справа № 361/4219/21
провадження № 1-кс/361/1410/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 12 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 263-1, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:
Слідчий, в порядку статті 40 КПК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженого з прокурором, про поновлення строку для подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та накладення арешту на майно, а саме на: тимчасово вилучений 18 серпня 2021 року у ході проведення огляду мобільного телефону «Redmi Note 9 Pro» із сім карткою «Lifecell» з номером НОМЕР_1 , який є предметом кримінально протиправних дій, а також може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, до проведення судових експертиз.

В обґрунтування клопотання органом досудового розслідування зазначається, що Слідчим відділом Броварського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 12.05.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа періодично виготовляє за місцем свого проживання ініціюючі та бризантні вибухові речовини з використанням загальнодоступних компонентів. У подальшому, вказана особа, застосовує вибухові пристрої на території смт. Баришівка Київської області, з метою випробування їх вибухових властивостей. Фото- та відеоматеріали вищевказаних вибухів, а також фото та відеоматеріали виготовлення вказана особа, використовуючи персональний аккаунт « ОСОБА_5 », зареєстрований за номером НОМЕР_2 ) месенджеру «Telegram», розміщує у тематичних спільнотах, а саме: «ПОДРЫВНИКЪ:обсуждение» та «Fire International».
Так, 18.08.2021 року лейтенантом поліції ОСОБА_3 було здійснено огляд мобільного телефону «Redmi Note 9 Pro» imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 з сім карткою «Lifecell» з номером НОМЕР_5 , оглянувши який було встановлено, що на ньому встановлений меседжер «Telegram» з аккаунтом «1 2» безпосередньо в якому містяться листування в яких надаються електронні файли у форматі «pdf» та текстові повідомлення зі створення ядів, вибухових речовин а також зазначаються чіткі рекомендації та послідовність дій для створення таких речовин.

19.08.2021 року вище вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий не з`явився, про час і місце розгляду повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000022 від 12 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 263-1, частиною 1 статті 263 КК України.

Постановою від 19 серпня 2021 року про визнання речовим доказом та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування речових доказів слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 мобільний телефон «Redmi Note 9 Pro» imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 з сім карткою «Lifecell» з номером НОМЕР_1 було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Клопотання про накладення арешту слідчим подано до суду 20 серпня 2021 року, направивши його засобами поштового зв`язку.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 статті 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Згідно абзацу 1 частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні прокурора, слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до приписів статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Так, у матеріалах клопотання зазначено, що мобільний телефон «Redmi Note 9 Pro» imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 з сім карткою «Lifecell» з номером НОМЕР_1 вилучено 18.08.2021 року під час здійснення огляду лейтенантом поліції ОСОБА_3 , проте не додано жодних доказів про те, що даний огляд проводився на законних підставах.

У частині 3 статті 233 КПК України зазначено, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ініціатор клопотання не надає слідчому судді докази того, що слідчим було в установленому порядку вилучено мобільний телефон або ж слідчим суддею було надано дозвіл на проведення огляду (обшуку) житла під час якого було вилучено вказаний мобільний телефон із сім карткою, оскільки як вбачається з протоколу про проведення обшуку від 18 серпня 2021 року вказаний мобільний телефон слідчим не вилучався.

Окрему увагу слідчий суддя звертає і на те, що слідчий не надає жодних відомостей проте чи був вказаний мобільний телефон із сім карткою добровільно наданий йому ОСОБА_6 ..

При цьому, слідчий суддя зазначає, про те, що клопотання про накладення арешту на майно подано з порушенням строків встановлених кримінально-процесуальним кодексом та в своєму клопотанні слідчий не наводить належного обґрунтування поважності причини пропуску строку.

З наведених вище підстав, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1