закладі надання психіатричної допомоги із звичайним типом нагляду.
У судовому засіданні представник психіатричного закладу - лікар-психіатр ОСОБА_3 підтримала заяву про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі зі звичайним типом нагляду стосовно ОСОБА_6 , посилалася, що ОСОБА_6 страждає на важке психічне захворювання у вигляді параноїдної шизефренії, хвороба має несприятливий перебіг, пацієнт постійно перебуває у наглядовій палаті, хвороба не в стані ремісії, за своїм психічним станом останній становить суспільну небезпеку, в зв`язку з чим, його амбулаторне лікування є неможливим.
Прокурор у судовому засіданні вважав за необхідне продовжити застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 .
Особа, стосовно якої розглядається питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у судовому засіданні свого остаточного ставлення до заяви не висловив, зазначив, що не заперечує проти заяви, проте остаточно не знає, що йому сказати.
Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 підтримала заяву, зазначила, що, беручи до уваги відомості про стан здоров`я ОСОБА_6 , викладені у висновку акту комісії лікарів-психіатрів, не заперечує проти продовження застосування примусових заходів медичного характеру стосовно її підзахисного ОСОБА_6 .
Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 у судовому засіданні з питання продовження застосування примусових заходів медичного характеру стосовно її брата ОСОБА_6 посилалась на розсуд суду.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановив таке.
Постановою Московського районного суду м. Харкова від 01 червня 2001 року за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 98 КК України, до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_6 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду строком на 6 місяців.
Згідно з актом комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 7/3 від 02.02.2022, ОСОБА_6 страждає на важке хронічне психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу, за своїм психічним станом становить суспільну небезпеку і потребує продовження примусових заходів примусового характеру в психіатричному стаціонарі зі звичайним типом нагляду. В обґрунтування необхідності продовження примусових заходів медичного характеру зазначено: психічний стан пацієнта нестабільний, зберігаються галюцінаторно-параноїдальні переживання, зміст яких повністю не розкриває, грубі структурно-логічні розлади мислення, напруженість, тривожність, настороженість, відособленість, відгородженість, афективна нестійкість, імпульсивність, негавістичність, невпорядкована поведінка, агресивність, відсутність критики до хвороби і скоєного правопорушення. Потребує активного стаціонарного лікування і спостереження.
Згідно з ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа.
Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів: ОСОБА_6 потребує продовження примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним режимом спостереження.
За правилами ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
За приписом ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців. Аналогічне твердження закріплено у ч.2 ст. 95 КК України.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, до яких зокрема відноситься законне затримання психічнохворих.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши заяву та матеріали, додані до неї, вважає за необхідне задовольнити заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» ОСОБА_8 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 в умовах психіатричного стаціонару зі звичайним типом нагляду, оскільки останній продовжує становити суспільну небезпеку.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону.
З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви щодо продовження стосовно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду, строком до 6 місяців, що відповідає вимогам ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу».
Керуючись ст. 95 КК України, ст.376, 369-372, 512, 514 КПК України, -

у х в а л и в :

Заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» ОСОБА_8 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 - задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі зі звичайним типом нагляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 6 (шість) місяців.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1