г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2878/20
Номер провадження 1-кп/213/87/21
В И Р О К
Іменем України

15 вересня 2021 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000301 від 30 березня 2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 21.02.2014 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 3 місяців обмеження волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки;

- 11.08.2014 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки;

- 16.03.2017 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.71, ч.5 ст.72 КК України, до 4 років 5 місяців позбавлення волі, звільнений 22.06.2017 по відбуттю строку покарання;

- 13.02.2020 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки;

Крім того, засудженого 18.05.2020 Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , діючи повторно, в ніч з 29 на 30 березня 2020 року, в нічний час, знаходячись біля гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст Люкс», розташованого по вулиці Ашхабадській в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаного з проникненням у приміщення, реалізуючи який, він, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою незаконно заволодіти транспортним засобом і обернути його на свою користь, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом пошкодження навісного замку, незаконно проник в приміщення гаражу № НОМЕР_1 , який розташований біля території гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст Люкс», розташованого по вулиці Ашхабадській в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та перебуває у користуванні ОСОБА_7 .

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні гаражу, запустив двигун автомобіля «ВАЗ 21013», 1984 року випуску, помаранчевого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , н/з « НОМЕР_3 », вартість якого згідно висновку експерта автотоварознавця №19/104-10/2/130 від 07.05.2020 становить 14655 гривень 16 копійок, який перебував у користуванні ОСОБА_7 відповідно довіреностей №272 від 23.04.2007, №269 від 20.05.2020, потім керуючи даним автомобілем виїхав з приміщення гаражу та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 14 655 гривень 16 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину не визнав, в повному обсязі, пояснивши, що прийшов до відділу поліції на відмітку, там йому повідомили, що він угнав машину. Чому в гаражі потерпілого було знайдено відбиток його пальця, не знає. В гараж до потерпілого не приходив. З потерпілим не був знайомий, в ніч з 29 на 30 березня знаходився дома. Автомобіль не викрадав та не позбувався.

Також пояснював, що на впізнанні нікого не було, його тільки фотографували, але його ніхто не впізнавав. З особою, яка начебто його впізнала, він знайомий не був. На впізнанні були присутні слідчий, оперуповноважений, два понятих і він. Особи, яка впізнала, не було. Його сфотографували. Перший раз свідка ОСОБА_9 він побачив в суді, з яких причин свідок ОСОБА_9 його оговорює, йому невідомо. На час досудового слідства у нього був захисник.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 вини у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, про винуватість останнього суд робить висновок, виходячи з наступних доказів та показань.

Потерпілий ОСОБА_7 в суді під присягою пояснив, що в 2020 році у нього двічі здійснювали крадіжку з гаража. Перший раз з 28 жовтня на 29 жовтня були викрадені речі та документи, наступного разу викрали автомобіль. Докладно пояснив, що в той період він потрапив до лікарні. Наступного ранку дізнався від ОСОБА_10 , що у його гаражі по АДРЕСА_2 , нульовий ряд, гараж № НОМЕР_1 , відкриті ворота і відсутня машина "Жигулі".

Зазначив, що останній раз був в гаражі 08 березня 2020 року, машина була на місці, замки були на місці. Він був власником авто, яке йому дісталась у спадок від батька, авто червоного кольору, не дуже яркого, тоновані вікна, окрім лобового.

Коли з`ясувалось, що викрали авто, до поліції зверталася сестра, повернули авто через 4 місяці з пошкодженнями, йому повідомляли у кого був вилучений автомобіль, але він не запам`ятав ім`я. Підтвердив, що з гаражу також викрали речі та інструменти.

Щодо покарання покладається на розсуд суду, просить стягнути заподіяну йому моральну шкоду, оскільки в зв`язку з викраденням автомобіля у його матері піднявся тиск, він в той час хворів на «ковід» та знаходився у лікарні, а відсутність автомобіля завдала йому додаткові незручності, тому що він не міг пересуватись по місту на власному транспорті.

Свідок ОСОБА_11 в суді під присягою пояснив, що раніше невідома людина, яким був ОСОБА_12 , продала йому автомобіль за сім тисяч гривень. ОСОБА_13 підійшов до його, запитав, чи потрібна машина. З часу покупки пройшов рік, при купівлі авто зустрілись в центрі міста, зустрічались після обіду. ОСОБА_13 надав технічний паспорт, прострочену довіреність на ВАЗ21013, показав документи, потім через 4 години ОСОБА_6 зателефонував йому, десь о 21:00-22:00 годині, і вони зустрілись в районі Трампарку, він перевірив на авто VIN код, все зійшлось, забрав ключі і поїхав.

