УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: слідчого судді Вишара І.Ю.,

при секретарі Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції Богданюк Тетяни Григорівни про тимчасовий доступ до речей і документів,-

В С Т А Н О В И В:

Старший дізнавач СД Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції Богданюк Тетяна Григорівна звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області звернувся громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який просить прийняти мір до гр. ОСОБА_2 , 1951 р.н., прож . АДРЕСА_1 , що підробивши документи від імені заявника, використав їх від імені заявника в якості доказів під час розгляду Вінницьким міським судом Вінницької області цивільної справи №127/26881/14-ц.

За даним фактом 03.06.2020 року, Вінницьким ВП ГУ НП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001220 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, допитано в якості потерпілого ОСОБА_1 , який повідомив, що починаючи з 1999 року по 2002 рік, ОСОБА_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 , 1951 р.н., спільно займались продажом різноманітних продовольчих та непродовольчих товарів. На початку їхньої спільної так званої підприємницької діяльності все було добре, однак з часом у 2002 році ОСОБА_1 з ОСОБА_2 посварились, спілкуватись перестали, бізнесом більше разом не займались. Причиною цього стали необґрунтовані звинувачення ОСОБА_2 в бік ОСОБА_1 , нібито останній краде та не знає що в нього де знаходиться. Також у 2002 році, ОСОБА_1 дійсно брав з спільної з ОСОБА_2 каси грошові кошти в сумі 5000 доларів США, однак останньому ОСОБА_1 про це одразу ж повідомив.

Таким чином після того як ОСОБА_1 перестали працювати разом, ОСОБА_2 почав вимагати від ОСОБА_1 повернення йому нібито боргу в сумі 5000 доларів США, на що ОСОБА_1 відповів йому, що у нього зберігались спільні грошові кошти в сумі 20000 доларів США, які він ОСОБА_1 так і не віддав та наголосив на тому, щоб борг останній вирахував з тої суми. Таким чином після даних подій ОСОБА_1 з ОСОБА_2 спілкуватись перестали, однак останній по сьогоднішній день пише ОСОБА_1 листи в яких ображає ОСОБА_1 та вимагає повернути гроші.

В 2015 році ОСОБА_2 подави заяву на ОСОБА_1 до Вінницького міського суду Вінницької області, з метою стягнення неіснуючого боргу, цивільна справа № 127/26881/14-ц, Під час розгляду справи по суті в судовому засіданні, ОСОБА_2 надав судді підписані нібито ОСОБА_1 розписки, акт звірки, гарантійний лист про виконання боргового зобов`язання, боргове зобов`язання, як докази того що ОСОБА_1 дійсно винен йому гроші, однак в сумі не 5000 доларів США, а 888 678, 64 грн., посилаючись на данні документи суд перший позов ОСОБА_3 задовольнив стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вище згадану суму.

Апеляційний суд Вінницької області, частково зменшив борг ОСОБА_1 та постановив стягнути з ОСОБА_1 на корись ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 584064, 42 грн, знову ж таки посилаючись на вище зазначені надані останнім до суду документи. В свою чергу у всіх судових засіданнях ОСОБА_1 говорив, що будь яких розписок, актів звірки, гарантійних листів про виконання боргового зобов`язання, боргових зобов`язань ніколи не підписував, дані документи є підробними, а ОСОБА_2 звичайний шахрай, вказує ОСОБА_1 , однак під час розгляду цивільної справи ОСОБА_1 ніхто не послухав, почеркознавча експертиза проведена не була.

Враховуючи вищевикладене з метою виконання завдань кримінального провадження визначених у ст. 2 КПК України, зокрема забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні тимчасового доступу до документів, а саме до судової справи ІНФОРМАЦІЯ_3 №127/26881/14-ц, що відповідно до ст. 84 КПК України має доказове значення, тому слідчий просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, тому відповідно до ч.4 ст. 163 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо надання дозволу на вилучення зазначених в клопотанні документів, слідчий суддя враховує норми ч.7 ст. 163 КПК України, та вважає, що слідчим не доведено наявності необхідності у вилученні оригіналів документів.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що документи знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 можуть бути отримані органами досудового розслідування лише в порядку тимчасового доступу до речей і документів, а також мають значення для встановлення всіх обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 161,162,163,164, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл старшому дізнавачу Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області майору поліції Богданюк Тетяні Григорівні на тимчасовий доступ до документів, а саме: судової справи Вінницького міського суду № 127/26881/14-ц, в якій знаходиться ДВД диски із звукозаписами судових засідань вищезазначеної справи, що находиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю вилучення копії.

У разі невиконання даної ухвали, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів, суд має право постановити ухвалу про проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала залишається в силі протягом двох місяців з дня її постановлення.

Слідчий суддя