УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного правління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0002117від 26.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, 25.11.2021 приблизно о 14:50 за адресою: м. Одеса, 3-а лінія вул. М.Демченко, 22, стався наїзд автомобілем «Мерседес Віто», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював рух проїзною частиною 3-а лінія вул. М.Демченко, з боку 2-й провул. Амундсена в напрямку вул.. Горохова, на пішоход ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходився в статичному стані у правого краю проїзної частини. В результаті ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 4-5 плюсневих кісток лівої стопи. ЄО 34459.
26.11.2021 року автомобіль марки «Мерседес Віто» р/н НОМЕР_1 було визнано речовим доказам у кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним, у органа досудового розслідування виникла необхідність в арешті вище зазначених автомобілів, які визнано речовими доказами та мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд клопотання в його відсутність.

Відповідно до рапорту, наданого слідчим, власник майна повідомлений про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду місця події майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про залучення речових доказів від 26.11.2021 року, згідно якої автомобіль «Мерседес Віто» р/н НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що вилучений автомобіль «Мерседес Віто» р/н НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 ,було визнано речовим доказом, однак у випадку відповідності такого майна в подальшому критеріям, передбаченим п.1 ч.6 ст.100 КПК України, слідчий повинен вирішити питання про передачу транспортних засобів на відповідальне зберігання власникам.

Таким чином, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, слідчий повинен вирішити питання про передачу транспортного засобу, яке є речовим доказом, на відповідальне зберігання власнику, з метою не порушення прав останнього.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного правління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0002117від 26.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Мерседес Віто», р/н НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 ,шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1