Додатково пояснив, що він купує машини по техпаспорту, у нього не виникало ніяких сумнівів. Це відбулось в кінці березня, про те, що машина викрадена, не знав. На момент покупки в машині все було: і акумулятор, і сидіння. За час користування він замінював колонки, здійснював його переобладнання, оскільки вважав автомобіль своїм.

Свідок ОСОБА_14 в суді під присягою пояснив, що точної дати, коли він побачив, що в гаражі ОСОБА_7 зламані замки, він не пам`ятає, було тепло. Його гараж знаходиться через 10 гаражів від гаража потерпілого. В кооперативі є сторож, але він не виходить, оскільки боїться, їх гаражі до гаражного кооперативу не відносяться. Він майже кожен день приходить в гараж. Побачив, як у гаража потерпілого двері були відкриті, замки були зламані. Знає потерпілого, коли він приходив в гараж, бачив, що у нього є машина, Жигулі першої моделі.

Свідок ОСОБА_15 в суді під присягою пояснила, що коли її брат ОСОБА_7 потрапив у лікарню, на наступний день зранку їй зателефонували та повідомили, що відкрили гараж, здається це був березень 2020 року. Вона приїхала туди, викликала поліцію, в присутності якої відчинили гараж і побачили, що автомобілю в ньому не було, поліція це все зафіксувала, дала орієнтування.

Уточнила, що у брата був автомобіль ВАЗ 21013. Їй відомо, що до крадіжки машини викрали документи, інструменти, це було зафіксовано, оскільки поліцію в той раз також викликали. Між крадіжками був маленький проміжок часу, перша крадіжка була менше місяця до угону автомобілю. Ключі і документи, а також акумулятор викрали у першу крадіжку.

Свідок ОСОБА_16 в суді під присягою пояснив, що 28-го березня 2020 року був в гаражі, все було нормально, а 29-го вже було взламано два гаража. В одному гаражі все винесли, а у ОСОБА_17 угнали машину, чув, що до цього у нього вкрали документи, між крадіжками пройшло приблизно місяць. Це відбувалось у березні місяці 2020 року. 29-го угнали машину, а 30-го ОСОБА_17 викликав поліцію. Він кожний день буває в гаражі, годує собак і котів. Уточнив, що ОСОБА_18 він повідомив 30-го.

Свідок ОСОБА_19 , яка є матір`ю обвинуваченого, в суді під присягою пояснила, що обвинувачений проживав в Центрально-Міському районі, іноді приїжджав до них зі своєю сім`єю. 29-го березня 2020 року вони були у них, приїхали з донькою допомагати робити ремонт в кухні та залишились ночувати. Також пояснила, що ОСОБА_13 працював на той час неофіційно, його дружина у декретній відпустці.

29.03.2020 була неділя, вона ходила на богослужіння, а вони залишились робити ремонт, ОСОБА_13 був у них, вони відсвяткували, після чого ОСОБА_13 з сім`єю побув у них три дні, і поїхав в місто, а дружина з дитиною залишилась у них.

Свідок ОСОБА_20 , яка є сестрою обвинуваченого, в суді під присягою пояснила, що проживає з батьками приблизно 15 років. Брат раніше проживав з ними, зараз одружений, у нього є діти, які часто залишаються у них.

29.03.2020 була неділя, вони робили ремонт на кухні, клеїли шпалери, брат з дружиною допомагали їм, після чого залишились ночувати. Брат поїхав 30-го або 31-го березня, дивної поведінки за ним вона не помітила.

Того дня, з 10:00 год. до 12:00 год. вона була на богослужінні, коли повернулася, вони вже робили ремонт, завершили о 21:00 год. або 21:30 год., вона лягла спати о 23:00 год. Коли вона лягала спати, брат вже спав з сім`єю, вона встала 30-го березня о 07:00 год., брат із сім`єю був дома. Спить вона у залі, брат з сім`єю ночує у кімнаті, яка знаходиться біля залу, ОСОБА_13 ліг спати до 23:00 год., де був вночі, їй не відомо.

Крім пояснень потерпілого та свідків, винуватість ОСОБА_6 підтверджується також наступними письмовими доказами.
Заявою ОСОБА_15 від 30.03.2020, якою вона просить органи поліції провести розібрання за фактом того, що в період часу з 12.00 год. 29.03.2020 по 09.00 год 30.03.2020 невідома особа заволоділа транспортним засобом ВАЗ 21013,помаранчевого кольору, 1984 року випуску, р/н НОМЕР_4 он, чим заподіяла матеріальну шкоду.

Заявою ОСОБА_15 від. 30.03.2020 якою остання дала дозвіл на огляд гаража.

