УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР за його заявою-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У скарзі зазначає, що звертався до Територіального бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Однак 27.09.2021 отримав лист слідчого ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому від 19.08.2021 №М-3501/14-01-21 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за його заявою-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на це, на думку особи, яка подала скаргу, слідчим допущено бездіяльність та не виконані вимоги ст.214 КПК України.

Судове засідання відкладалося 29.10.2021 за участі ОСОБА_4 і його представника - адвоката ОСОБА_3 у зв`язку із ненадходженням матеріалів скарги за наслідком задоволеного клопотання представника особи, яка подала скаргу про ознайомлення з ними для забезпечення формування правової позиції за поданою скаргою.

Розгляд справи призначений на 05.11.2021 на 10 год.

Внаслідок відсутності вільних залів судових засідань, розгляд справи у зазначений час не відбувся та був відкладений на 14 год. цього ж дня з метою забезпечення дотримання розумних строків.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився.

За повідомленням уповноваженої особи Вінницької установи виконання покарань №1, ОСОБА_4 відмовився вийти із камери, у якій утримується.

Про судове засідання повідомлений працівниками установи.

Представник особи, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив факт відмови участі ОСОБА_4 в судовому засіданні та висловив позицію на підтримку поданої скарги та прохання її задовольнити.

Уповноважена особа ТУ ДБР у м.Хмельницькому у судове засідання не з`явилася, не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.

Разом із тим, від органу досудового розслідування надійшли копії матеріалів перевірки №М-3501 від 19.08.2021 за зверненням ОСОБА_4 .

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Слідчий суддя,заслухавши представника особи, в інтересах якої подана скарга, дослідивши її матеріали, дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту".

Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), №15007/02, пп.74-75, рішення від 7 грудня 2006), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

На підставі указаних положень законодавства, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість ініціювання кримінального провадження шляхом внесення відомостей до ЄРДР без належних на те підстав.

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень чи порушень законодавства.

Із матеріалів скарги слідує, що ОСОБА_4 звернувся 02.08.2021 до Офісу Генерального Прокурора України із завою про вчинення кримінального правопорушення, яка була 06.08.2021 надіслана за належністю до Хмельницької обласної прокуратури за вих.. №09/1/1-р-2021.

Як вбачається із цієї заяви, ОСОБА_4 стверджує про привласнення його квартири та належного йому майна (побутової техніки), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , незаконне заволодіння його майном, невиконання судових рішень у справах № 686/6958/15-к, 674/1764/16-ц, 686/3151/19, 686/27179/19,686/34490/19, 686/31510/19, 686/20093/20, № 686/9243/14-к від 26.12.2014, № 686/962/14-ц від 25.04.2014 р.

Із Хмельницької обласної прокуратури листом від 17.08.2021 року за вих. № 31/1-195-12 звернення ОСОБА_4 було направлено за належністю для розгляду до ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому та отримано адресатом 19.08.2021 року і зареєстроване за № М-4540.

За результатами перевірки за указаною заявою ОСОБА_4 листом за підписом начальника Першого СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому від 19.08.2021 ОСОБА_6 року за вих. № М-3501/14/01-01-21 була надано відповідь в якій зазначено, що у його звернення відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Слідчий суддя оглядом рішень в Єдиному реєстрі судових рішень установив, що більшість із указаних ОСОБА_4 судових рішень стосується внесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення.

Зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення слідує, що ОСОБА_4 зазначає, що стосовно осіб, на яких він в заві вказує як на тих, хто вчинили кримінальне правопорушення розслідуються кримінальні провадження №007546 з а ч.3 ст.185 КК України, 0000035 за ст..356, 382 КК України.

Крім того, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.12.2020 у справі №686/21086/20 Провадження №1-кс/686/10596/20 за наслідком скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення задоволено його скаргу та зобов`язано обов`язати уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому у відповідності до ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення згідно із заявою ОСОБА_4 (М-4540), з якою він звернувся до Президента України та Генеральної прокуратури України та яка була зареєстрована в ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому 11.08.2020 за № М-4540.

Указана заява стосувалась аналогічних за суттю фактичних обставин неправомірного заволодіння майном ОСОБА_4 , а також невиконання судових рішень.

Отже, зазначені у заяві ОСОБА_4 факти можливого вчинення кримінального правопорушення були предметом дослідження слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області внаслідок чого його право на ініціювання кримінального провадження відновлене.

Ініціювання кримінального переслідування щодо особи за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Доводи особи, яка подала скаргу, про допущення бездіяльності та невиконання вимог частини 1 статті 214 КПК України після отримання його заяви про вчинення кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Інші доводи скарги стосуються незгоди ОСОБА_4 із станом та ефективністю, на його думку, здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №007546 з а ч.3 ст.185 КК України, 0000035 за ст..356, 382 КК України та не є бездіяльністю слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, яка є предметом розгляду поданої скарги.

А тому відсутні підстави вважати, що уповноважені особи на здійснення досудового розслідування вказаних кримінальних проваджень, вчинили кримінальні правопорушення.

Під час розгляду заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, були відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР, що вказує на її необґрунтованість.

А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

Керуючись положеннями статей 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1