Справа № 136/802/21
провадження №1-кп/136/50/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ;
з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ;
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 01.03.2021,
про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя смт Турбів, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, з професійно-технічною освітою, неодруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
21.02.2021 в обідню пору, ОСОБА_4 , перебуваючи в смт. Турбів, Вінницького р-ну, Вінницької обл., виявив банківську картку «Monobank» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 .
У подальшому ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклого умислу на власне збагачення шляхом зняття коштів із вказаного платіжного засобу, діючи з єдиним наміром, цього ж дня в період часу із 14:18 до 15:06 використав п`ять разів вищевказану банківську картку, здійснивши покупки продовольчих товарів шляхом безготівкового розрахунку в магазинах «Грош-Експрес 32», «Universam Turbiv» та АЗС 11, які розташовані у смт. Турбів, Вінницької обл., на загальну суму 879 грн. 93 коп., зокрема - 21.02.2021 о 14 год. 18 хв. у супермаркеті «Грош-Експрес 32» на суму 13,99 грн., 21.02.2021 о 14 год. 23 хв. у супермаркеті «Грош-Експрес 32» на суму 178,94 грн., 21.02.2021 о 14 год. 40 хв. у супермаркеті «Universam Turbiv» на суму 216 грн., 21.02.2021 о 15 год. 04 хв. на АЗС 11 ТОВ «Нафтогруппа-2005» на суму 271 грн. та 21.02.2021 о 15 год. 06 хв. на АЗС 11 ТОВ «Нафтогруппа-2005» на суму 200 грн., тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.
Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, ОСОБА_4 всупереч вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 17 червня 1993 року №2471-XXII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 9, 11, 15 "Положення про дозвільну систему" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, розділу II та III «Інструкції про порядок виготовлення, придбання та зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом України № 22 від 21 серпня 1998 року, незаконно, не маючи на відповідного дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, придбав вогнепальну зброю, яку зберігав за місцем свого проживання.
У подальшому 16.03.2021 по вул. Миру в смт Турбів, Вінницького р-ну, Вінницької області, поблизу колишнього напівзруйнованого приміщення цукрового заводу працівниками ВП № 4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області у ОСОБА_4 виявлено та вилучено короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю - самозарядний пістолет, який виготовлений саморобним способом шляхом видалення перетинки з каналу ствола газового пістолету моделі «ИЖ-79-8», №ТЕН 7821 (рамка), калібру 8 мм., виробництва Російськ Федерації та який є придатним для проведення пострілів.
Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України - як незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованованих йому криміналному проступку за ч. 1 ст. 185 КК України та кримінальному правопорушенню за ч. 1 ст. 263 КК України визнав при обставинах вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись із кваліфікацією вчинених ним діяння, розкаявшись у вчиненому.
Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинених ним діянь, добровільності та істинності його позиції.
Інші учасники судового провадження не оскаржують фактичних обставин кримінального провадження.
Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оскаржуються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься за ч. 1 ст. 185 КК України до кримінального проступку, а за ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до тяжких злочинів, раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.
Суд, призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винуватого, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи та доходу.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частин статей, за якими кваліфіковано його діяння.
Остаточне покарання обвинуваченому суд вважає слід призначити, застосувавши ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.
Разом із тим, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.
Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що з моменту вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_4 суттєво змінив свої погляди, що свідчить про його позитивну соціальну спрямованість і наявність бажання щодо виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства. За таких обставин іспитовий строк сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в нього звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.
У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення, а саме ухвалою слідчої судді Липовецького районного суду Вінницької області від 18.03.2021 було накладено арешт на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст. 174 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 1112, 5051, 6567, 70, 7576, ч. 1 ст. 185 , ч. 1 ст. 263 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 394395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з п.п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Повернути власнику банківську картку «Monobank» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 .
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчої судді Липовецького районного суду Вінницької області від 18.03.2021, а саме: на предмет ззовні схожий на пістолет, із маркуванням "Baikal" ТЕН 7821, 1998 року випуску, власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , який знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що розташований в м. Липовець вул. Героїв Майдану, 75. Вказаний пістолет, як зброю, внаслідок запровадження на території України воєнного стану, слід залишити у ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що сприятиме зміцненню територіальної оборони.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи за висновком експерта від 22.03.2021 №СЕ-19/102-21/4316-БЛ в розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн 60 коп та витрати на проведення експертизи за висновком експерта від 05.05.2021 №СЕ-19/102-21/4394-ФХВР в розмірі 1544 (одна тисяча п`ятсот сорок чотири) грн 58 коп., а в разом 2852 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят дві) грн 18 коп.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_7