Протоколом огляду місця події від 30.03.2020, розпочатого о 10 год. 02 хв., закінченого о 10 год. 56 хв., проведеного в присутності понятих, яким встановлено, що місцем огляду є гараж № НОМЕР_1 , розташований по вул. Ашхабадська в Інгулецькому районі Кривого Рогу, неподалік гаражного кооперативу «Автомобіліст-Люкс». Під час проведення огляду місця події встановлено, що гараж складається з одного приміщення. При вході ліворуч розташований холодильник білого кольору «саратов 1615», диван, стільці, стіл синього кольору. Під час проведення огляду місця події на зовнішній поверхні дверцят холодильника, який розташований в зазначеному гаражі, було виявлено та вилучено слід папілярних ліній, який було запаковано в спеціальний пакет національної поліції. До протоколу додано фототаблицю, на якій розміщені фотографії інтер`єру та екстер`єру гаража.

Заявою ОСОБА_11 , якою останній дав дозвіл на огляд авто ВАЗ 21013, держ.номер НОМЕР_4 он.

Протоколом огляду від 06.04.2020, розпочатого о 13 год.05 хв., закінченого о 13 год. 10 хв., проведеного в присутності понятих, згідно з яким об`єктом огляду є ділянка місцевості на задій частини адміністративної будівлі Інгулецького ВП КВП по вул. Салтиківська 9б в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу, місцевість призначена для тимчасового зберігання автомобілів на території Інгулецького ВП КВП, на якій знаходиться автомобіль ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_3 , помаранчевого кольору. Зазначений автомобіль видимих пошкоджень не має. Та додатком до нього фототаблицею з автомобілем ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_3 , помаранчевого кольору.

Висновком експерта від 07.05.2020 №19/10-10/2/130, згідно з яким середньо ринкова вартість колісного транспортного засобу марки ВАЗ 21013, 1984 року випуску, помаранчевого кольору, номер кузова НОМЕР_5 , н/з « НОМЕР_3 » номер двигуна НОМЕР_6 , тип палива бензин, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов в яких він експлуатувався (зберігався), станом на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме 30.03.2020 складає 14655 грн. 16 коп.

Висновком експерта від 29.04.2020 №19/104-17/1/753, відповідно до якого слід пальця руки розміром 15х28мм, вилучений 30.03.2020 в ході огляду місця події, у приміщенні гаражу НОМЕР_1 , розташованого за адресою вул. Ашхабадська в Інгулецькому районі Кривого Рогу, придатний для ідентифікації особи, що його залишила.

Протоколом отримання зразків для експертизи від 12.05.2020, відповідно до якого у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрано зразки відбитків пальців рук для проведення дактилоскопічної експертизи.

Висновком експерта від 15.05.2020 №19/104-17/1/868, відповідно до якого слід пальця руки розміром 15х28мм, вилучений 30.03.2020 в ході огляду місця події, у приміщені гаражу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою вул. Ашхабадська в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, залишений вказівним пальцем правої руки, особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом пред`явлення особи до впізнання, проведеного в присутності понятих, від 14.07.2020, який розпочато о 16год.00хв., закінчено 16год.26хв., відповідно до якого свідок ОСОБА_11 серед пред`явлених йому осіб впізнав особу, яка збула йому транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_3 , за зовнішнім ознаками (чи їх сукупністю), за видом особи, тілобудови, зовнішнім виглядом обличчя, та розташуванням рис обличчя. У вказаному протоколі стоїть підпис впізнаної особи ОСОБА_6 .

Фототаблицею, доданою до протоколу, з якої видно, як свідок вказує на особу під №3, яким є ОСОБА_6 .

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

До тверджень ОСОБА_6 про те, що він в ніч з 29 на 30 березня 2020 був дома та не викрадав автомобіль, суд ставиться критично, та вважає їх способом захисту, який він обрав з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений тяжкий злочин.

Твердження ОСОБА_6 спростовуються викладеними доказами та конкретними обставинами по справі, показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що він спочатку зустрівся з обвинуваченим, ознайомився з реєстраційними документами на авто, в той же день через деякий час зустрівся з обвинуваченим та придбав у нього авто.

Щодо процедури впізнання, суд не приймає твердження обвинуваченого про те, що на впізнанні не було свідка та його ніхто не впізнавав, які спростовується матеріалами справи, а саме додатком до протоколу впізнання, фото таблицею, з якої видно, що обвинувачений не міг бачити свідка, який його впізнав, оскільки впізнання проводилось, як видно з матеріалів справи, у спеціально обладнаному приміщенні з вікном, на якому знаходиться сітка, а потерпілий знаходиться в сусідньому приміщенні та впізнає ОСОБА_6 через вікно. Щодо не ознайомлення з матеріалами кримінального провадження обвинуваченим, слід зазначити, що відповідно до протоколу про надання доступу та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 22.07.2020 ОСОБА_6 ознайомився з матеріалами розслідування, що підтвердив, поставивши свій підпис.

