У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.12.2021 Справа №607/21744/21

провадження № 1-кс/607/7072/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 25 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 ті, учня 12 класу заочної форми навчання КЗ НВК «Мишковецька загальноосвітня школа І-ІІІ ст. Дошкільний навчальний заклад» Великоберезовицької селищної ради Тернопільської області, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий криміналіст СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження № 0000202 від 25 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , терміном на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що 24 липня 2021 року, о 23.23 год. на лінію «102» надійшло повідомлення ОСОБА_11 про те, що зґвалтували ОСОБА_12 , віком 13 років

25 липня 2021 року, надійшла заява від ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 про те, що 24 липня 2021 року, біля 19.00 год. перебуваючи на березі ставу в с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області, зґвалтували її малолітню доньку ОСОБА_12 .

25 липня 2021 року, СУ ГУНП в Тернопільській області, за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та розпочато досудове розслідування.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що 24 липня 2021 року, близько 19:00 год., у ОСОБА_9 який перебував на березі ставка, що розташований на околиці с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області, виник злочинний умисел спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 жит. с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області, з використанням своїх геніталій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, проникненням в тіло ОСОБА_12 з використанням своїх геніталій, ОСОБА_9 , 24 липня 2021 року, близько 19:00 год. перебуваючи на березі ставка, що розташований на околиці с. Настасів Тернопільської області, скориставшись безпораднім станом потерпілої, яка від спожитого алкоголю сп`яніла та знепритомніла, переніс останню, до урвища, що розташоване неподалік вищевказаного ставка, де діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, положив ОСОБА_12 на траву зняв з неї спідню білизну та одяг, після чого проти волі останньої, здійснив із нею вагінальний статевий акт, із використанням своїх геніталій.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0000202 від 25 липня 2021 року наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

25 липня 2021 року о 16.00 год. відповідно до ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_9 , у зв`язку із його переховуванням, вручено за місцем проживання останнього, його батьку ОСОБА_14

26 липня 2021 року о 11.04 год. повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення вручено наручно ОСОБА_9 , що з`явився до органу досудового розслідування.

Допитаний підозрюваний ОСОБА_9 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, визнав.

27 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_15 застосовано підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.59 год. 27 серпня 2021 року.

09 серпня 2021 року, ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду в складі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_19 на вищевказану ухвалу залишила без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_15 про застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного захолду у вигляді тримання під вартою,- залишила без змін.

20 серпня 2021 року, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_20 строк запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_9 продовжено до 25 вересня 2021 року.

17 вересня 2021 року, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_21 , строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 4 місяців.

17 вересня 2021 року, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_22 , строк запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_9 продовжено до 23.59 год. 15 листопада 2021 року.

08 листопада 2021 року, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_21 , строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців.

08 листопада 2021 року, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_15 , строк запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_9 продовжено до 23.59 год. 7 грудня 2021 року.

Слідчий зазначає, що Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

-переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_9 одразу після скоєння ним кримінального правопорушення, покинув місце його вчинення та переховувався з моменту вчинення злочину до 10.00 год. 26.07.2021 року та був відсутній за місцем проживання, місце знаходження його було не відоме, крім того підозрюваний, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того він не одружений, не працює, на утриманні осіб похилого віку та малолітніх не має, що свідчить про відсутність у нього будь-яких соціальних зв`язків в суспільстві, не кажучи вже про їх міцність.

-незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_9 проживає поряд із малолітніми свідками та малолітньою потерпілою даного кримінального правопорушення, безпосередньо із ними усіма знайомий та перебуває у дружніх відносинах із останніми, а тому підозрюваний може впливати на вказаних учасників провадження які є усі малолітніми, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти свідків та потерпілу до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

В ході досудового розслідування отримано докази спроб впливу на законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , а також малолітнього свідка ОСОБА_23 .

Також слідчий вказує, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Вищезазначені обставини та наявність ризиків, передбачених п. 1 та 3, ч.1 ст. 177 КПК України на думку слідчого свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а інших - нових ризиків, які виправдовують тримання ОСОБА_9 під вартою, не виявлено, що узгоджується із п. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України. Так, інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п. 1 та 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Більш м`який запобіжних захід буде неспроможний їх нівелювати, а тому його застосування є недоцільним.

Крім цього, враховуючи зазначені обставини, а також відповідно до п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України з врахуванням того, що ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням сексуального та фізичного насильства відносно малолітньої особи, а тому є підстави не визначати розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 закінчується 23.59 год. 07 грудня 2021 року, проте завершити досудове розслідування до вказаного строку не вдається, оскільки у даному кримінальному провадженні слідчому необхідно виконати вимоги статті 290 КПК України та скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків, а тому слідчий просить клопотання задовольнити та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 терміном на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з мотивів, у ньому наведених та просила продовжити ОСОБА_9 строк тримання під вартою, терміном на 60 діб. Разом з тим, зазначила, що не підтримує клопотання в частині відсутності у ОСОБА_9 соціальних зв`язків, проте вважає їх не достатньо міцними, для застосування до нього менш суворішого запобіжного заходу.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 з приводу задоволення клопотання заперечили та зазначили, що ризики заявлені слідчим клопотанні не доведенні належними та достатніми доказами, так як ОСОБА_9 не розшукувався та не затримувався органом досудового розслідування, а сам з`явився до слідчого. Окрім цього вказали, що оскільки на даний час потерпіла та свідки уже допитані, всі необхідні слідчі та процесуальні дії вчинені, досудове розслідування завершене та триває ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ризик впливу на свідків та потерпілу також відсутній. Вказували, що стороною захисту оскаржено повідомлення про підозру. Заперечували посилання слідчого у клопотанні на відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного ОСОБА_9 та звертали увагу, що останній є неповнолітнім, який відвідує навчальний заклад, проживає у повноцінній сім`ї, раніше до кримінальної чи будь якої іншої відповідальності не притягувався, що на думку захисників свідчить про місці соціальні зв`язки. Також вказували, на те що органом досудового розслідування здійснювалось затягування досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зокрема в частині тривалого не призначення ДНК експертизи, висновок якої в подальшому не надавався стороні захисту для ознайомлення та не долучений до матеріалів даного клопотання. На підставі наведеного просили застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Законний представник ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала захисників та просила врахувати міцність соціальних зв`язків ОСОБА_9 та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_9 підтримав позицію захисників.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.:

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих СУ Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000202 від 25 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 26 липня 2021 року о 11 год. 04 хв. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні 27 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_15 щодо підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.59 год. 27 серпня 2021 року.

09 серпня 2021 року, ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду в складі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_19 на вищевказану ухвалу залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_15 про застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- залишено без змін.

20 серпня 2021 року, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_20 строк запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_9 продовжено до 25 вересня 2021 року.

17 вересня 2021 року, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_22 , строк запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_9 продовжено до 23.59 год. 15 листопада 2021 року.

08 листопада 2021 року, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_15 , строк запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_9 продовжено до 23.59 год. 7 грудня 2021 року.

02 грудня 2021 року, ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду в складі ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_18 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_24 на вищевказану ухвалу залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_15 про продовження підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- залишено без змін.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_9 та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-заява ОСОБА_13 про вчинення кримінального правопорушення від 25 липня 2021 року;

-протокол огляду місця події (огляд берега ставка в с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області) від 25 липня 2021 року;

-протокол допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_12 від 29 липня 2021 року;

-протоколи допиту малолітнього свідка ОСОБА_25 від 25 липня 2021 року, 03 серпня 2021 року;

-протокол допиту малолітнього свідка ОСОБА_26 від 25 липня 2021 року;

-протоколи допиту малолітнього свідка ОСОБА_27 від 25 липня 2021 року, 03 серпня 2021 року;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю малолітнього свідка ОСОБА_27 від 21 листопада 2021 року;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю малолітнього свідка ОСОБА_25 від 21 листопада 2021 року;

-витяг з медичної карти № 5880 стаціонарного хворого ОСОБА_12 ;

-висновок експерта № 698 від 16 вересня 2021 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри, а саме лише посилання на оскарження повідомлення про підозру не свідчить про її необґрунтованість.

У зв`язку із закінченням 07 грудня 2021 року строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно щодо ОСОБА_9 , у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2021 року про продовження щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_9 під вартою.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали при застосуванні щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду вважав, що існують ризики того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потеплілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк десять років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу та його продовження, не зменшився та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і міру покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя вважає, що не перестав існувати ризик того, що ОСОБА_9 перебуваючи під менш суворим запобіжним заходом може незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, так як, ОСОБА_9 проживає поряд із малолітніми свідками та малолітньою потерпілою даного кримінального правопорушення, безпосередньо із ними усіма знайомий та перебуває у дружніх відносинах із останніми, а тому підозрюваний може особисто або через третіх осіб впливати на вказаних учасників провадження які є усі малолітніми, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти свідків та потерпілу до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування, а з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, відтак на думку слідчого судді підозрюваний може чинити відповідний психологічний тиск, погрожувати фізичною розправою, а також схиляти потерпілих до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Відтак слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, визначені вищевказаною ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2021 року на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо зменшення обсягу заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на переконання слідчого судді слідчий суддя до уваги не бере, оскільки беручи до уваги насильницький характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи що потерпілою у даному кримінальному провадженні є малолітня особа, а також наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України, які як встановлено на даний час не зменшились та продовжують існувати.

Посилання слідчого у клопотанні на відсутність у підозрюваного ОСОБА_28 міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя відхиляє та зазначає, що ОСОБА_9 є неповнолітньою особою, проживає разом із матір`ю, братами та сестрою, відвідує навчальних заклад, що свідчить про наявність у нього соціальних зв`язків, які відповідають його розвитку та віковій категорії, проте на переконання слідчого судді такі є недостатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_9 у виді тримання під вартою.

24 листопада 2021 року прокурором у даному кримінальному провадженні визнано зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000202 від 25 липня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152 КК України докази достатніми для складання обвинувального акту та повідомлено підозрюваного, його законного представника, його захисників та потерпілу про завершення досудового розслідування, надавши їм доступ до матеріалів досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування.

Слідчий суддя бере до уваги значний об`єм матеріалів досудового розслідування, який надався для ознайомлення стороні захисту, та вважає, що прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу неможливо внаслідок необхідності проведення належного ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України та оформлення обвинувального акту для скерування його до суду.

У зв`язку із наведеним, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 слід задовольнити, продовживши ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 січня 2021 року.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 45 (сорок п`ять) днів.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 15 січня 2022 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1