н/п 1-кс/766/7987/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 2-го відділу СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 13.03.2015 за заявою ОСОБА_6 , з питань щодо проведення працівниками незаконно створених органів на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим незаконних дій відносно неї та її рідних, а саме 13.03.2015 колишніми працівниками Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим проведено незаконний обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 та її батьків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , під час яких не допущено адвоката ОСОБА_9 , а також ОСОБА_6 незаконно позбавлено волі, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч.2 ст. 162, ч.1 ст. 374 КК України та розпочато досудове розслідування, процесуальне керівництво здійснюється прокуратурою Автономної Республіки Крим.

Слідством встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді слідчого в особливо важливих справах 1 відділення слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, зрадила присязі України та після окупації Криму самовільно ухилилась від служби в органах Служби безпеки України, присягнула Російській Федерації, перейшовши до служби в незаконно створені на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим органи так званого «Управление Федеральной Службы Безопасности Российской Федерации по Республики Крым и города Севастополя» (далі «УФСБ РФ по Республики Крым и города Севастополя»).

Разом з тим, розуміючи, що територія півострову Крим є невід`ємною територією України, на яку відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» поширюються дія Конституції та законів України, ОСОБА_5 погодилась на призначення її слідчим в особливо важливих справах 1 відділення слідчого відділу незаконно утвореного органу так званого «УФСБ РФ по Республики Крым и города Севастополя».

Згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 4473-12, прийнятого Верховною Радою України 20.03.2014, державні органи та органи місцевого самоврядування на тимчасово окупованій території діють лише на підставі Конституції та законів України, а також забороняється діяльність органів (посадових осіб), створених (призначених/обраних) у порядку, що суперечить Конституції та законам України. Правочини, прийняті з порушенням українського законодавства є недійсними.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Крім того, гарантії недоторканості житла особи також закріплені у ст. 12 Загальної декларації прав людини, ст. 17 Міжнародного пакту про громадські та політичні права, ст. 8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 46 Гаазької конвенції 1907 року «Про закони і звичаї суходільної війни».

Згідно зі ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Усупереч вищевказаних норм, ОСОБА_5 , спільно з колишнім співробітником СБ України, а саме: спеціалістом Зонального експертного сектору українського науково-дослідницького інституту спеціальної техніки та судових експертиз Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_10 , який також перейшов на службу до лав незаконно створених на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим органів так званого «УФСБ РФ по Республики Крым и города Севастополя», маючи при собі предмети схожі на вогнепальну зброю, діючи умисно та цілеспрямовано, порушили недоторканість житла ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 розташованого адресою: АДРЕСА_1 .

Так, невстановлена в ході проведення досудового розслідування особа, займаючи посаду судді незаконно утвореного так званого «Киевского районного суда Республики Крым» та розуміючи, що територія півострову Крим є територією України, на яку відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» поширюються дія Конституції та законів України, 27.02.2015 постановив незаконне рішення про надання дозволу на проведення обшуку у житловій квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, на виконання свого злочинного наміру ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_10 маючи при собі предмети схожі на вогнепальну зброю, 13.03.2015 о 07 годині 00 хвилин розпочали обшук у вищезазначеній квартирі, де реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , спільно з вищевказаною особою, усвідомлюючи, що в них не має законних повноважень на проникнення до житла особи, без згоди власника, продемонстрували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 постанову незаконно утвореного так званого«Киевского районного суда Республики Крым» від 27.02.2015 на проведення обшуку у вищезазначеній квартирі, упевнившись, що їх злочинним діям ніхто не може перешкодити та діючи умисно, провели незаконний обшук у приміщенні житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, ОСОБА_5 діючи спільно ОСОБА_10 , маючи при собі предмети схожі на вогнепальну зброю, при незаконному проникненні до житла особи та проведенні незаконного обшуку, усвідомлюючи, що демонстрація предметів схожих на вогнепальну зброю може бути використання для подолання можливого опору присутніх власників квартири, шляхом її застосування, за наказом ОСОБА_5 , висуваючи незаконні вимоги щодо надання фактично відсутніх у володінні речей та документів, погрожували застосуванням насильства у разі опору або непокори, що виразилось у залякуванні потерпілих застосуванням до них насильства небезпечного для їх життя та здоров?я і ця загроза була сприйнята ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , як реальна.

24.01.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України у спосіб, передбачений КПК України, а саме шляхом направлення на електронну пошту її місця роботи - так званої «УФСБ Росии по Республике Крым и городу Севастополю».

На виконання доручення слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополя співробітниками ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі були здійсненні спроби щодо встановлення місця знаходження підозрюваної ОСОБА_5 , однак встановлено, що остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є наступні матеріали досудового розслідування: протокол обшуку від 13.03.2015 року, який було проведено в житловій квартирі ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 від 13.07.2017; протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 від 01.02.2018; протокол пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання ОСОБА_5 за фотознімками, від 01.02.2018; протокол допиту свідка журналістки ОСОБА_12 , від 14.07.2017 року.

Окрім того, 26.02.2018 слідством ГУНП в АР Крим та м. Севастополі винесено постанову про оголошення розшуку підозрювану ОСОБА_5 за ч.2 ст. 162 КК України.

На даний час місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 невідоме, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він переховується від органів досудового розслідування та суду.

Разом із тим, у випадку притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , остання, перебуваючи на волі, буде перешкоджати встановленню істини, ухилятиметься від явки, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, здійснюватиме вплив на свідків.

За таких обставин підозрювана ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про існування ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти указаним ризикам, оскільки підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.

Дане клопотання подається одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в подальшому в суді, а також запобіганням ризикам визначеним у ст. 177 КПК України, які не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний спробує переховуватись органів досудового розслідування та суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, причини не явки не пояснив, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 4 ст. 189 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Слідчим суддею встановлено, що з наданих матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування не виконано вимоги ст. ст. 42, 135 КПК України щодо належного повідомлення ОСОБА_5 про підозру. Так, повідомлення про підозру ні останній, ні її членам сім`ї не вручалося, поштою не направлялося та не було опубліковане у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Посилання у клопотанні на те, що повідомлення про підозру було направлено на електронну пошту за місцем роботи підозрюваної слідчий суддя не може взяти до уваги, оскільки доказів того, що ОСОБА_5 , на час направлення такого повідомлення, була працевлаштована у «УФСБ Росии по Республике Крым и городу Севастополю» слідчому судді не надано.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Таким чином, ОСОБА_5 не була повідомлена про підозру у встановленому законом порядку, а запобіжний захід може застосовуватися лише до підозрюваної особи, і, як наслідок, дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути надано лише відносно такої особи.

Керуючись ст. ст. 183,189 КПК України, ст. 286 ч. 1 КК України,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання старшого слідчого 2-го відділу СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1