До показів свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 суд ставиться критично, оскільки вони є близькими родичами обвинуваченого та зацікавлені в його непритягненні до відповідальності. Також суд не приймає їх покази, оскільки з моменту події пройшов значний проміжок часу, а свідки достеменно майже погодинно повідомили обставини подій 29.03.2020, оскільки характерною рисою пам`яті є забувати обставини подій через значний проміжок часу суд об`єктивно розуміє, що настільки достеменно свідки не могли пам`ятати обставини через майже 2 роки.

Також сторона захисту не навела будь-яких розумних доводів з приводу того, яким чином відбиток пальця обвинуваченого з`явився на холодильнику в гаражі потерпілого, з якого було викрадено авто.

Таким чином, стороною захисту не було наведено таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення, або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, що виключає розумний сумнів в доведеності вини ОСОБА_6 .

Суд зауважує, що законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Отже, сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом даного судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений обвинуваченим і ОСОБА_6 є винним у вчиненні цього злочину.

Аналізуючи викладені докази у сукупності, суд доходить висновку, що обставини справи та послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_6 об`єктивно свідчать про заволодіння ним в ніч з 29 на 30 березня 2020 року транспортним засобом, який належить потерпілому ОСОБА_7 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого поза розумним сумнівом доведена в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченого, який вину не визнав, у вчиненому не покаявся, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває та не перебував, на обліку у лікаря нарколога перебував з серпня 2017року по вересень 2018 року, раніше неодноразово судимий, вчинив злочин, маючі не зняті і непогашені у встановленому порядку судимості, в період іспитового строку за попереднім вироком, тривалий час перебував у розшуку по цьому кримінальному провадженню, шкода, заподіяна потерпілому, не відшкодував.

Згідно досудової доповіді органу пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як дуже високий, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у т.ч. для конкретних осіб). На думку органу пробації, впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочину.

Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки тільки таке покарання буде відповідати тяжкості скоєного ним злочину і сприятиме його виправленню.

Виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.2 ст.289 КК України, що повною мірою відповідатиме скоєному, буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Водночас, суд не знаходить підстав для застосування при призначенні покарання ст.ст. 69, 75, 76 КК України, оскільки призначення покарання нижче від найнижчої межі чи більш м`якого виду покарання, призначення покарання із випробовуванням, не буде відповідати тяжкості скоєного обвинуваченим злочину, його особистості, і не сприятиме його виправленню.

При цьому суд враховує, що 18.05.2020 ОСОБА_6 був засуджений Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, та керується роз`ясненнями, викладеними у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Оскільки злочин за цим вироком, покарання за який належить відбувати реально, вчинено ОСОБА_6 до постановлення вищевказаного вироку Долинським районним судом Кіровоградської області, то цей вирок від 18.05.2020 слід виконувати самостійно.
Також, оскільки злочин вчинено обвинуваченим в період випробувального терміну за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.02.2020, суд вважає необхідним, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків, із застосуванням ст.71 КК України.

Вирішуючи цивільний позов в частині моральної шкоди, суд вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню в сумі 3000 гривень, оскільки моральні переживання та страждання потерпілого внаслідок викрадення майна, в той час коли в нього здійснили крадіжку, він знаходився з лікарні з хворобою, що потягло порушення його звичайного образу життя, та емоційному хвилюванню, виходячи із принципів розумності та справедливості, можуть бути визначені саме в такому розмірі, що буде повністю відповідати положенням ст.ст.23, 1167 ЦК України.

Щодо вимоги потерпілого про стягнення витрат на правничу допомогу у кримінальному провадженні, суд зазначає, що доказів понесення потерпілим витрат на правничу допомогу суду не надано, розрахунок суми витрат відсутній, а тому цю вимогу суд вважає необґрунтованою, у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає.

Отже, суд вважає, що заявлений потерпілим цивільний позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 3000,00 грн.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Приймаючи до уваги положення ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на суму 2615,20 гривень.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком, приєднати частково невідбуте покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.02.2020, та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна.

Вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2020 відносно ОСОБА_6 виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання час, проведений під вартою, починаючи з 27.03.2021 по день набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять гривень) гривень 20 копійок.

Речовий доказ - транспортний засіб «ВАЗ 21013», 1984 року випуску, помаранчевого кольору, номер кузова НОМЕР_7 , н/з « НОМЕР_3 », номер двигуна НОМЕР_6 , повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 13.04.2020 на автомобіль «ВАЗ 21013», 1984 року випуску, помаранчевого кольору, номер кузова НОМЕР_7 , н/з « НОМЕР_3 », номер двигуна НОМЕР_6 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Головуючий суддя ОСОБА_1