КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/486/21
Провадження № 1-кп/552/142/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.11.2021 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001995 від 02.12.2020

відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Келечин, Міжгірського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, працює двірником в КП «ЖЕО №2», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2020 року близько 16:15 год., у темну пору доби, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вулиці Гожулівській, яка на той час освітлювалася за допомогою міського електроосвітлення, із боку вулиці Супрунівської у напрямку вулиці Маршала Бірюзова у м. Полтава.
Пересуваючись на вищевказаному автомобілі зі швидкістю близько 50 км/год., яка не є перевищенням дозволеної швидкості у населених пунктах, у районі перехрестя вулиці Гожулівської та бульвару Нєстерова, та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений інформаційно-вказівним знаком 5.35.1 (2) «Пішохідний перехід» та горизонтальною розміткою 1.14.1 «Зебра», водій ОСОБА_5 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме пішохода ОСОБА_8 , яка переходила проїзну частину дороги в межах пішохідного переходу у темпі спокійної ходи, зліва направо відносно напрямку його руху, не надав перевагу у русі пішоходу та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на останню.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку експерта № 21 від 14.01.2020 за результатами судово-медичної експертизи, пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку середнього ступеню тяжкості з переломами кісток черепу, що переходять на основу черепа, постравматичного субарахноїдального крововиливу, синців та саден шкіри голови, які кваліфікуються, як ТЯЖКІ тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя.
За вищевказаних обставин та згідно висновку експерта № 46 від 21.01.2021 за результатами судової автотехнічної експертизи, причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків стало порушення водієм автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та ОСОБА_5 мав технічну можливість зупинити автомобіль, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_8 , для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та суду дав показання відповідно до викладених раніше в мотивувальній частині вироку фактичних обставин. У вчиненому щиро розкаюється, добровільно частково відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_8 .

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 підтвердила обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Підтримала поданий цивільний позов.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до ст. 349 КПК України в частині доведеності вини свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися.

Разом з тим, обвинувачений та його захисник, поданий потерпілою цивільний позов визнали частково.

Прокурор в судовому засіданні подану позовну заяву підтримав повністю, просив задовольнити.

Враховуючи вище наведене суд дійшов висновку про необхідність проведення судового слідства в частині вирішення цивільних позовів.

Відповідно до поданої уточненої позовної заяви потерпіла просить стягнути з ОСОБА_5 198731 грн. 50 коп. моральної шкоди та з ПрАТ «СК АСКО ДС» 25370 грн. матеріальної шкоди, 60000 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності та 1268 грн. 50 коп. заподіяної моральної шкоди(т.1, а.с.102).

Також встановлено, що цивільна відповідальність водія ОСОБА_5 по автомобілю MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, номерний знак НОМЕР_1 застрахована в ПРАТ «СК АСКО ДС» (т.1, а.с.36).

Згідно наданої потерпілою ОСОБА_8 довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №107146 останній встановлено третю групу інвалідності безстроково (т.1, а.с.103).

Згідно з положеннями п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень п.26.2 ст.26 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо транспортної пригоди становить у разі встановлення ІІІ групи інвалідності 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Приймаючи до уваги викладене, наведені норми закону та поданий ПРАТ «СК АСКО ДС» відзив (т.1, а.с.86) суд приходить до висновку, що цивільний позов в частині стягнення спричиненої шкоди з страхової компанії підлягає до часткового задоволення із стягненням завданих збитків з ПРАТ «СК АСКО ДС» в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 7566,10 грн., 378,20 грн. моральної шкоди та 60000 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яких зазнала потерпіла ОСОБА_8 , суд враховує характер, ступінь, обсяг та тривалість моральних страждань, яких вона зазнали у зв`язку з причиненими їй тяжкими тілесними ушкодженнями, наслідками для її здоров`я у вигляді не тільки самих травм, а тих обмежень в особистому житті та в побуті, які встановлені лікарями та враховуючи викладене, проаналізувавши наявні у справі докази, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи часткове відшкодування обвинуваченим моральної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 , на користь потерпілої - 70000 грн.

З підсудного підлягають стягненню витрати за проведення судової авто технічної експертизи в сумі 3922 грн. 80 коп.

Відповідно до поданій прокурором позовної заяви (т.1, а.с.8-11) останній просить стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь держави в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації 15695,13 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, яка зазнала шкоди від злочину до початку судового слідства, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов.

Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Суд з урахуванням вимог ст.ст.22, 1166 ЦК України приходить до висновку, що позов прокурора підлягає до повного задоволення.

При цьому суд враховує, що сума матеріальних збитків знайшла своє підтвердження наданими документами.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

У силу ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди.

У силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшує покарання, позитивні характеристики, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та приходить до переконання про необхідність призначення останньому покарання у виді позбавлення волі, але також вважає за необхідне звільнити останнього від відбування основного покарання із іспитовим строком у відповідності до вимог ст.75 КК України. Разом з тим враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та тяжкість злочину суд вважає за необхідне застосувати додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на два роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений органом з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації 15695,13 грн. матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ПРАТ «СК АСКО ДС» на користь ОСОБА_8 7566,10 грн. матеріальної шкоди, 378,20 грн. моральної шкоди та 60000 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 70000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 3922 грн. 80 коп.

Речові докази медичну документацію повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Головуючий ОСОБА_1